Справа № 420/11658/21
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача Мунтян Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивачки, фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , до відповідача, Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, в якому позивачка просить:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби в Одеській області щодо невизнання безнадійними і несписання: недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та суми заборгованості зі сплати єдиного податку ФОП ОСОБА_1 , які виникли в період з 13 квітня 2014 року по 25 січня 2016 року, з нарахованими на ці суми штрафними санкціями та пенею;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби в Одеській області прийняти рішення про визнання безнадійною та списання заборгованості (недоїмки) та списати безнадійний податковий борг ФОП ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який виник за період з 13 квітня 2014 року по 25 січня 2016 рік та нараховані на ці суми штрафні санкції та пеню;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби в Одеській області прийняти рішення про визнання безнадійною та списання заборгованості (недоїмки) та списати безнадійний податковий борг ФОП ОСОБА_1 зі сплати єдиного податку, який виник за період з 13 квітня 2014 року по 25 січня 2016 рік та нараховані на ці суми штрафні санкції та пеню.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

Позивачка вважає, що відповідач не зважаючи на те, що вона в період з квітня 2014 року була звільнена законом від виконання свого обов`язку щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тим, що перебувала на обліку в органі доходів і зборів, який знаходиться території проведення антитерористичної операції, протиправно не визнає борг безнадійним та не списує суми заборгованості, які виникли у позивачки, як платника єдиного внеску, за обставин непереборної сили.

Зокрема, позивачка стверджує, що вона є внутрішньо переміщеною особою, яка була змушена у 2014 році через загрозу життю та здоров`ю з двома неповнолітніми дітьми виїхати з міста Луганськ через бойові дії та проведення в місті антитерористичної операції. На момент її переїзду вона перебувала на обліку в податковому органі в м. Луганськ. В період з червня 2014 року по січень 2016 року вона не здійснювала підприємницьку діяльність. Після переїзду до м.Одеса з 26 січня 2016 року позивачка стала на облік як платник податків в ДПІ у Київському районі м. Одеса. Позивачка зазначає, що з моменту реєстрації в податковому органі в м.Одеса по теперішній час всі податкові зобов`язання по єдиному податку та єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування виконані в повному обсязі.

Однак у зв`язку з її переїздом та перереєстрацією в податковий органі в іншому регіоні виникла колізія двох індивідуальних карток платника податку: одна від ГУ ДПС у Луганській області, друга від ГУДПС в Одеській області. Позивачка через дану обставину зверталася до відповідача з проханням визнати безнадійними та списати недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та суми заборгованості зі сплати єдиного податку. Проте відповідь від відповідача не отримала, що становить, на думку позивачки, протиправну бездіяльність з боку відповідача.

Додатково позивачка посилалася на безумовну безнадійність боргу, оскільки строк давності його стягнення сплинув.

(б) Позиція відповідача

27.07.2021 відповідач до суду надав відзив на адміністративний позов, в якому заперечував проти позовних вимог, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідач в обґрунтування своїх заперечень зазначав, що для визнання податкового боргу безнадійним та його списання є обов`язковою наявність сертифікату саме Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили та їх вплив на фінансово-господарську діяльність конкретного суб`єкта господарювання, оформленого з урахуванням вимог ДПС. Оскільки у позиваки є в наявності лише сертифікати Торгово-промислової палати Одеської області у відповідача відсутні підстави для списання податкового боргу.

Також у відзиві на позов відповідач підтвердив, що у період з 2017-2018 років у позивачки в Київській ДПІ ГУ ДПС в Одеській області рахувалося дві ІКП по єдиному податку. По одній ІКП відображалися нарахування та сплата поточного періоду. У другій ІКП відображалася сума боргу, яка була перенесена з Лисичанської ДПІ ГУ ДПС в Луганській області. У 2019 році залишок податкового боргу був перенесений до основної картки платника.

