Справа № 380/12588/20
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/12588/20 пров. № А/857/20581/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Матковської З.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року, ухвалене суддею Гавдик З.В. у м. Львові за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі № 380/12588/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій і бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 26.07.2020 року в повному обсязі;

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не врахування січня 2008 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, а в період з 01.03.2018 року по 26.07.2020 року не врахування абзаців 4, 6, пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 26.07.2020 року в сумі 198989,87 грн., із застосуванням січня 2008 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, а в період з 01.03.2018 року по 28.07.2020 року із застосуванням березня 2018 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та урахуванням абзаців 4, 6, пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.12.2015 року по 26.07.2020 року.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 26.07.2020 року.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно не здійснив нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за періоди, про які просив позивач, а тому застосування базових місяців січня 2008 року та березня 2018 року є передчасним.

Не погодившись із цим рішенням суду його оскаржив позивач, який просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про задоволення позовних вимог.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає те, що суд протиправно не застосував базові місяці для індексації грошового забезпечення позивача, оскільки з цього приводу виник спір. Тим більше відповідач, на думку позивача, не вірно розрахував та виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 26.07.2020 року

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що, на підставі наказу військового коменданта комендатури військових сполучень залізничної дільниці, станції та аеропорту Львів (по стройовій частині) № 72 від 26.07.2020 року, позивач виключений із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

Відповідач не виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з липня 2015 по листопад 2018 року. Натомість, в грудні 2018 року відповідач виплатив індексацію грошового забезпечення в сумі 71,08 грн., з січня 2019 по вересень 2019 року, у листопаді 2019 та грудні 2019 року в сумі 1713,64 грн., з січня 2020 року по серпень 2020 року в сумі 1697,16 грн.

Вважаючи бездіяльність відповідача, щодо не нарахування та не невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 26.07.2020 року в повному обсязі із застосуванням базових місяців січня 2008 року та березня 2018 року, протиправною, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII), до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною 3 та 4 статті 9 Закону № 2011-XII визначено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-ХІІ).

У статті 1 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону № 1282-XII, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Частинами 1, 2 та 6 статті 5 Закону № 1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення регулюються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078).

У пункті 1-1 Порядку № 1078 визначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 року № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно з п. 6 Порядку № 1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме:

1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів;

2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету;

3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів;

4) індексація допомоги по безробіттю, що надається відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, проводиться за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття;

5) індексація стипендій особам, які навчаються, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються;

6) індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів;

7) індексація сум відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також сум, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, (у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року до 15.12.2015 року) у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції базовим місяцем вважається місяць, у якому мало місце таке підвищення.

Для проведення подальшої індексації або здійснення чергового підвищення доходів випереджаючим шляхом обчислення індексу споживчих цін здійснюється наростаючим підсумком починаючи з наступного за базовим місяця.

Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить суму підвищення доходів випереджаючим шляхом у базовому місяці.

Таким чином, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

При цьому, індексація не нараховується, якщо розмір підвищення посадового окладу перевищує величину індексу споживчих цін.

Відповідач, відмовивши позивачу у проведенні індексації, не заперечує ту обставину, що позивач має право на виплату індексації, однак вказав, що індексація не може бути виплачена, оскільки у державному бюджеті відсутні кошти на ці цілі, а виплата індексації прямо залежить від бюджетного фінансування.

Проте, апеляційний суд вважає, що виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування, жодним чином, не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення, що є предметом спору у цій справі.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 07 серпня 2019 року у справі № 825/694/17 та постанові від 19 березня 2020 року у справі № 820/5286/17.

Апеляційний суд встановив те, що відповідач не нарахував позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року, а тому у відповідача є відповідний обов`язок нарахувати та виплати індексацію грошового забезпечення за цей період.

Одночасно, апеляційний суд зазначає те, що розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача, як органу, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача, за наявності законних підстав, покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексації грошового забезпечення.

Тому, питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем при нарахуванні індексації є передчасним, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 15 жовтня 2020 року в справі № 240/11882/19.

