Справа № 357/14787/21
Суддя: Бебешко М. М.
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Бебешко М. М. ,

при секретарі - Ковальчук Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що ОСОБА_2 - водій транспортного засобу MAN TGS 18.400, номерний знак НОМЕР_1 з 17 листопада 2021 року рухався по автодорозі М-07 по маршруту: Житомирська область, Овруцький район, с.Бонадрі - Миколаївська область, Вознесенський район, с.Бузьке та здійснював перевезення контейнеровозом SCHMITZ, номерний знак НОМЕР_2 . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником транспортного засобу та напівпричепу є ОСОБА_1 . Сам транспортний засіб є спеціалізованим тягачем, а напівпричіп є контейнеровозом, що підтверджують вищезазначені свідоцтва.

Зазначав, що 11 листопада 2021 року головним спеціалістом відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Блажко Є.М. було прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії ВМ № 00001259, якою його, як власника транспортного засобу було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн. Позивач вважає дії посадової особи протиправними, а постанову незаконною, а накладення адміністративного стягнення необґрунтованим та безпідставним у зв`язку відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки оскаржувана постанова не містить інформації про тип транспортного засобу (контейнеровоз тощо), що ставить під сумнів твердження відповідача про врахування вказаного критерію при встановленні факту перевищення встановлених законодавством вагових норм. Натомість постанова містить лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак вказаної інформації оскаржувана постанова не містить, та доказів на підтвердження перевищення встановлених законодавством вагової норми не надано. Тому, постанова не відповідає вимогам до акту індивідуальної дії, є необґрунтованою, оскільки із неї неможливо встановити зміст правопорушення, допущеного ним та правову норму, яку він порушив.

Посилаючись на вищезазначені обставини просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ВМ № 00001259 від 17.11.2021 прийняту головним спеціалістом відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Блажко Євгенієм Михайловичем, закрити справу та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивачам судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правову та правничу допомогу адвоката.

Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Витребувано у Державної служби з безпеки на транспорті наступні докази: 1) матеріали адміністративного провадження на підставі яких винесена постанова серії ВМ № 00001259 від 17.11.2021 по справі про адміністративне правопорушення на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження) на території України відносно ОСОБА_1 , зокрема інформацію про фактичну масу, габарити, швидкість, тип (контейнеровоз тощо) транспортного засобу під час проходження технічного засобу (автоматичного приладу для зважування у русі транспортних засобів); 2) документи, які підтверджують технічну справність технічного засобу (автоматичного приладу для зважування у русі транспортних засобів) та проходження метрологічної атестації, а саме комплексу габаритного вагового WIM 6, невстановленого типу (в постанові не зазначено), за адресою: а.д. М-07 Київ-Ковель-Ягодин, км 62+879 (WIM6); 3) інформацію про те, які були зафіксовані вагові показники транспортного засобу позивача MAN TGS 18.400, номерний знак НОМЕР_1 при русі 17.11.2021 у напрямку з Житомирська область, Овруцький район, с.Бонадрі до Миколаївська область, Вознесенський район, с.Бузьке на іншому технічному засобі WIM2, який зустрічався на шляху по а.д. М-06 Київ-Чоп, км 54+336 (WIM2) та чи було зафіксовано порушення технічним засобом WIM2. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи, подання відзиву і доказів. Відповідачу встановлено строк для подачі відзиву на позову та доказів.

Ухвалою суду від 29 грудня 2021 року вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення штрафу з ОСОБА_1 в розмірі 17 000,00 грн. на підставі постанови серії ВМ № 00001259 від 17 листопада 2021 року за ч.2 ст.132-1 КУпАП винесеної головним спеціалістом відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті, Блажко Євгенієм Михайловичем , до набрання законної сили рішення у справі № 357/14787/21, провадження 2-а/357/289/21.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу про відкриття провадження у справі позивач отримав 28.12.2021. Відповідач, ухвалу про відкриття провадження у справі з доданими до неї документами отримав 28.12.2021.

