Справа № 640/29395/21
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Парінова А.Б.,

за участю

секретаря судового засідання Кушнеревич А.В.,

представника позивача Бови О.Ю.,

представника відповідача Мкртчан В.Х.,

представника третьої особи 1 (ТОВ «ЛЕ ТРЕЙДІНГ Україна») Ювшина В.С.,

представника третьої особи 2 (ПАТ НАЕК «Укренерго») Франюка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2021 року про скасування заходів забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕ ТРЕЙДІНГ Україна», Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» про визнання протиправною та скасування постанови № 763 від 03.04.2020 в частині, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває справа за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕ ТРЕЙДІНГ Україна» про визнання протиправною та скасування постанови №763 від 03.04.2020 в частині.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2021, з урахуванням ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.10.2021, зупинено дію Додатку 1 та Додатку 2 до Правил управління обмеженнями, розділу III, пункту 4.1.7 глави 4.1 та глав 4.2 - 4.11 розділу IV, розділу V, розділу VI, глави 7.1, пункту 7.2.3 глави 7.2 та глави 7.3 розділу VII, пунктів 8.4.3 та 8.4.4 глави 8.4 розділу VIII, розділів IX та X Порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів, затверджених постановою НКРЕКП від 03.04.2020 №763 «Про затвердження Правил управління обмеженнями та Порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів», з урахуванням змін внесених постановами НКРЕКП від 30.09.2020 №1780, від 06.09.2021 №1501, від 29.09.2021 №1663. Також зупинено дію постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.04.2020 №763 «Про затвердження Правил управління обмеженнями та Порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів», з урахуванням змін внесених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2020 №1780, від 06.09.2021 №1501, від 29.09.2021 №1663, в частині втрати чинності розділу XII Порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів.

25.10.2021 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшло клопотання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про скасування заходів забезпечення позову обґрунтоване, зокрема, непропорційністю вжитих судом заходів забезпечення адміністративного позову відносно прав і свобод інших осіб, у зв`язку з чим такі підлягають скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.10.2021 задоволено клопотання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про скасування заходів забезпечення позову та скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2021 у справі №640/29395/21.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.10.2021 та прийняти нове рішення, яким в клопотанні Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про скасування заходів забезпечення, вжитих згідно з ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києві від 22.10.2021 у справі №640/29395/21 відмовити.

Позивач звертає увагу, що у клопотанні про скасування заходів забезпечення позову, вжитих згідно з ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2021, відповідач просив скасувати вказану ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, хоча Кодекс адміністративного судочинства України не передбачено такого процесуального інструменту в учасника справи як подання клопотання про скасування ухвали суду першої інстанції, якою вжито заходи забезпечення позову. При цьому, скасування ухвали суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення позову здійснюється виключно в рамках апеляційного перегляду такого судового рішення.

Позивач наголошує, що суд першої інстанції при постановлені оскаржуваної ухвали не зазначив ні про настання відсутності потреби у забезпеченні позову, ні про зміну обставин, що спричинили застосування заходів забезпечення позову. Крім того, позивач також у відповідному клопотанні не зазначав про такі обставини, та не зазначив в чому полягає не співмірність та неадекватність вжитих заходів забезпечення позову.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у судове засідання на 15.12.2021.

02.12.2021 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить відмовити в її задоволенні, а оспорювану ухвалу - залишити без змін. Відповідач зазначає, що погоджується з ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.10.2021. Крім того, відповідач вказує, що ним дійсно в прохальній частині клопотання про скасування заходів забезпечення зазначено про скасування ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2021, втім таке формулювання є механічною помилкою, а зміст клопотання зводився до скасування саме прийнятих раніше заходів забезпечення позову.

14.12.2021 до Шостого апеляційного адміністративного суду від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» надійшла заява про залучення їх як третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача.

В судове засідання 14.12.2021 з`явились представники сторін у справі та третьої особи, також з`явився представник ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго». Під час розгляду заяви про залучення третьої особи, представник позивача та третьої особи поклались на розсуд суду, представник відповідача - підтримав вказану заяву. За наслідком розгляду заяви про залучення третьої особи, колегія суддів протокольною ухвалою відмовила у задоволенні такої заяви через відсутність процесуальної можливості залучати третіх осіб у справу під час розгляду її відокремлених матеріалів. Представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати оспорювану ухвалу, надав пояснення по суті оскаржуваної ухвали. Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін оспорювану ухвалу, надав пояснення по суті оскаржуваної ухвали. Представник третьої особи підтримала апеляційну скаргу, надала пояснення. Сторони у справі повідомили, що ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» є учасником даної справи під час її розгляду в суді першої інстанції, втім, зважаючи на відсутність доказів вказано на час розгляду відокремлених матеріалів, колегія суддів, за відсутності заперечень представників сторін та учасників справи, ухвалила продовжити розгляд даної справи та оголосила перерву для надання сторонами доказів того, що ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» є третьою особою без самостійних вимог на стороні відповідача у даній справі в суді першої інстанції до 22.12.2021.

