Справа № 855/134/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Головенко О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року Справа № 855/134/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Сакевич Ж.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Дарницького районного суду м. Києва в особі Щасної Тетяни Василівни на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Дарницького районного суду м. Києва,

третя особи на стороні Відповідача,

які не заявляють самостійні вимоги

на предмет спору: в.о. Голови Дарницького районного суду м. Києва

Щасна Тетяна Василівна,

Керівник апарату Дарницького районного

суду м. Києва Реверук Вікторія Сергіївна

про визнання протиправними та скасування наказу,

поновлення на посаді та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з позовом до Дарницького районного суд у м. Києва (далі - Відповідач), треті особи на стороні Відповідача, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: виконуюча обов`язки Голови Дарницького районного суду м. Києва Щасна Тетяна Василівна , керівник апарату Дарницького районного суду м. Києва Реверук Вікторія Сергіївна про:

- визнання протиправним та скасування наказу керівника апарату Дарницького районного суду м. Києва Реверук В.С. від 45.04.2019 № 32/ОС/К про звільнення помічника судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 ;

- поновлення на роботі помічника судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 ;

- стягнення з Дарницького районного суду м. Києва на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме з 16.04.2019 і по день винесення судового рішення, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення вказаного платежу за один місяць;

- стягнення з Дарницького районного суду м. Києва на користь ОСОБА_1 20 000,00 грн моральної шкоди.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07 жовтня року адміністративний позов було задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ керівника апарату Дарницького районного суду м. Києва Реверук В.С. від 45.04.2019 № 32/ОС/К про звільнення помічника судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 ;

- поновлено на роботі помічника судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 ;

- стягнуто з Дарницького районного суду м. Києва на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме з 16.04.2019 по 07.10.2021 в розмірі 494 328,69 грн.

У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення в, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем не було дотримано законного порядку звільнення ОСОБА_1 , оскільки станом на день її звільнення (15.04.2019) суддя ОСОБА_3 , за поданням якого вона була призначена на посаду помічника та яким була закріплена, перебував у відпустці (з 02.04.2019 по 24.04.2019) і подання про її звільнення не складав та не подавав.

Разом з тим, суд звернув увагу на те, що Позивачці не було запропоновано жодної іншої посади в апараті суду, а також, що інший суддя - ОСОБА_4 , у якого станом на час виникнення спірних правовідносин було найбільше навантаження в суді, неодноразово звертався до керівництва з поданням про призначення ОСОБА_1 його додатковим помічником, але листом в.о. Голови Дарницького районного суду м. Києва Щасної Т.В. було письмово відмовлено в їх задоволенні.

При цьому, суд зазначив, що до повноважень Голови суду не належить вирішення цього питання.

Не погоджуючись з таким рішенням суду в частині задоволення позовних вимог, Дарницький районний суд міста Києва в особі Щасної Тетяни Василівни подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в цій частині та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Апелянт зазначає, що 11.04.2019 суддю ОСОБА_3 було звільнено із займаної посади рішенням ВРП, 12.04.2019 - відраховано зі штату суду, а 15.04.2019 - звільнено Позивачку із займаної посади.

При цьому, Апелянт стверджує, що станом на час звільнення Позивачки в Дарницькому районному суді м. Києва не було вакантних посад і що Позивачка про це повідомлялася.

Апелянт вважає, що судом було неправильно визначено розмір середнього заробітку Позивачки за час вимушеного прогулу.

Також, на переконання Апелянта, ОСОБА_1 пропустила строк звернення до суду з цим позовом.

Крім того, Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було надіслано Відповідачу копію позовної заяви із додатками.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно та неправильно встановлених обставин, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2021 та від 01.12.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Позивачкою подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

При цьому, у своїй скарзі Позивачка зазначає, що вона своєчасно звернулася до суду з цим позовом, але через відсутність сталої практики щодо підсудності цього спору її справа пройшла кілька судових інстанцій і після цього, коли Велика Палата Верховного Суду відступила від своїх висновків, викладених раніше в інших справах, було встановлено адміністративну юрисдикцію спору.

Також, Позивачка зазначає, що в матеріалах справи містяться докази отримання Відповідачем копії позовної заяви та додатків до неї, а також вказує, що нею на виконання вимог ухвали суду було направлено копії позову та додатків до нього всім третім особам і відповідні докази також містяться у справі.