(б) Відповідь позивачки на відзив відповідача

02.08.2021 до суду надійшла відповідь на відзив. Позивачка заперечувала проти аргументів відповідача щодо неналежності для засвідчення форс-мажорних обставин сертифікатів Торгово-промислової палати Одеської області. Так, позивачка посилалася на уповноваження Торгово-промисловою палатою України в законному порядку регіональних ТПП засвідчувати форс-мажорні обставини з усіх питань, що належать до компетенції ТПП України.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

09.07.2021 суд ухвалою відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

09.07.2021 суд ухвалою задовольнив клопотання позивача та витребував у відповідача інформацію про нараховані суми податків, пені та штрафних санкцій зі сплати єдиного податку та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 13.04.2014 по 25.01.2016 рік.

19.07.2021 суд ухвалою здійснив перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання.

04.01.2022 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначив розгляд справ по суті.

IV. Обставини, встановлені судом

Позивачка, ОСОБА_1 , є платником єдиного внеску з 01.01.2012 (а.с.16) .

05.11.2004 позивачка взята на облік у ДПІ у Жовтневому районі м. Луганськ, як фізична особа-підприємець (а.с.19).

13.12.2018 позивачка взята на облік внутрішньо переміщеної особи за адресою фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 (а.с.14).

26.01.2016 позивачка зареєструвалася на податковий облік платника податків в ДПІ у Київському районі м. Одеса ГУДФС в Одеській області.

05.04.2018 позивачка звернулася до відповідача із заявою про визнання безнадійним і списання суми заборгованості (а.с.22). В заяві позивачка вказувала, що в період з червня 2014 року по січень 2016 року під час проведення антитерористичної операції вона перебувала на обліку платника податків в ДПІ у Жовтневому районі м. Луганська ГУДФС у Луганській області.

До заяви позивачка додала копію довідки взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи; копії сертифікатів Одеської регіональної торгово-промислової палати від 06.09.2017 №7778 (вих.№2003-14/533), №7779 (вих.№2003-14/535) №7778 (вих.№2003-14/536), №7781 (вих.№2003-14/534) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

З огляду на зміст зазначених сертифікатів, Одеська регіональна ТПП засвідчує форс-мажорні обставини - акти тероризму на території м. Луганськ, Луганської області з 14 квітня 2014 року до 26 січня 2016 року. Також в сертифікатах вказане місце знаходження позивачки до 26.01.2016 в АДРЕСА_2 (а.с.35-42).

Сторони визнають той факт, що за позивачкою рахувалося дві ІКП з єдиного податку протягом 2016-2018 років. У 2019 році залишок податкового боргу був перенесений до основної картки платника.

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином.

Зміст даних спірних правовідносин становить вирішення питання щодо існування законних підстав та відповідно виникнення обов`язку у відповідача визнати і списати безнадійний податковий борг позивачки та нараховані на суму боргу штрафні санкції та пеню, як платника єдиного внеску.

Відповідно до положень пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (в редакції чинній на 05.04.2018): «Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Пункт 101.2.4 статті 101 ПК України від 02.12.2010 №2755-VI визначає, що безнадійний борг підлягає списанню, в т.ч. пеня та штрафні санкції, нараховані на такий борг. Під терміном «безнадійний» розуміється податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Звертаючись до встановлених судом фактів цієї справи, позивачка на підтвердження обставин непереборної сили надала відповідачу копії сертифікатів Одеської регіональної торгово-промислової палати, що є достатньою підставою для визнання боргу безнадійним.

Суд відхиляє доводи відповідача про неналежність вказаних документів щодо засвідчення факту існування форс-мажорних обставин через регіональний статус ТПП. Так, відповідно до ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 №671/97-ВР Торгово-Промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини.

В свою чергу відповідно до п.4.2 Регламенту ТПП України уповноважує регіональні ТПП засвідчувати форс-мажорні обставини з усіх питань, що належать до компетенції ТПП України за винятком засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що стосуються зобов`язань за:

-умовами зовнішньоторгівельних угод і міжнародних договорів України;

- умовами зовнішньоекономічних договорів, контрактів, типових договорів, угод, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції Торгово-промислової палати України;

- умовами договорів, контрактів, типових договорів, угод між резидентами України, безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції Торгово-промислової палати України.