10 січня 2022 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача - адвокат Лебєдєва Тетяна Олександрівна просила у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що 17.11.2021 о 10 год. 13 хв., за адресою М-07 Київ - Ковель - Ягодин, км 62+879, було зафіксовано транспортний засіб MAN TGS 18.400, днз НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), а саме: - загальної маси транспортного засобу на 5.2% (6.757 тон), - навантаження на строєні осі транспортного засобу на 9.4% (6.658 тон). Відповідальність за вищевказане правопорушення передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП). 17.11.2021 року Відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/ перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00001259, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн .

Доводи позивача про те, що відповідність маси транспортного засобу MAN TGS 18.400, днз НОМЕР_1 та напівпричепу нормативним параметрам, що визначені в пункті 22.5 ПДР України, підтверджена свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу є необґрунтованими, оскільки від моменту фіксації адміністративного правопорушення в автоматичному режимі до моменту зважування транспортного засобу на іншому стаціонарному пункті сплив значний проміжок часу, впродовж якого могла відбутися зміна вагових параметрів транспортного засобу MAN TGS 18.400, днз НОМЕР_1 . Крім того, Позивачем не долучено до позовної заяви жодного доказу, що підтверджує зважування за допомогою вимірювального обладнання автоматичного пункту WIM 2, а також взагалі рух транспортного засобу на автодорожньому шляху Київ-Чоп, км 54 + 336. Звертаємо увагу суду на те, що фіксація адміністративного правопорушення була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту WIM 6,6. Технічні засоби автоматичних пунктів відповідають вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 р. № 163. Згідно сертифікату перевірки типу, виданого 17.06.2020 та чинного до 16.06.2030, прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 6,6 відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016 року №94. Крім того, відповідно до сертифікату відповідності, виданого 19.06.2020 року ДП «Укрметртестстандарт», прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 6,6 відповідає затвердженому типу, описаному в сертифікаті перевірки типу та застосовним вимогам Технічного регламенту. Для перевірки відповідності приладів таким вимогам були проведені випробування, викладені в 5.2. ДСТУ OIML R 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь. Загальні технічні вимоги та методи випробування», зокрема: - випробування у русі згідно п.5.2.1.1; - випробування для оцінення похибки під час випробування в русі згідно п. 5. Необхідно зазначити, що безпідставним є твердження позивача щодо недостовірності показів вимірювальної техніки, оскільки останнім не надано до суду неналежних доказів. Сумніви позивача щодо справності обладнання та точності вимірювання є лише його припущеннями та не можуть слугувати доказом у справі.

Стосовно доводів позивача про те, що із оскаржуваної постанови не вбачається, які саме вагові параметри транспортного засобу були зафіксовані за допомогою технічних засобів зазначали, що механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим ДСБТДСБТ(далі - Порядок №1174). З системного аналізу положень Порядку № 1174 вбачається, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплекс технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. В подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт. В свою чергу система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства. У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги (п.17 Порядку №1174). Таким чином, необґрунтованими є доводи позивача про те, що в оскаржуваній постанові не зазначено, які саме вагові параметри транспортного засобу були зафіксовані за допомогою технічних засобів, оскільки вимоги до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, визначені законодавцем та закріплені в п. 17 Порядку №1174. Більш того, процес системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, що включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, як наслідок - автоматизоване формування системою проекту постанови про адміністративні правопорушення, доступ до чого є абсолютно обмеженим, та вносити/ коригувати або змінювати зміст такої постанови - є неможливим.

