Справа № 640/18170/21
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Федотова І.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя про визнання протиправною та скасування ухвали та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2021 року позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя, в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати ухвалу Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 21 квітня 2021 року № 887/1дп/15-21 в частині відмови у відкритті дисциплінарної справи за скаргою ОСОБА_1 стосовно судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_2 ;

- визнати бездіяльність Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя протиправною та зобов`язати відкрити дисциплінарну справу за скаргою ОСОБА_1 стосовно судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_2

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2021 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Першої Дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя про визнання протиправною та скасування ухвали та зобов`язання вчинити дії.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того що оскарження ухвали та бездіяльності Першої Дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя не підлягає оскарженню в судовому порядку.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що Окружним адміністративним судом міста Києва істотно порушено норми матеріального права під час здійснення правосуддя та невмотивовано відмовлено у відкритті провадження чип позбавлено позивача доступу до правосуддя.

Також позивач наголосив, що відмова у відкритті дисциплінарної справи прямо стосується його порушених прав.

Відповідачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги оскільки рішення дисциплінарного органу Вищої ради правосуддя, як і дії членів її дисциплінарних палат не можуть бути самостійним предметом судового розгляду, що підтверджується висновками Великої Палати Верховного Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 4 КАС України визначено: нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування (п. 18); індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (19).

Відповідно до Закону України "Про Вищу раду правосуддя" від 21 грудня 2016 №1798-VIII член Дисциплінарної палати, визначений для попередньої перевірки відповідної дисциплінарної скарги (доповідач): вивчає дисциплінарну скаргу і перевіряє її відповідність вимогам закону); за відсутності підстав для залишення без розгляду та повернення дисциплінарної скарги - готує матеріали у строки, встановлені регламентом, з пропозицією про відкриття чи відмову у відкритті дисциплінарної справи (п.п. 1,4 ч. 1 ст. 43); висновок доповідача разом із дисциплінарною скаргою та зібраними у процесі попередньої перевірки матеріалами передається на розгляд Дисциплінарної палати (ч. 2 ст. 43); рішення про відкриття дисциплінарної справи оскарженню не підлягає (ч. 2 ст. 45); рішення про відмову у відкритті дисциплінарної справи на вимогу члена Дисциплінарної палати, який не згодний з таким рішенням, передається на затвердження до Вищої ради правосуддя у пленарному складі. У такому випадку Вища рада правосуддя розглядає питання на пленарному засіданні без виклику судді та особи, яка подала дисциплінарну скаргу, і ухвалює рішення про відмову у відкритті дисциплінарної справи або про скасування такого рішення Дисциплінарної палати і відкриття дисциплінарної справи (ч. 3 ст. 46).

У даній справі позивач звернувся до суду у зв`язку з незгодою з рішенням Першої Дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя про відмову у відкритті дисциплінарної справи за поданою ним до Вищої ради правосуддя скаргою на суддю Октябрського районного суду м. Полтави у зв`язку з затягуванням з розглядом скарг позивача, отже фактично позивач не згодний з діями відповідача щодо прийняття ухвали членами Першої Дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 21 квітня 2021 року № 887/1дп/15-21.

Водночас як зазначено вище, відповідно до ст. 45 Закону України "Про Вищу раду правосуддя" зазначена ухвала та дії членів Дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя щодо її постановлення не підлягають оскарженню в суді.

Колегію суддів звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала позицію щодо можливості розгляду судами спорів ініційованих заявниками дисциплінарних скарг (скаржниками) щодо оскарження дій, та/або бездіяльності членів Вищої ради правосуддя, а також її дисциплінарних палат, зокрема й тих що не стосуються розгляду скарги стосовно судді по суті.

Так Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення дисциплінарного органу Вищої ради правосуддя, як і дії членів її відповідних дисциплінарних палат не можуть бути самостійним предметом судового розгляду. Подання дисциплінарних скарг не є і не може бути способом захисту скаржника в інших правовідносинах, факт притягнення чи не притягнення судді до дисциплінарної відповідальності не призводить до зміни обсягу прав і обов`язків скаржника в матеріальних чи процесуальних правовідносинах, учасником яких є скаржник.

По суті роль скаржника в поданні дисциплінарної скарги до Вищої ради правосуддя обмежується в інформуванні компетентного державного органу про неналежну поведінку судді, а орган Вищої ради правосуддя самостійно вирішує питання про достатність підстав для відкриття дисциплінарної справи.

Оскарження скаржником рішення в дисциплінарній справі не вважається способом захисту його прав, свобод та інтересів (наприклад постанови Великої Палати Верховного Суду від 31 травня 2018 року у справі №9901/500/18, від 15 листопада 2018 року у справі 9901/751/18, від 29 серпня 2019 року у справі №9901/73/19, від 05 листопада 2020 року у справі №9901/147/20, від 13 травня 2021 року у справі №9901/378/20.

Враховуючи вище викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що даний позов не належить розглядати в судах.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 240, 242-244, 250, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді І.В. Федотов

Є.В. Чаку