Справа № 588/2043/21
Суддя: Щербаченко М. В.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 588/2043/21
№ провадження 2-а/588/6/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2022 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача

Позивач у грудні 2021 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що 06.12.2021 року інспектором взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Жибик Р. О. винесена постанова серії ДП 18 №836901, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене частиною 6 статті 121 КУпАП.

В постанові поліцейський посилався на те, що позивач 06.12.2021 року о 01 годині 44 хвилини керував в темну пору доби транспортним засобом Мерседес Бенц номерний знак НОМЕР_1 , на якому був неосвітлений задній номерний знак, чим порушив пункт 2.9 В ПДР України.

Позивач не погоджується з вказаною постановою, оскільки на його думку обставини правопорушення викладені в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності та об`єктивній реальності, що на думку ОСОБА_1 призвело до безпідставного притягнення його до адміністративної відповідальності.

На відеофайлі продемонстрованому ОСОБА_1 поліцейським, на думку останнього зафіксовано, що освітлювальні прилади автомобіля, яким він керував перебувають у справному технічному стані, у тому числі підсвітка заднього номерного знаку, яка була увімкнена та працювала у штатному режимі, що дає можливість бачити та ідентифікувати номерний знак.

Крім того, позивач посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення незважаючи на його незгоду з фактом його вчинення не складався. Місце вчинення правопорушення в оскаржуваній постанові не зазначено взагалі, що само по собі є порушенням статті 283 КУпАП. ОСОБА_1 стверджує, що права, визначені статтею 268 КУпАП йому не роз`яснювались, що в сукупності свідчить про відсутність на його думку в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилаючись на указані обставини позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову інспектора взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Жибик Р. О. серії ДПР18 №836901 від 06.12.2021 року, а провадження в адміністративній праві закрити.

Стислий виклад заперечень відповідача

Представник відповідача Бардакова Ю.В. подала відзив на позов, в якому заперечила проти позову, просила відмовити у його задоволенні, посилалася на те, що 06.12.2021 року згідно з розстановкою сил та засобів інспектор роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Жибик Р.О. ніс службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху у м. Охтирка.

Під час несення служби відповідно до вимог пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» інспектором здійснювався контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. 06.12.2021 року близько 01 год. 44 хв. в м. Охтирка по вул. Паркова поблизу будинку № 13 було виявлено транспортний засіб Mersedes-Benz 313, НОМЕР_1 , водій якого керував транспортним засобом, в темну пору доби з неосвітленим заднім номерним знаком, чим порушував вимоги п. 2.9. «в» Правил дорожнього руху України. Правопорушення зафіксоване на відеореєстратор Xiaomi Уі Саr DVR.

Пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» надано право поліцейським зупиняти транспортні засоби у разі порушення водієм

Інспектор Жибик Р.О. відповідно до вимог статей 18, 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію» підійшов до позивача, відрекомендувався, пояснив підставу зупинки транспортного засобу, попросив надати для перевірки посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У відзиві представник відповідача посилається на те, що інспектор Жибик Р.О. пояснив позивачу суть порушення, роз`яснив позивачу вимоги статті 63 Конституції України, статті 268 КУпАП, врахував пояснення позивача, розглянувши справу на місці зупинки, він виніс постанову ДП18 № 836901 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., яка була оголошена, а її копія була вручена позивачу, що зафіксовано на відеореєстратор. Не зазначення у постанові місця вчинення правопорушення, не є обставиною, яка звільняє позивача від відповідальності, оскільки це не впливає на об`єктивну сторону вчиненого порушення.

Процесуальні дії та заяви учасників справи

Ухвалою суду від 16.12.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Позивачем 21.12.2021 року подано документи на підтвердження усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 23.12.2021 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Представником Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Бардаковою Ю.В. 20.01.2022 року подано відзив та докази.

Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин

Інспектором взводу №1 роти № 3 батальйону управлінні патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Жибик Романом Олексійовичем 06.12.2021 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПР18 №836901, якою на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 126 КУпАП було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

За змістом указаної постанови ОСОБА_1 06 грудня 2021 року о 01 год. 44 хв. керував транспортним Mersedes-Benz 313, НОМЕР_1 , в темну пору доби на якому був неосвітлений задній номерний знак, чим порушив п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху (а.с. 4).

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (пункт 11 частина 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Підпункт 2.9 «в» Правил дорожнього руху передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим відповідно до частини шостої статті 121 КУпАП - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

ОСОБА_1 у позові заперечив факт того, що номерний знак автомобіля, яким він керував був неосвітленим. Позивач стверджував, що підсвітка заднього номерного знаку була увімкнена та працювала у штатному режимі.

Відповідачем на підтвердження правомірності спірної постанови до суду надано відеофайли на чотирьох DVD дисках, на яких містяться відеозаписи з нагрудної камери поліцейських та відеозапис із відеореєстратора Xiaomi Уі Саr DVR, установленого на службовому автомобілі патрульної поліції (а.с.55-58).

Так, на диску № 3 міститься відеофайл IMG_9588.МР4, на 16 секунді указаного відеозапису чітко зафіксовано, що автомобіль Mersedes-Benz 313 у темну пору добу рухається із неосвітленим номерним знаком, його символи можна установити лише при наближенні до нього службового автомобіля патрульної поліції завдяки увімкненим у ньому фарам ближнього світла.