Стосовно доводів позивача про те, що він не допустив перевищення навантаження на строєні осі, зазначали, що згідно з п.3 Правил № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд ( п.4 Правил № 30). Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Відповідно до п.12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 р. №363, для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху. В контексті п.22.5 Правил дорожнього руху перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду № 803/1540/16 від 24.07.2019. Так, вимірювальним обладнанням автоматичного пункту проведено точне вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортного засобу MAN TGS 18.400, днз НОМЕР_1 , за результатами чого було встановлено, що відповідальною особою допущено рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, - навантаження на строєні осі транспортного засобу на 9.4% (6.658 тон). Таке перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України було встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та /або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги. В подальшому така інформація від автоматичних пунктів була передана до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, що містить засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт. В подальшому системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі автоматизовано відбулося формування проекту постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства. Таким чином, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначено виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритновагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Посадова особа Укртрансбезпеки, уповноважена розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовуючи інформаційні файли, підтвердила шляхом накладення особистого кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання. Інформаційні файли з винесеними постановами були передані до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Крім того доводи позивача, що розмір перевищення навантаження, зазначений у постанові про адміністративне правопорушення, не відповідає його математичним розрахункам є також необґрунтованими. Відповідно до п. 13 Порядку № 1174 під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. Відповідно до п.3 Вимог до облаштування автоматичних пунктів фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, які є Додатком до Порядку № 1174 у місці установки вимірювального обладнання автоматичного пункту повинні бути здійснені заходи, які відповідають вимогам, наведеним в описі типу засобу вимірювання. Відповідно до п. 8 Порядку, вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 р. № 163 «Про затвердження Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки». Відповідно до п.9 вказаної постанови засоби вимірювальної техніки можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію в разі, коли вони відповідають вимогам цього Технічного регламенту. Технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічним регламентам засобів вимірювальної техніки, затвердженим вказаною постановою, про що свідчить копія сертифікату перевірки типу, копія сертифікату відповідності, а також копія експертного висновку. Таким чином, факт перевищення Позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху Украіїни доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу. Самостійно проведені позивачем математичні розрахунки є некоректними, оскільки позивач встановлює перевищення нормативного навантаження шляхом множення відсотку такого перевищення на нормативно дозволене навантаження. Позивач, перевіряючи правильність розрахунків в постанові серії ВМ №00001259 від 17.11.2021 множить відсоток перевищення загальної маси транспортного засобу (5,2%) на нормативно дозволене навантаження транспортного засобу згідно п.22.5. Правил дорожнього руху (44 тон), керуючись наступною формулою: 44 т - 100% перенавантаження загальної маси транспортного засобу Х - 5,2% перенавантаження загальної маси транспортного засобу. Такі математичні розрахунки є також помилковими, оскільки 44 тон - це нормативно допустиме навантаження загальної маси транспортного засобу, в той час як 100 % перенавантаження загальної маси транспортного засобу - це 88 тон.

Таким чином, помилкові математичні розрахунки позивача не спростовують факт наявності події адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Стосовно доказів вчинення адміністративного правопорушення зазначали, що подія та склад адміністративного правопорушення, які є обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності, належним чином встановлені та відображені у оскаржуваних постановах, а також підтверджуються: 1) фотографіями транспортного засобу та державних номерних знаків, здійсненими у момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт; 2) у деяких випадках відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт. Вказані докази також містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за наступним посиланням: https://wim.dsbt.gov.ua/r/BM00001259/. Посилання на веб-сайт в мережі Інтернет мітиться в кожній із оскаржуваних постанов. Так само, оскаржувані постанови містять ідентифікатори доступу до вебсайту, тому вони можуть бути перевірені судом на предмет їх належності, об`єктивності та достовірності.

Стосовно заявленого розміру витрат на правову допомогу зазначали, що відповідач не погоджується з даною вимогою, оскільки позивач не надав до суду належних та допустимих доказів в обґрунтування попереднього розміру витрат на професійну правничу допомогу. Таким чином, вимога щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію реальності та необхідності адвокатських витрат, витраченому часу, є необґрунтованою, та становить для відповідача, який є бюджетною установою, надмірний тягар.

Станом на день розгляду справи по суті сторонами не надано інших письмових доказів, не заявлено клопотань тощо.

Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомленні про розгляд справи, заперечень щодо розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи на адресу суду не надходило, та подали на обґрунтування своїх вимог на заперечень заяви по суті справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі наявних у справі доказах.

В силу вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

При вирішенні справи судом всьановлені наступні обставини:.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, Законом України «Про автомобільних транспорт».

Відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт», постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», положення про Державну службу України з безпеки на транспорті саме на Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеку) покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, зокрема з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань щодо здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів.

