Справа № 541/2416/21
Суддя: Городівський О. А.
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Провадження № 2-а/541/1/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді - Городівського О.А.

за участю секретаря судового засідання - Ніколаєнко М.В.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

в с т а н о в и в :

20 вересня 2021 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області звернувся ОСОБА_1 із зазначеним позовом. В обґрунтування вказав, що 10 вересня 2021 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121, ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 гривень. Постанову серії БАБ №350093 вважає незаконною з підстав того, що порушення ПДР він не вчиняв, посвідчення водія мав в мобільному додатку «Дія», однак працівник поліції не прийняв їх до уваги, вказуючи на обов`язку водія надати посвідчення водія саме в паперовому варіанті. Керування транспортним засобом здійснював з використанням паску безпеки, однак при зупинці транспортного засобу та вимкнення двигуна - пасок безпеки зняв, включення аварійної сигналізації також не вважає необхідним заходом в даній дорожній обстановці. На підставі вищенаведеного прохала скасувати оскаржувану постанову а провадження у справі закрити.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду в Полтавській області від 06 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання, витребувано матеріали справи про адміністративне правопорушення, за наслідками розгляду якої позивача було притягнуто до відповідальності.

У встановлений судом строк, будучи належним чином ознайомленим про наявність спору, відповідач відзиву не подав, затребуванні матеріали справи про адміністративне правопорушення до суду надані не були.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Полтавській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. В ході розгляду справи представником відповідача надсилалося клопотання з вказівкою не неналежного відповідача Головного управління Національної поліції в Полтавській області у даному спорі та необхідності та необхідно його заміни на належного, яким вважав працівника поліції, який виніс постанову - інспектора СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Решітька Р.М..

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 10.09.2021 року інспектором СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Решітька Р.М. було винесено постанову про адміністративні правопорушення серії БАБ №350093 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121, ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ч.5 ст.122 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами -

За змістом п.п. «в» п. 2.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно із ч.5 ст.122 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

За змістом п.п. «б» п. 9.9 ПДР України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Згідно із ч.1 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством

За змістом п.п. «а» п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Окрім того, у відповідності до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач будь-які порушення закону не визнає, суду надав на огляд свій мобільний телефон з встановленим мобільним додатком «Дія» де наявне електронне посвідчення водія позивача.

Натомість відповідач уникає від виконання свого процесуального обов`язку по доведенню правомірності свого рішення, адже на запит суду надано лише копію постанови про адміністративне правопорушення, без будь-яких інших доказів. Незважаючи на обізнаність про наявність спору відзиву від відповідача не надійшло,.

Згідно з ч.4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Доводи відповідача про доцільність заміни відповідача належним відповідачем, а саме посадовою особою, яка внесла постанову, суперечать правовій позиції, викладеною у постанові КАС ВС від 26.12.2019 у справі N 724/716/16-а, згідно якої відповідачем у справах про оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП працівники органів і підрозділів Національної поліції (поліцейські) при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції, тому належним відповідачем у справі щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинен бути відповідний орган Національної поліції.

З наведеної норми випливає, що суб`єктом владних повноважень, який розглядає справу про адміністративне правопорушення і виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, є відповідний орган в особі конкретної посадової особи, а тому залучення позивачем Головного управління Національної поліції в Полтавській області в якості відповідача є вірним. .

Враховуючи, що відповідач будучи суб`єктом владних повноважень без поважних на те підстав не подав відзиву до суду, доказів правомірності винесення рішення не надав, явку свого представника не забезпечив, суд визнає дані обставини такими, що свідчать про визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.4 ст. 189 КАС України, у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

Оскільки доказів правомірності рішення відповідача адміністративна справа не містить, суд вбачає достатні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що постанова серії БАБ № 350093 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за за ч. 5 ст. 121, ч..2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП, підлягає скасуванню за відсутністю складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі -закриттю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відшкодувати позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень - відповідача Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Керуючись ст.ст.5, 9, 241-246, 250,286 КАС України,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 350093 від 10 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним за ч. 5 ст. 121, ч..2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 510 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області (36014, Полтавська обл., м. Полтава, вул Пушкіна, будинок 83, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 454 грн.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 13.01.2022.

Суддя О. А. Городівський