Отже, підстави для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок індексації грошового забезпечення позивача, з урахуванням базового місяця - січень 2008 року за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, відсутні, що є підставою для відмови у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Що стосується періоду з 01.03.2018 року по 26.07.2020 року, то апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до абзаців 1-6 пункту 5 Порядку № 1078 (в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2015 року), у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

У березні 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, якою затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців, в тому числі і позивача.

Згідно з офіційними даними, які містяться на сайті Державної служби статистики України, поріг індексації за періоду з 01.03.2018 року по 01.08.2018 року не перевищив 103 відсотки, а отже, за цей період, грошове забезпечення позивача індексації не підлягає.

У 2018 році відповідач нарахував позивачу індексацію грошового забезпечення у грудні в сумі 71,08 грн.

Індексацію у аналогічній сумі відповідач виплатив і у січні та лютому 2019 року. З березня по червень 2019 року відповідач нарахував позивачу індексацію в сумі 134,47 грн. З липня по грудень, окрім жовтня 2019 року, відповідач нарахував позивачу індексацію грошового забезпечення в сумі 206,71 грн.

З січня по липень 2020 року відповідач виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення в сумі 216,51 грн.

При цьому, відповідач не заперечує, що за вказаний період застосував базовий місяць для індексації грошового забезпечення березень 2018 року.

Однак позивач стверджує, що відповідач неправильно нарахував позивачу індексацію грошового забезпечення за вказані вище місяці, не врахувавши абзаци 4 та 6 пункту 5 постанови № 1078.

Такі твердження позивача є обґрунтованими, оскільки розмір індексації після підвищення посадового окладу у березні 2018 року, відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078, розраховується як різниця між розміром індексації у цьому місяці і розміром підвищення доходу, за умови, що розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Зважаючи на те, що відповідач не визначив розмір індексації за березень 2018 року, то стверджувати, що відповідач нарахував індексації у грудні 2018 року, з січня 2019 року по грудень 2019 року, окрім жовтня 2019 року, а також з січня по липень 2020 року правильно немає підстав.

Тому суд першої інстанції зробив вірний висновок про визнання бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 26.07.2020 року протиправними та зобов`язання відповідача нарахувати та виплати індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 26.07.2020 року.

На переконання апеляційного суду права позивача порушені бездіяльністю відповідача, яка полягала в ненарахуванні та невиплаті індексації грошового забезпечення за період за період з 01.12.2015 року по 26.07.2020 року в повному обсязі.

Тому, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що для повного відновлення порушених прав позивача необхідно зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 26.07.2020 року в повному обсязі.

При цьому, враховуючи те, що, протягом вищевказаного періоду індексація позивачу частково виплачувалася, виплату індексації на виконання цього рішення суду, необхідно зменшити на суму раніше проведених виплат.

Інші позовні вимоги позивача, крім тих, які визнані судом передчасними, спрямовані на захист порушеного права позивача на отримання індексації грошового забезпечення у визначеному законодавством розмірі та охоплюються позовною вимогою про визнання бездіяльності відповідача, щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 26.07.2020 року в повному обсязі, протиправною.

Враховуючи те, що судом встановлено протиправність вищевказаної бездіяльності відповідача, в задоволенні позовних вимог про визнання дій відповідача щодо не врахування абзаців 4 та 6 пункту 5 Порядку № 1078 протиправними та зобов`язання провести виплати з врахуванням відповідних норм, необхідно відмовити.

З огляду на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що за період з 01.12.2015 року по 26.07.2020 року виплати індексації грошового забезпечення позивачу проводились, але не в повному обсязі, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити.

Так, резолютивну частину рішення суду першої інстанції необхідно доповнити вказівкою на те, що Львівський обласний військовий комісаріат необхідно зобов`язати провести виплату індексації грошового забезпечення з урахуванням раніше проведених виплат Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що мають значення для справи, апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити в частині зобов`язання провести виплату індексації грошового забезпечення з урахуванням раніше проведених виплат.

. Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В іншій частині рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року, на думку апеляційного суду, необхідно залишити без змін, оскільки суд зробив вірний висновок про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року в справі № 380/12588/20 змінити, доповнивши резолютивну частину рішення вказівкою на те, що Львівський обласний військовий комісаріат необхідно зобов`язати провести виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 26.07.2020 року з урахуванням раніше проведених виплат.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська
Постанова складена 13.01.2022 року