Справа № 359/10298/21
Суддя: Чирка С. С.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі судового засідання Шамало Р.А.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області, поліцейського Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської області рядового Кияшка Олега Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАО №4920878 від 18.10.2021, складену поліцейським рядовим поліції Кишко О.Ю. БПП у м. Бориспіль УПП Київської області відносно ОСОБА_1 ; закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення та скасувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Свої вимоги, позивач обґрунтовує наступним. Інспектором БПП у м. Бориспіль УПП Київській області Кияшко О.Ю. 18.10.2021 року було винесено постанову серії ЕАО №4920878 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн. Зі змісту даної постанови вбачається, що 18.10.2020 о 17 год. 27 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «FORD FOCUS», н.з. НОМЕР_1 , в м. Бориспіль, вул. Банківська 32, здійснив стоянку ТЗ в місцях де зупинку заборонено, чим порушив вимоги п. 15.10 а) ПДР.

Постанову про накладення адміністративного стягнення позивач вважає незаконною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, складену без врахування фактичних обставин справи, а також з порушенням норм процесуального права. Зокрема, позивач зазначає, що належний йому транспортний засіб пункт 15.10 а) ПДР не порушував. Крім того, жодних доказів його протиправної поведінки до Постанови додано не було. Також, позивач зазначає, що Інспектор БПП у м. Бориспіль УПП Київській області Кияшко О.Ю. розглянув справу про притягнення його до відповідальності на місці стоянки транспортного засобу, що є порушенням ст. 278,279 КУпАП.

Ухвалою судді від 27.10.2021 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено судове засідання.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав адміністративний позов та наполягав на його задоволенні.

Представник Департаменту патрульної поліції в особі Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області та поліцейський Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської області рядовий Кияшко О.Ю. у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Натомість представник Департаменту патрульної поліції в особі Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Супрун І.В, яка діє на підставі довіреності №1632/41/3/01-2021 від 26.01.2021 року, направила до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказав на те, що твердження викладені позивачем у позові є хибними, а позовній вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що на відео з нагрудної камери поліцейського, що додається до матеріалів справи, зафіксовано порядок розгляду оскаржуваної постанови та сам факт правопорушення, - стоянка транспортного засобу в місці, де заборонена зупинка, а саме у місці, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився, що є порушенням п. 15.9 ж) ПДР України. Також додає, що інспектор патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи де було вчинено таке адміністративне правопорушення та на місці де він несе службу в той час.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч.1, 3 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, чи повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Встановлено, що інспектором БПП у м. Бориспіль УПП у Київській області рядовим Кияшко О.Ю. 18.10.2021 року винесена постанова про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4920878.

Вказаною постановою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП , та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

З постанови слідує, що 18.10.2020 о 17 год. 27 хв. в м. Бориспіль по вул. Банківська 32, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «FORD FOCUS» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив стоянку ТЗ в місцях де зупинку заборонено, чим порушив вимоги п. 15.10 а) ПДР.

У відповідності до ч.1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням п.8 ч.1 ст.23 цього Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

На підставі ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 цього Кодексу.

Доводи позивача стосовно неправомірності розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу, є необґрунтованими.

Оскільки, відповідно до ч.4 та ч.5 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене правопорушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Так, процедура розгляду поліцейськими справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху визначається Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року.

Згідно п.4 розділу І та п.2 розділу ІІІ цієї Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене зокрема ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративне правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 вказав, що скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Положеннями КУпАП України, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, інспектор патрульної служби, який уповноважений виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право розглядати адміністративні справи безпосередньо за місцем вчинення такого правопорушення.

Тому, оскаржувана постанова винесена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень ч.4 ст.258 КУпАП.

Щодо законності підстав винесення постанови, слід зазначити наступне.

У відповідності до положення ч.1 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами п. 15.10 а) ПДР України стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

Пунктом 15.9 ПДР України передбачено, що зупинка забороняється: а) на залізничних переїздах; б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил); в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях; г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м; е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють; ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився; з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки; и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Представник відповідача у відзиву посилається на те, що автомобіль позивача був припаркований у місці, де неможливий зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

На підтвердження вини ОСОБА_1 в порушенні ним п.п. 15.10 а) ПДР України, відповідачем до відзиву на адміністративний позов додано два відеозаписи з нагрудної камери поліцейських. При цьому дослідивши дані докази встановлено, що на одному з відео міститься лише момент складання постанови та роз`яснення позивачу його прав передбачених ст. 268, 289 КУпАП. В той час як на іншому відео зафіксований автомобіль позивача, який припаркований на узбіччі неподалік житлового будинку. Проаналізувавши дане відео встановлено, що автомобіль припаркований таким чином, що справа від нього є достатньо місця для його безперешкодного об`їзду, крім того з відео вбачається, що на даному відрізку дороги крім автомобіля позивача стоїть лише ще один транспортний засіб (не враховуючи автомобіль інспекторів патрульної поліції), що цілком дає змогу для безперешкодного зустрічного роз`їзд інших автомобілів.

В сенсі викладених обставин дані докази не може бути визнаний судом належним та достовірним в розумінні положень ст.ст. 73, 76 КАС України.

Будь-яких інших належних, допустимих і достовірних доказів відповідачем не надано і посилань на їх наявність не наведено.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч.3 ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог пунктів 1-3 ч.1 ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП, передбачено обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено належними і допустимими доказами правомірність прийнятої ним постанови та порушення позивачем вимог ПДР України, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4920878 від 18.10.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

Враховуючи вищенаведені вимоги ст. ст. 247, 288, 293 КУпАП, а також враховуючи положення ч. 2 ст. 9, ч. 3 ст. 286 КАС України, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 74-77, 139, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області, поліцейського Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської області рядового Кияшка Олега Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову ЕАО №4920878 від 18.10.2021 року про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КпАП України.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КпАП України у відношенні ОСОБА_1 - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Чирка С.С.