17 листопада 2021 року головним спеціалістом відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті, Блажко Євгенієм Михайловичем , було розглянуто відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM6.6 та винесено постанову серії ВМ № 00001259, відповідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 17 листопада 2021 року о 10 год.13 хв. за адресою М-07 Київ-Ковель-Ягодин, км 62+879 зафіксовано транспортний засіб MAN TGS 18.400, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальної маси транспортного засобу на 5.2 % (6.757 тон), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 9.4 % (6.658 тон), відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Вказана постанова містить посилання в інтернеті на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі: https://wim.dsbt.gov.ua/r/BM00001259/.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, в обгрунтування позовних вимог зазначав, що інспектором було необґрунтовано та безпідставно накладено адміністративне стягнення на нього, оскільки відповідно до товарно-транспортної накладної № 16 від 16 листопада 2021 року маса брутто транспортного засобу складала 42,580 тон, а перевищення допустимої загальної маси понад 44 тон, та маси на строєні осі - понад 24 передбачених п.22.5 ПДР України не було, тому відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.2 ст.132-1 КУпАП України.

При вирішенні справи суд застосовує наступні норми права:.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.3,4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30(далі - Правила), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.2 ст.132-1КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Санкція ч.2 ст.132-1 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Приміткою до ст.132-1 КУпАП визначено, що дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Частинами 2, 3, 4 ст.283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище,ім`ята по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно ст.251КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в ч.1ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З пункту 22.5 Правил дорожнього руху вбачається, що забороняється рух транспортних засобів та їх составів фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами.

У відзиві представник відповідача неодноразово наголошував про те, що позивачем було перевищено загальну масу транспортного засобу на 5,2 % (6,757 тон) та навантаження на строєні осі транспортного засобу на 9,4 % (6,658 тон).

Оскаржувана постанова винесена відносно транспортного засобу марки марки MAN, модель TGS 18/400 (вантажний- спеціалізований сідловий тягач), номер шасі НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_1 . Маса без навантаження становить 7045 , повна маса 19000.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки SCHMITZ, (спеціалізований напівпричіп-контейнеровоз), реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_6 , номер шасі (Е.1). Маса без навантаження становить 3370 , повна маса 39000.

Згідно копії товарно-транспортної накладної № 016 від 16.11.2021 вага автомобіля MAN, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ та масою брутто становить 42 тони 580 кг, тара 14 320 кг, маса нетто 28260 кг.

Тобто, перевезення здійснювалось напівпричепом - контейнеровозом, який є невід`ємною частиною вантажного спеціалізованого сідлового тягача MAN модель TGS 18/400, що не перевищило допустимих нормативних параметрів, визначених п. 22.5 ПДР, у 44 тони.

Крім того, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 року за №512.(далі Інструкція)

Так, відповідно до Додатка 1 вказаної Інструкції, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, в частині «Установив(ла)» має містити наступну інформація щодо зафіксованого транспортного засобу: марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги), а також: (суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги).

Під час розгляду справи судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження) на території України серії ВМ № 00001259 від 17.11.2021 не в повній мірі відповідає вимогам Інструкції, оскільки не містить повної інформації щодо повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичну міжосьову відстань, фактичної шинності (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги), а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги, адже огляд транспортного засобу та причепу відповідачем не проводився.

Вказані недоліки ставлять під сумнів твердження відповідача про врахування всіх необхідних критеріїв при встановлення факту перевищення встановлених законодавством вагових норм.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність застосування відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, розміру граничної фактичної маси транспортних засобів та їх составів для контейнеровозів у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами яка складає 44 т.

Інші доводи сторін на висновки суду не впливають, а тому значення не мають.

Проаналізувавши подані сторонами матеріали які містяться у справі, вбачається відсутність належних і допустимих доказів, наведені відповідачем аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими, оскаржувана постанова не містить повного розкриття об`єктивної сторони правопорушення передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, що унеможливлює її віднесення до порушень з перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами, а тому відповідачем не доведено наявність в діях позивача складу вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, ст.286 КАС України не входить право суду щодо визнання постанови протиправною, тому дана вимога позивача не підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що за результатом судового розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія ВМ № 00001259 від 17 листопада 2021, винесену головним спеціалістом відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті, Блажко Євгенієм Михайловичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП ОСОБА_1 закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення судом першої інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 . РНОКПП НОМЕР_7 . Місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті. Код . Місцезнаходження: проспект Перемоги, буд. 14, м. Київ, 03135.

СуддяМ. М. Бебешко