Разом з тим, Позивачка зазначає, що Відповідачем не надано доказів відсутності у штаті суду станом на час виникнення спірних правовідносин вакантних посад і що у справі міститься лише службова записка, яка таким доказом не є.

Крім того, Позивачка звертає увагу на те, що Апелянт, стверджуючи про неправильність визначення судом середнього заробітку за час вимушеного прогулу, посилається на практику Верховного Суду, що стосується зовсім іншого спору, а саме - компенсації несвоєчасного розрахунку при звільнення, який розраховується по-іншому.

17.01.2022 від Позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі у зв`язку з виявленням у неї коронавірусного захворювання, про що до заяви додано результати ПЦР-тесту.

18.01.2022 о 13:15 год. у судове засідання учасники справи не, відповідно до ст. 311 КАС України апеляційним судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про задоволення вказаної заяви Позивачки та перехід до розгляду цієї справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, рішення суду першої інстанції у межах цього апеляційного провадження підлягає перегляду в частині задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з 08.05.2015 за поданням судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3. Позивачка була призначена тимчасово (на час відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_5 ) помічником цього судді, про що керівник апарату вказаного суду ОСОБА_6 12.15.2015 видав наказ № 51-ОС/К.

28.09.2018 наказом № 97-ОС/К в.о. керівника апарату Дарницького районного суду м. Києва Реверук B.C . Позивачку перевели з тимчасової посади помічника судді ОСОБА_3 на постійну посаду.

25.03.2019 в.о. голови Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т.В. видала наказ № 30-В, згідно з яким суддя ОСОБА_3 , за яким закріплена Позивачка, з 02 до 24 квітня 2019 року перебував у щорічній відпустці.

11.04.2019 Вища рада правосуддя прийняла рішення № 1124/0/15-19 про звільнення судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 із займаної посади.

11, 12 і 15 квітня 2019 року Позивачка повний робочий день до 18:00 год. перебувала на робочому місці за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 5-А, каб. 115 і виконувала покладені на неї обов`язки, що підтверджується витягом із журналу виходу на роботу, порядок ведення якого затверджений згідно з п. 6 розпорядження № 51 керівника апарату Дарницького районного суду м. Києва від 21.02.2019.

15.04.2019 приблизно о 17:40 год. в.о. голови Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т.В. викликала Позивачку до кабінету № 207 і у присутності кількох осіб, зокрема і керівника апарату цього суду Реверук B.C. , без будь-яких пояснень сказала поставити підпис про ознайомлення з документом про звільнення з посади.

Позивачка такий документ не підписала.

Станом на 15.04.2019 безпосередній керівник Позивачки - суддя ОСОБА_3 продовжував перебувати у відпустці, тобто був у штаті Дарницького районного суду м. Києва, і не вносив керівнику апарату цього суду подання про звільнення Позивачки з посади.

Того ж дня з метою збереження безперервного трудового стажу в майбутньому (після виходу судді ОСОБА_3. з відпустки та припинення з ним трудових відносин) і за згодою судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_4 Позивачка зареєструвала в загальній канцелярії цього суду заяву з вимогою покласти на неї обов`язки додаткового помічника зазначеного судді та відповідне подання судді ОСОБА_4. (вх. № 22594/19).

В.о. голови Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т.В. письмово відмовила у задоволенні вказаного подання (лист № 1/166/2019-вих. від 15.04.2019) та вказала, що 12.04.2019 видано наказ № 11-ОС «Про відрахування зі штату судді ОСОБА_3 » і що Позивачка ще не припинила трудові відносини з її безпосереднім керівником.

16.04.2019 суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_4 повторно подав і зареєстрував у загальній канцелярії цього суду подання про покладення на Позивачку обов`язків додаткового помічника судді. Того ж дня позивачку було госпіталізовано до Київської міської клінічної лікарні № 18.

В.о. голови Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т. В. письмово відмовила в задоволенні вказаного подання (лист № 23261 від 17.04.2019) та вказала, що до виконання повноважень додаткового помічника судді можна залучати виключно працівників патронатної служби зі штату суду, а Позивачка не належить до цих осіб, оскільки була відрахована зі штату суду 15.04.2019 на підставі наказу № 32-ОС/К.