21.12.2021 до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки представники позивача контактували зі своїм колегою Олексіним С.С., у якого діагностовано вірусне захворювання COVID-19, та направлені для проходження діагностування та вирішення питання необхідності перебування на самоізоляції.

В судове засідання, 22.12.2021 з`явились представники відповідача та третьої особи у даній справі та представник ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго», який надав докази підтвердження того, що він є третьою особою у даній справі. Колегія суддів врахувала надані докази та продовжила розгляд справи. Після обговорення клопотання позивача про відкладення розгляду справи, колегія суддів задовольнила таке та відклала розгляд справи до 12.01.2022.

В судове засідання 12.01.2022 з`явились представники учасників справи. Представник позивача підтримав апеляційну скаргу. Представник відповідача заперечив проти задоволення такої. Представник ТОВ «ЛЕ ТРЕЙДІНГ Україна» вважав апеляційну скаргу обґрунтованою. Представник ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» вважав апеляційну скаргу позивача безпідставною. Представники учасників справи надали пояснення, правом на подання додаткових пояснень не скористались, виступили в судових дебатах.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на неї та заслухавши думку учасників справи, колегія суддів зазначає наступне.

Суд першої інстанції, приймаючи ухвалу про скасування заходів забезпечення адміністративного позову, оцінюючи загалом обґрунтованість клопотання та баланс ймовірних наслідків від дії застосованих судом заходів забезпечення позову та ймовірність й розмір негативних наслідків для позивача унаслідок припинення дії цих заходів, суд погодився з доводами відповідача щодо неспівмірності досягнутого ефекту такими заходами та можливими негативними наслідкам їх дії. Відповідно, суд першої інстанції вважав недоцільною подальшу дію вжитих заходів забезпечення позову та вбачав достатніми підстави для їх скасування.

За наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Керуючись частинами 1 та 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За приписами ч. 2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

На виконання ч. 6 ст. 154 КАС України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.

Так, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Втім заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Так, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, а також у очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог та відповідність виду забезпечення позову, який сторона у справі просить застосувати.

Втім під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позовних вимог не досліджується, оскільки вказане питання є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не може вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Відповідно до частин 1-4 ст. 157 КАС України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Ухвала про скасування заходів забезпечення позову або про відмову у скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Колегія суддів звертає увагу, що КАС України не деталізує підстав для скасування заходів забезпечення, однак, зважаючи на вказані норми в їх сукупності, такими треба вважати наявність обставин, котрі не засвідчують тих підстав для забезпечення позову, які наведені у ст. 150 КАС України.

Отже, на мотивовану вимогу учасника справи, за доведення відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, раніше застосовані заходи забезпечення можуть бути скасовані судом, який їх вжив.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального права, а саме: перебирання судом першої інстанції на себе функції суду апеляційної інстанції та фактично скасування ухвали про забезпечення позову за наслідком клопотання відповідача, не знайшли свого підтвердження, оскільки як з`ясовано колегією суддів, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у прохальній частині клопотання про скасування заходів забезпечення позову допустила технічну описку та просила про скасування ухвали про забезпечення позову.

Як встановлено колегією судів, в суді першої та апеляційної інстанції, відповідач вказував, що зупинення дії положення Правил управління обмеженнями та Порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів розповсюджують свою дію не лише на АТ «ДТЕК Західенерго», натомість їх дія була направлена на необмежене коло осіб учасників ринку, що використовують електричну енергію. Відповідач наголошував, що продовження дії заходів забезпечення позову у даній справі загрожує стабільній роботі ринку електричної енергії та може призвести до непрогнозованих наслідків.

В судових засіданнях судів першої та апеляційної інстанції, представники відповідача та третьої особи 2 вказували на численність учасників ринку електричної енергії України, на яких розповсюджується дія приписів Постанови №763 від 03.04.2020.

Враховуючи вказані норми та встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоцільність подальшої дії вжитих заходів забезпечення позову.

Колегія суддів також наголошує, що не може оцінювати доводи апеляційної скарги, щодо протиправності Постанови №763 від 03.04.2020 в частині, оскільки такі доводи мають бути досліджені судом першої інстанції під час розгляду справи по суті.

Так відповідно до Рекомендацій №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» (Заява №11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є надання тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідач в клопотання про скасування заходів забезпечення позову довів недоцільність подальшого забезпечення позову у даній справі, крім того, як вірно вказав суд першої інстанції, наявна неспівмірність досягнутого ефекту вжитими заходами, зокрема непрогнозованістю можливих негативних наслідків.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; п. 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; п. 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; п. 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; п. 29).

Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріального та процесуального права.

У свою чергу, вказані в апеляційній скарзі доводи позивача не свідчать про наявність передбачених ст. 317 КАС України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді заяви неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 310, 315-316, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 17 січня 2022 року.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

А.Б. Парінов