Справа № 264/8051/21
Суддя: Іванченко А. М.
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/8051/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2022 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в особі судді Іванченко А.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Мокрушина Євгена Андрійовича, Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

02 листопада 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на те, постанова серії ДПО18 №718029 від 26.10.2021 року є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, а відповідачем, всупереч вимогам ст.ст.245, 280 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не було належним чином з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи наявна вина позивача у вчиненні такого правопорушення.

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 26.10.2021 року серії ДПО18 №718029 за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив здійснювати розгляд справи без його участі, при цьому позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду відзив, у якому позовні вимоги заперечив, вказав, що постанова серії ДПО18 №718029 від 26.10.2021 є обґрунтованою та законною, просив здійснювати розгляд справи без його участі, при цьому просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Оскільки обидві сторони у справі в судове засідання не з`явилися, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 КАС України.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав.

Судом встановлено, що 26.10.2021 року інспектором взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Донецькій області лейтенантом поліції Мокрушиним Є.О. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №718029, в якій зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 217230, номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, та не був пристебнутий ременем безпеки та на вимогу поліцейського не надав поліс обов`язкового страхування ЦПВВНТЗ, чим порушив п.п.2.3.в та 2.4а ПДР України, у зв`язку чим позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням, на підставі ст.36 КУпАП остаточно адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., додатками до постанови вказано рапорт та відео.

Надаючи правову оцінку спірній постанові, суд зазначає таке.

Відповідно до п.2.1ґ Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Пунктом 2.4а Правил дорожнього руху України передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно п.2.3в Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень.

Частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлено, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлено, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідач, підтверджуючи правомірність свого рішення про притягнення позивача до відповідальності, повинен був надати суду всі наявні у нього докази, що свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

На виконання вищенаведених положень процесуального закону відповідач надав до відзиву відеозапис з бодікамери поліцейського, з якого слідує, що позивач при спілкуванні з поліцейськими та на їх вимогу не надав поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посилаючись на те, що поліс не зобов`язаний надавати, оскільки ПДР України це обов`язки водія, а не права поліцейського на вимогу. Відомостей про те, що позивач не був пристебнутий ременем безпеки, матеріали відеозапису не містять.

З цих підстав суд дійшов висновку, що позивач дійсно вчинив порушення пункту 2.1 «ґ» ПДР, який передбачає обов`язок водія механічного транспортного засобу мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Такі дії позивача об`єктивно становлять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, у вигляді керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

В діях позивач відсутнє порушення п.2.3«в» ПДР і, відповідно, склад правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, адже об`єктивних даних про порушення ним правил користування ременем безпеки, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду об`єктивні докази, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, зокрема відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, але не надав таких доказів стосовно правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, суд дійшов висновку, що слід частково задовольнити позов, а саме - скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.121 КУпАП на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Оскільки доведено та підтверджується належними і допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, за що передбачена відповідальність у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн, суд вважає, що накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. слід змінити в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП., на підставі п.4 ч.3 ст.286 КАС України.

Також не підлягають застосуванню положення ст.38 КУпАП, якими передбачені строки накладення адміністративного стягнення, оскільки стягнення у вигляді штрафу було накладено на ОСОБА_1 в день вчинення правопорушення, а суд своїм рішенням лише змінює розмір штрафу у відповідності до санкції частини 1 статті 126 КУпАП.

Згідно ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 454 грн.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 227 грн.

Керуючись ст. ст.2,9,73-77,79,139,241-246,286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Мокрушина Євгена Андрійовича, Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності -задовольнити частково.

Скасувати постанову до інспектора взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Мокрушина Євгена Андрійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №718029 від 26.10.2021 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення в цій частині - закрити.

Змінити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №718029 від 26.10.2021 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП та призначити стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425,00 грн.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору за подачу позову пропорційно до задоволених вимог, в розмірі 227,00 грн.(двісті двадцять сім гривень).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Першого адміністративного апеляційного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: А.М.Іванченко