25.04.2019 у перший день приходу до Дарницького районного суду м. Києва після закінчення періоду тимчасової непрацездатності, Позивачка ознайомилася з листом № 23261 від 17.04.2019 та з прикріпленою до нього копією наказу про звільнення. У цей же день Позивачка зареєструвала у загальній канцелярії Дарницького районного суду м. Києва заяву з вимогою покласти на неї обов`язки додаткового помічника судді цього суду ОСОБА_4 , а останній зареєстрував відповідне подання. Проте станом на день звернення з позовом до суду відповіді на заяву та подання не було.

25.04.2019 керівник апарату Дарницького районного суду м. Києва Реверук B.C. зобов`язала Позивачку передати до канцелярії цього суду справи, які були у провадженні судді ОСОБА_3, для подальшого їх перерозподілу. Тому, до 08.05.2019 Позивачка як помічник судді виконувала роботу з підготовки вказаних справ для їх передання до канцелярії.

Вважаючи протиправним вищезазначений наказ про звільнення, а своє право на працю порушеним, Позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України), Законами України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 02.02.2016 (далі - Закон № 1402), «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закон № 889-VIII), Положенням про помічника судді, затвердженим рішенням Ради суддів України № 21 від 18.05.2018 (далі - Положення № 21), Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок № 100).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (п. 2 і 3 ст. 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення.

У ст. 23 КЗпП України закріплено, що трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або за умов її виконання, або інтересів працівника та інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Законом № 889-VІІІ визначено, що посада помічника судді віднесена до посад працівників патронатної служби.

Відповідно до частини першої статті 92 Закону № 889-VІІІ до посад патронатної служби належать посади радників, помічників, уповноважених та прес-секретаря Президента України, працівників секретаріатів Голови Верховної Ради України, його Першого заступника та заступника, працівників патронатних служб Прем`єр-міністра України та інших членів Кабінету Міністрів України, помічників-консультантів народних депутатів України, помічників та наукових консультантів суддів Конституційного Суду України, помічників суддів, а також посади патронатних служб в інших державних органах.

Частиною другою статті 92 Закону № 889-VІІІ встановлено, що працівник патронатної служби призначається на посаду на строк повноважень особи, працівником патронатної служби якої він призначений.

Відповідно до частини третьої статті 92 Закону № 889-VІІІ трудові відносини з працівником патронатної служби припиняються в день припинення повноважень особи, працівником патронатної служби якої він призначений. Акт про звільнення приймається керівником державної служби.

На працівників патронатної служби поширюється дія законодавства про працю, крім ст. 39-1, 41-43-1, 49-2 КЗпП України. Особливості патронатної служби в судах, органах та установах системи правосуддя визначаються законодавством про судоустрій і статус суддів (ч. 4 ст. 92 Закону № 889-VІІІ).

Частиною першою статті 157 Закону № 1402-VІІІ визначено, що кожний суддя має помічника (помічників), статус і умови діяльності якого (яких) визначаються цим Законом та Положенням про помічника (помічників) судді, затвердженим Радою суддів України.

Відповідно до частини третьої статті 157 Закону № 1402-VІІІ судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

Законом № 1402-VIII встановлено обов`язковість наявності Положення про помічника судді та зазначено умову, що таке положення має бути затверджене Радою суддів України.

Відповідний порядок призначення та звільнення помічника судді врегульовано Положенням про помічника судді, затвердженим рішенням Ради суддів України № 21 від 18.05.2018.

Пунктом 2 Положення № 21 встановлено, що помічник судді - це працівник патронатної служби у суді, який забезпечує виконання суддею повноважень щодо здійснення правосуддя.

Згідно з п. 7 Положення № 21 судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

Пунктом 8 Положення № 21 встановлено, що помічник судді призначається на посаду на строк повноважень безпосереднього керівника та не довше ніж на період перебування безпосереднього керівника у штаті суду. Призначення на посаду помічника судді здійснюється на підставі письмового подання судді без конкурсного відбору наказом керівника апарату відповідного суду.

