Справа № 161/22278/21
Суддя: Присяжнюк Л. М.
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/62/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2022 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Присяжнюк Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Денисюка Юрія Петровича, Управління патрульної поліції у Волинській області, про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2021 року позивач звернулася до суду з цим позовом.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на те, що адміністративне правопорушення він не вчиняв, а у відповідача відсутні докази його вчинення.

Просить суд скасувати постанову від 03 грудня 2021 року №770859.

Ухвалою суду від 12 січня 2022 року залучено до участі у справі як другого відповідача Управління патрульної поліції у Волинській області.

Представник відповідача у письмовому відзиві просить суд відмовити у задоволенні позову.

Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Суд зауважує, що вказаний перелік порядків, за якими здійснюється судочинство в адміністративних справах, є вичерпним.

Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглянув її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст.ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч.5 ст.262 КАС України, а саме щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав.

Судом встановлено, що 03 грудня 2021 року поліцейським взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Денисюком Юрієм Петровичем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 03 грудня 2021 року серії АПО18 №770859, у якій встановлено, що ОСОБА_1 03 грудня 2021 року о 14 год. 40 хв. здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме зателефонував на лінію «102» та повідомив про крадіжку, якої насправді не було. У зв`язку з цим позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірній постанові, суд зазначає таких.

В першу чергу суд вважає за необхідним відмовити у задоволенні позову до поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Денисюка Юрія Петровича, оскільки належним відповідачем у цьому позові є саме орган Національної поліції, від імені якого винесена постанова, а не власне поліцейський.

Щодо позовних вимог до належного відповідача - Управління патрульної поліції у Волинській області, суд зазначає таке.

Як слідує з наданого відповідачем рапорту оперативного чергового, 03 грудня 2021 року позивач дійсно зателефонував на лінію «102» та повідомив про вчинення крадіжки, яка, за його словами, сталася 4 тижні тому. Одночасно, у позові позивач вже стверджує, що крадіжка сталася у день виклику працівників поліції.

Тобто, версії події, які викладені позивачем у позові та у повідомленні на лінію «102», мають суттєві суперечності у часі вчинення можливої крадіжки, що підтверджує висновок відповідача, що ніякої крадіжки не відбулося, а у позивача фактично виник побутовий конфлікт у пункті прийому металобрухту, який зафіксований на нагрудні камери поліцейських.

Крім того, вважаючи, що стосовно нього був вчинено кримінальне правопорушення, позивач не звертався із заявами про вчинення кримінального правопорушення, або не оскаржував відповідну бездіяльність слідчого (прокурора) стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач дійсно здійснив на лінію «102» безпідставний виклик спеціальних служб, чим вчиним правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП.

Доводи позивача про порушення його права на захист суд до уваги не бере, оскільки під час судового розгляду він представлений адвокатом, який надає йому професійну правничу допомогу, а всі його доводи були оцінені судом.

До того ж, матеріали справи не містять доказів того, що позивач клопотав перед поліцейським про надання йому захисника, відповідних клопотань (зауважень) не наведено і у постанові про адміністративне правопорушення, в якій позивач в загальному вказав, що не згідний з правопорушенням.

Посилання позивача на не складання протоколу про адміністративне правопорушення суд також відхиляє, адже відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Доводи сторони позивача про не зазначення місця розгляду справи про адміністративне правопорушення спростовується змістом постанови, у якій зазначено «м. Луцьк».

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки судом на підставі наданих доказів встановлена обґрунтованість та правомірність оскаржуваного рішення відповідача, суд дійшов висновку, що слід залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись статей 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Денисюка Юрія Петровича, Управління патрульної поліції у Волинській області, про скасування постанови - залишити без задоволення, а постанову Управління патрульної поліції у Волинській області серії АПО18 №770859 від 03 грудня 2021 року - залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачами у справі є:

1) поліцейський взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Денисюк Юрій Петрович, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15;

2) Управління патрульної поліції у Волинській області, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15.

Повне судове рішення складено та підписано 13 січня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк