Справа № 640/22373/21
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

18 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Кузьменка В.В., суддів Ганечко О.М., Василенка Я.М. перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2021 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.12.2021 апеляційна скарга залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ст. 296 КАС України, зокрема з тих підстав, що апелянтом не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги.

Судом роз`яснено апелянту, що у разі невиконання вимог ухвали, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута апелянту.

Залишення скарги без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення недоліків апеляційної скарги та дотримання порядку її подання.

Тривалість строку для усунення недоліків визначається з урахуванням необхідного часу для повідомлення сторони про залишення заяви без руху у зв`язку з допущеними недоліками та їх виправлення.

Апелянту надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги - протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

На виконання вимог вказаної ухвали суду позивач подав до суду заяву, у якій додатково обґрунтував свою позицію щодо відсутності підстав для сплати судового збору та просив суд відкрити апеляційне провадження у даній справі.

Позивач повторно зазначає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" та просить врахувати висновки Верховного Суду, які містяться в постановах від 03 квітня 2019 року у справі № 373/34/18 та від 27 січня 2021 року у справі № 761/27177/14-ц.

У відповідності до ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

При цьому, згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 вказаного Закону, споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Пунктом 19 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що звільнення від сплати судового збору встановлено за подання позову за умови, що, по-перше, цей позов подається споживачем, по-друге, позов стосується порушених прав позивача, саме як споживача у спірних правовідносинах.

Слід зазначити, що положеннями зазначеної норми чітко окреслена форма захисту прав споживача, в межах реалізації якої така особа звільняється від тягаря судових витрат - подання споживачем до суду позовної заяви, яка спрямована на захист його порушеного права.

У даному випадку, Національний банк України за поданим позовом виступає суб`єктом владних повноважень та не є надавачем послуг чи товарів позивачеві, тому спірні правовідносини не стосуються захисту прав споживачів.

Як наслідок, позивач не може бути звільнений від сплати судового збору згідно частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки дія даної норми права не поширюється на спори, які виникають між особами та Національним банком України під час здійснення останнім владних управлінських функцій.

Подібна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі №520/5566/19, та у постанові від 18 жовтня 2018 року у справі №804/410/18.

Більше того, предмет спору не стосується безпосередньо повернення відшкодування чи розподілу судових витрат, а тому посилання скаржника на висновки Верховного Суду, які містяться в постановах від 03 квітня 2019 року у справі № 373/34/18 та від 27 січня 2021 року у справі № 761/27177/14-ц колегія суддів відхиляє.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до апеляційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

Колегія суддів оцінюючи вищевказані доводи апелянта вказує на їх безпідставність та неузгодженість з процесуальними положеннями КАС України.

Зазначення апелянтом вищевказаних доводів не може розцінюватись судом як належне усунення недоліків апеляційної скарги, позаяк перелічені судом недоліки у встановленому порядку не усунуто.

Таким чином, апелянтом належно не виконано вимоги, викладені в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.12.2021, якою апеляційна скарга залишена без руху.

Статтею 44 КАС України передбачено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (п. 6-7 ч. 5 цієї статті).

Наведеною правовою нормою КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги, інших документів.

Для цього апелянт як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до п. 1 ч. 4 с. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (п. 109 рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07.07.1989).

Колегія суддів також враховує висновок Європейського суду з прав людини, викладений в рішенні від 18.10.2005 у справі «МШ «Голуб» проти України», відповідно до якого, право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Таким чином, враховуючи те, що апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою не відкривалось, недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом належно усунуті не були, то колегія суддів приходить висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. ст. 169, 298, 321, 325, 328-331 КАС України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити дії - повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я.М. Василенко

О. М. Ганечко