Крім того, суд додатково зазначає, що відповідно до пп.101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України під терміном «безнадійний» розуміється податковий борг, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.

Строки давності та їх застосування визначає ст.102 ПК України, яка встановлює право контролюючого органу ініціювати стягнення коштів в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Так, відповідно до п.102.4 статті 102 ПК у разі, якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Таким чином, податковий борг платника податків стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення оскільки безумовно вважається безнадійним.

Суд звертає увагу, що борг у позивачки виник у 2014 році. Тобто понад сім років тому назад. Відтак, встановлений ПК строк стягнення боргу сплинув, відповідно такий борг повинен бути визнаний як безнадійний.

Умови та порядок за яких у відповідача виникає обов`язок визначати та списувати безнадійний податковий борг встановлює Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України №577 від 10.10.2013 (далі Порядок №577).

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 Порядку №577 визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу. Днем виникнення безнадійного податкового боргу стосовно якого минув строк давності, встановлений ст.102 ПК України, є дата прийняття рішення керівника контролюючого органу.

Пункти 4.3-4.5 Порядку №577 встановлюють, що у випадках, передбачених підпунктами 1,2,3,5 пункту 2.1 розділу ІІ цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу. Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал.

Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

З аналізу вказаних правових норм, суд робить висновок, що у разі спливу строку давності у 1095 днів у відповідача виникає обов`язок самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного боргу списати такий борг. Відтак - суд робить висновок про задоволення позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби в Одеській області щодо невизнання безнадійними і несписання: недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та суми заборгованості зі сплати єдиного податку ФОП ОСОБА_1 , які виникли в період з 13 квітня 2014 року по 25 січня 2016 року, з нарахованими на ці суми штрафними санкціями та пенею.

Оскільки спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання чи неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторно звернутися до суду, суд робить висновок про необхідність зобов`язати Головне управління Державної податкової служби в Одеській області прийняти рішення про визнання безнадійною та списання заборгованості (недоїмки) та списати безнадійний податковий борг ФОП ОСОБА_1 зі сплати сплати єдиного податку та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який виник за період з 13 квітня 2014 року по 25 січня 2016 рік та нараховані на ці суми штрафні санкції та пеню.

VI. Судові витрати

При поданні позовної заяви до суду позивачка сплатила судовий збір у розмірі 908, 00 грн. Даний факт підтверджується квитанцією про сплату №30151 від 07.07.2021 (а.с.43). З урахуванням висновку суду про задоволення позову, сплачений та документально підтверджений позивачкою судовий збір належить до відшкодування. Адже відповідно до ч.1 статті 139 КАС України: «При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби в Одеській області щодо невизнання безнадійними і несписання: недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та суми заборгованості зі сплати єдиного податку ФОП ОСОБА_1 , які виникли в період з 13 квітня 2014 року по 25 січня 2016 року, з нарахованими на ці суми штрафними санкціями та пенею;

3.Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби в Одеській області прийняти рішення про визнання безнадійною та списання заборгованості (недоїмки) та списати безнадійний податковий борг ФОП ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який виник за період з 13 квітня 2014 року по 25 січня 2016 рік та нараховані на ці суми штрафні санкції та пеню;

4.Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби в Одеській області прийняти рішення про визнання безнадійною та списання заборгованості (недоїмки) та списати безнадійний податковий борг ФОП ОСОБА_1 зі сплати єдиного податку, який виник за період з 13 квітня 2014 року по 25 січня 2016 рік та нараховані на ці суми штрафні санкції та пеню.

5.Стягнути з Головного управління Державної податкової служби в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) судові витрати у сумі 908 (дев`ятсот вісім),00 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління Державної податкової служби в Одеській області, , адреса: 65044, м.Одеса, вул. Семінарська, буд. 5

Повний текст рішення складений та підписаний 12 січня 2022 року.

Суддя Оксана БОЙКО