Трудові відносини з помічником (помічниками) судді припиняються в день припинення повноважень безпосереднього керівника та/або в день відрахування безпосереднього керівника зі штату суду або в день ухвалення з`їздом суддів України рішення про обрання Ради суддів України в новому складі. Наказ про звільнення видається керівником апарату відповідного суду на підставі подання безпосереднього керівника та/або на підставі наказу про відрахування безпосереднього керівника зі штату суду. Помічник судді може бути звільнений з посади за наказом керівника апарату суду в порядку, визначеному законодавством про працю, на підставі або заяви про звільнення за власним бажанням, або за поданням судді, в тому числі в зв`язку з дискредитацією помічника судді (вчинення такого проступку помічником, що підриває довіру та авторитет судової влади, суду та/або конкретного судді в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби в якості помічника судді), або у випадках, визначених п. 11 цього Положення чи в порядку врегулювання конфлікту інтересів згідно із законодавством (п. 12 Положення № 21).

Пунктом 11 Положення № 21 встановлено, що у разі тривалої (понад два місяці) відсутності судді (соціальна відпустка, відрядження, відсторонення від посади тощо), а також з моменту закінчення (припинення) повноважень судді з відправлення правосуддя з визначених законом підстав або звільнення судді з займаної посади, припинення повноважень члена Ради суддів України у встановленому законом порядку, помічника (помічників) судді за його (їх) згодою за наказом керівника апарату суду може бути переведено на іншу посаду працівника апарату суду, яка не належить до посад державної служби.

Пунктом 11 Положення № 21 конкретизовано, в яких випадках може бути звільнений помічник судді без наявності подання судді, тобто закінчення повноважень судді з відправлення правосуддя з визначених законом підстав або його звільнення з займаної посади.

У разі відсутності згоди помічника (помічників) судді на переведення на іншу посаду працівника апарату суду чи виконання повноважень додаткового помічника іншого судді, або за умови неможливості переведення працівника за його згодою на посаду помічника судді або іншу посаду в апараті суду він (вони) підлягає (підлягають) звільненню з посади на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Радою суддів України у рішенні від 15.09.2016 № 56 «Про внесення зміни до Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції, затвердженого рішенням Ради суддів України від 25.03.2011 № 14» (зі змінами), висловлена позиція щодо необхідності збереження посад помічників суддів у випадку тривалої відсутності судді (тривале відрядження, відсторонення судді від посади, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка для догляду за дитиною тощо), а також у період з моменту припинення повноважень судді зі здійснення правосуддя або з моменту звільнення судді із займаної посади у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до п. 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, із якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 згаданого Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом 2-х місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, працівник патронатної служби призначається на строк повноважень особи, працівником патронатної служби якої він призначений. Інших положень, які б визначали кваліфікаційні вимоги, а також встановлювали порядок призначення та звільнення працівників патронатної служби вказаний закон не містить.

Разом з тим, Закон № 1402-VIII є спеціальним законом, який стосується саме суддів та працівників суду і конкретизує, що помічник судді призначається і звільняється за поданням судді. Тобто, крім наявності строку дії трудового договору, яким є час повноваження судді, існує такий інститут як подання судді. Саме від волі судді залежить строк дії трудового договору і цей строк може бути зменшений лише за поданням судді.

Крім того, законодавством передбачено гарантії права на працю помічника судді в разі звільнення судді, за поданням якого він був призначений на таку посаду, а саме: переведення на іншу посаду працівника апарату суду чи виконання повноважень додаткового помічника іншого судді. І лише за умови неможливості застосування такого переведення або відсутності згоди помічника на це, він підлягає звільненню з посади на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що суддя ОСОБА_3, за яким була закріплена ОСОБА_1 , на підставі наказу в.о. Голови Дарницького районного суду м. Києва Щасної Т.В. від 25.03.2019 № 30-В з 02.04.2019 по 24.04.2019 перебував у відпустці /т.1 а.с.22/ і не складав подання про звільнення Позивачки із займаної нею посади.

При цьому, апеляційний суд відзначає, що 11, 12 і 15 квітня 2019 року позивачка повний робочий день до 18:00 год. перебувала на робочому місці за адресою: АДРЕСА_1 і виконувала покладені на неї обов`язки, що підтверджує витяг із журналу виходу на роботу, порядок ведення якого затверджений згідно з п. 6 розпорядження № 51 керівника апарату Дарницького районного суду м. Києва від 21.02.2019.