Указаний відеозапис створено за допомогою відеореєстратора Xiaomi Уі Саr DVR. Оскаржувана постанова серія ДПР18 №836901 від 06.12.2021 року містить відповідно до вимог статті 283 КУпАП посилання на такий технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Наданий суду відеофайл IMG_9588.МР4 із відеореєстратора Xiaomi Уі Саr DVR є належним та допустимим доказом факту порушення позивачем вимог підпункту 2.9 «в» Правил дорожнього руху. Відповідно до вимог статті 99 КАС України указаний файл на наданому суду носії (DVD-диску № 3) засвідчено цифровим підписом (міститься у папці під назвою «авто» разом відеофайлом).

Подані до суду позивачем на флешкарті відеозаписи з відеореєстратора, встановленого у салоні належного йому автомобіля (а.с.24), містять лише відеозаписи його руху до зупинки та відеозаписи розмов ОСОБА_1 з поліцейськими після зупинки. Указані відеофайли не спростовують відомостей зафіксованих на відеофайлі IMG_9588.МР4 із відеореєстратора Xiaomi Уі Саr DVR, яким підтверджується несправність ліхтарів, призначених для освітлення всієї площі місця установки заднього номерного знака автомобіля, яким керував позивач.

Посилання позивача на те, що відеофайл із відеореєстратора Xiaomi Уі Саr DVR поліцейський під час розгляду справи демонстрував йому з мобільного телефону, не свідчить про недопустмість відеофайлу IMG_9588.МР4 як доказу, який є електронним доказом, тобто представляє собою інформацію в електронній (цифровій) формі і посвідчений електронним підписом.

З огляду на положення частини 2 статті 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" допустимість електронного документа як доказу не можна заперечувати винятково на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до статті 7 цього Закону у випадку зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Один і той же електронний документ може існувати на різних носіях.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено, що в діянні позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 КУпАП.

Посилання позивача на те, що спірна постанова підлягає скасуванню через відсутність у ній місця вчинення правопорушення на переконання суду не є підставою для задоволення позову зважаючи на такі мотиви.

Згідно з положеннями частини 3 статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема, про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідачем не заперечується, що спірна постанова не містить в описанні фабули вчиненого правопорушення місця керування ОСОБА_1 транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком, проте відповідач у відзиві посилається на те, що указана неточність не впливає на правомірність винесеної постанови.

Відповідно до змісту розмови поліцейських та позивача, що зафіксована на відеофайлі .mov рух позивача, його зупинка поліцейським та розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відбуваються на вул.Паркова у м.Охтирка, що не заперечувалось позивачем згідно з відеозаписом.

Крім того, у постанові серія ДПР18 №836901 від 06.12.2021 року указано, що місцем розгляду справи, яким є місце зупинки позивача, є вул.Паркова, 13 у м.Охтирка .

Незазначення інспектором Жибик Р.О. в оскаржуваній постанові у формулюванні суті вчиненого порушення «вулиця Паркова у м.Охтирка» не спростовує порушення позивачем вимог 2.9 «в» Правил дорожнього руху, виконання якого водієм не залежить від конкретного місця керування автомобілем.

У цьому випадку основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння (всупереч забороні керування у темну пору доби транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком), факт вчинення якого підтверджено відеоматеріалами. Лише відсутність доказів керування автомобілем з неосвітленим номерним знаком виключала б склад наведеного адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 КУпАП.

Аналогічна правова позиція щодо неточносей відомостей в постанові про притягнення особи до адміністративного правопорушення, уже була висловлена Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 537/1214/17 (провадження №К/9901/17897/18) та у справі №459/1801/17 від 24.12.2019 року.

Доводи ОСОБА_1 про те, що поліцейський мав скласти протокол про адміністративне правопорушення у зв`язку з його незгодою з його вчиненням, суд вважає необґрунтованими.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-УІІ «Про внесення змін де деякий законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» статтю 258 КУпАП було доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Так, відповідно до частини другої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Водночас, за приписами частини четвертої статті 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно зі статтею 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема і передбачених частиною першою, другою і третьою статті 122, статтями 124-1 - 126.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Отже, інспектор роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Жибик Р.О. мав право виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення за частиною шостою статті 122 КУпАП без складання протоколу на місці вчинення самого правопорушення.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі 752/15787/16-а.

Доводи позивача про те, що під час розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення інспектор роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Жибик Р.О. не роз`яснив права, визначені статтею 268 КУпАП спростовуються відеофайлом .mov на оптичному диску № 1, який засвідчено електронним цифровим підписом (міститься на диску № 2), на якому зафіксовано процес розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке передбачене частиною 6 статті 121 КУпАП, який відповідає вимогам статті 279 КУпАП, а також зафіксовано роз`яснення поліцейським позивачу його прав, визначених статтею 63 Конституції України та 268 КУпАП.

Відтак, позов є не обґрунтованим і не підлягає задоволенню, а постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПР18 №836901 від 06.12.2021 року слід залишити без змін.

Висновки суду щодо розподілу судових витрат.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач сплатив 454 грн. судового збору .

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, на підставі статті 139 КАС України, суд зазначає, що у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись положеннями статей 9, 139, 242 - 246, 254, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 31.01.2022 року.

Суддя М.В. Щербаченко