З приводу доводів Апелянта про те, що 11.04.2019 суддю ОСОБА_3 було звільнено із займаної посади рішенням ВРП, а 12.04.2019 - відраховано зі штату суду, колегія суддів зазначає, що дійсно 11.04.2019 ВРП прийнято рішення про звільнення даного судді, але жодних доказів відрахування його зі штату суду саме з 12.01.2019 та відкликання з відпустки, в якій він перебував у цей час, суду не надано.

Більш того, такі доводи Апелянта є суперечливими з його ж правовою позицією, викладеною у листі від 15.04.2019 у відповідь на подання судді ОСОБА_4, в якому в.о. Голови Дарницького районного суду м. Києва зазначає, що помічник судді ОСОБА_1 не припинила трудові відносини з її безпосереднім керівником - суддею ОСОБА_3 .

Також, перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги, судова колегія також звертає увагу й на те, що ані до суду першої інстанції, ані під час апеляційного провадження Відповідачем не було надано жодних належних і допустимих у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України доказів, які б підтверджували, що Позивачці пропонувалися вільні посади в апараті суду і що вона від них відмовилася.

При цьому, доводи Апелянта про відсутність жодної вільної посади не підтверджуються будь-якими доказами та є голослівними, а згідно з приписами ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованими, тому в жодному разі не може засновуватися на припущеннях.

Крім того, судова колегія відзначає, що суддя ОСОБА_4, який станом на час виникнення спірних правовідносин, мав найбільше навантаження в Дарницькому районному суді м. Києва, неодноразово звертався до керівництва суду з поданнями про покладення на Позивачку повноважень додаткового помічника судді, але в задоволенні таких вимог в.о. Голови Дарницького районного суду м. Києва було відмовлено.

Разом з тим, згідно з вищенаведеними нормами, вирішення цього питання належить до компетенції керівника апарату суду, а не Голови суду.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності наказу від 45.04.2019 № 32/ОС/К про звільнення Позивачки, необхідності його скасування та поновлення ОСОБА_1 на займаній посаді зі стягненням на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 16.04.2019 (день звільнення) по день ухвалення рішення суду (07.10.2021) у розмірі 494 328,69 грн (780,93 грн х 633 робочі дні, де 780,93 грн - середньоденний заробіток Позивачки, а 633 - кількість днів вимушеного прогулу).

Доводи Апелянта про те, що судом було неправильно визначено розмір середнього заробітку Позивачки за час вимушеного прогулу, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані та безпідставні.

Твердження Апелянта про те, що ОСОБА_1 пропустила строк звернення до суду з цим позовом, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки Позивачка при зверненні до суду з цим позовом подала заяву про поновлення їй відповідних строків звернення і матеріалами справи підтверджується, що відповідні строки були нею пропущені через юридичну невизначеність судів трьох інстанцій щодо юрисдикції цього спору і вирішення такого питання лише постановою Великої Палати Верховного Суду у справі за її позовною заявою.

Так, у справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 27.06.2000 у справі «Ілхан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично, не має абсолютного характеру і перевіряючи його виконання слід звернути увагу на обставини справи.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог, що є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З приводу доводів Апелянта про те, що судом першої інстанції не було надіслано Відповідачу копію позовної заяви із додатками колегія суддів зазначає, у матеріалах справи міститься підтвердження направлення Відповідачу позову з додатками електронною поштою на його офіційну електронну адресу, а також докази направлення безпосередньо Позивачкою копії позову з додатками третім особам у цій справі, тобто посадовим особам Відповідача.

Крім того, судове засідання в цій справі неодноразово відкладалося і Відповідач мав реальну можливість ознайомитися з матеріалами цієї справи, подати свій відзив на позов та/або додаткові документи і пояснення.

Втім, реалізації наданих особі процесуальних прав залежить від її власного волевиявлення.

Аналізуючи всі доводи Апелянта, колегія суддів також враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на це, апеляційна скарга Дарницького районного суду м. Києва в особі Щасної Тетяни Василівни підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дарницького районного суду м. Києва в особі Щасної Тетяни Василівни - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судового рішення виготовлено 18 січня 2022 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова