Справа № 540/3907/21
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 р.м.ОдесаСправа № 540/3907/21

Категорія: 112010200 Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

Місце ухвалення: м. Херсон

Дата складання повного тексту: 12.10.2021 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук`янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, третя особа на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі ГУПФ України в Херсонській області), третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області (далі ГУДКС України у Херсонській області), в якому просили:

- визнати протиправною бездіяльність ГУПФ України в Херсонській області щодо підготування та направлення подання до ГУДКС України у Херсонській області для повернення 9 846 грн. збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло та зобов`язати ГУПФ України у Херсонській області підготувати та направити подання до ГУДКС України у Херсонській області для повернення 9 846 грн. збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло;

- стягнути з ГУПФ України в Херсонській області на користь позивачів судовий збір за подання позовної заяви, а також витрати на правничу допомогу на збір доказів та документів для суду, поштове листування та комісію банків у розмірі 5 948,81 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачі вказували, що 04 червня 2021 року вони вперше придбали нерухоме майно, у зв`язку із чим, ними було сплачено 1% збору на обов`язкове державне пенсійне страхування від вартості цього майна, що складало 9 846 грн.

Так, як житло було придбано вперше, звернулися із заявами до ГУПФ України у Херсонській області про підготовку та направлення подання до ГУДКС України у Херсонській області для повернення цієї суми. Однак, листами №2100-0503-8/30906 від 30 червня 2021 року та №2100-0503-8/30907 від 30 червня 2021 року відповідач відмовив, посилаючись на те, що до повноважень Пенсійного фонду України не відноситься звільнення від сплати збору та підтвердження того, що громадянин (громадянка) за весь період з моменту виникнення у нього (в неї) права на вчинення правочину щодо нерухомого майна придбаває житло вперше, такі питання, у разі не прийняття позитивного рішення нотаріусом, вирішуються в судовому порядку.

Позивачі не погодилися із позицією відповідача та просили позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що Пенсійний фонд України не має повноважень щодо звільнення осіб від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло та підтвердження того, що особа вчиняє правочин по придбанню житла вперше за певний період часу.

Щодо витрат на правничу допомогу то відповідач вважав, що підстави для їх стягнення відсутні, оскільки особа, яка їх надала не є адвокатом, у договорі не визначено суми гонорару, а у детальному описі виконаних робіт не визначено скільки часу витрачено на надання таких послуг.

Пояснень від третьої особи не надходило.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року позов задоволений.

Визнано протиправною бездіяльність ГУПФ України в Херсонській області щодо підготування та направлення подання до ГУДКС України у Херсонській області для повернення ОСОБА_1 4 923 грн. та ОСОБА_2 4 923 грн. збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло.

Зобов`язано ГУПФ України у Херсонській області підготувати та направити подання до ГУДКС України у Херсонській області для повернення ОСОБА_1 4 923 грн. та ОСОБА_2 4 923 грн. збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФ України в Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, Код ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФ України в Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, Код ) на користь ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про часткове скасування судового рішення в зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2022 року заява ОСОБА_2 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції задоволена. Приєднано ОСОБА_2 до апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року.

В апеляційній скарзі апелянти не погоджуються з відмовою суду першої інстанції у стягненні на користь позивачів витрат на професійну правничу допомогу адвоката та посилаються на ст. 59 Конституції України у розумінні якої конституційне право на професійну правничу допомогу не вичерпується єдиним можливим засобом його реалізації у виді надання такої допомоги виключно адвокатом і не виключає інших ефективних засобів здійснення цього права, у тому числі надання правничої допомоги іншими особами, які мають необхідний рівень юридичних знань та практичних навиків у сфері юриспруденції, - професійними правниками. Таке розуміння суттєво підвищує конституційні гарантії захисту прав людини.

ГУПФ України в Херсонській області у відзиві заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року іншими учасниками справи не оскаржено.

Таким чином, відповідно до правил ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в відмови суду першої інстанції позивачам у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції, із наданих позивачами документів, встановлено що, правова допомога їм надана фізичною особою-підприємцем (далі ФОП) ОСОБА_3 , який діє на підставі виписки з ЄДР від 02 квітня 2021 року №49.

Вирішуючи справу, в частині, що оскаржується апелянтами, суд першої проаналізувавши приписи законодавства які регулюють спірні правовідносини дійшов висновку, що кожен є вільним у виборі захисника своїх прав, однак розподілу підлягають витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката.

З огляду на те, що правова допомога позивачам надана не адвокатом, а фізичною особою-підприємцем, такі витрати у розумінні ст. 134 КАС України не є витратами на професійну правничу допомогу адвоката та не підлягають розподілу.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. 59 Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77, 132, 134, 139 КАС України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянтів, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; <…>.

Згідно з ч.1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За ч.2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Щодо витрат на юридичні послуги на загальну суму 5 948,81 грн., які позивачі оплатили ФОП ОСОБА_3 на підставі договору про надання правової допомоги від 26 липня 2021 року №2 та додаткової угоди від 29 липня 2021 року, треба зазначити таке.

Відповідно до наведених положень ст. 132 КАС України у зіставленні з положеннями ст. 134 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи (як різновиду судових витрат), належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, надати яку може тільки адвокат.

Особі не заборонено звертатися за правовою допомогою до фахівця у цій галузі, як і звертатися до суду за його посередництвом (у випадках, коли не вимагається участі як представника саме адвоката, приміром у малозначних справах). Водночас, витрати, які особа понесе за наданій їй послуги фахівцем у галузі права (тобто не адвокатом) розподілу між сторонами не підлягатимуть. Колегія суддів наголошує, що процесуальний закон передбачає розподіл витрат на професійну правничу допомогу саме адвоката, незалежно від того, у якій категорії спорів її було надано.

Складність справи може вплинути на розмір винагороди адвоката, але не на правила розподілу судових витрат загалом. Тобто те, що справа належить до категорії малозначних не дає підстав вважати, що будь-які витрати на правничу допомогу підлягатимуть розподілу між сторонами у справі. Ні, розподілу можуть підлягати тільки ті витрати на професійну правничу допомогу, яку надав адвокат.

Договір про надання правової допомоги від 26 липня 2021 року №2 та додаткової угоди від 29 липня 2021 року позивачі уклали з ФОП ОСОБА_3 . На підтвердження понесених витрат на суму 5 948,81 грн. позивачі надали копію акта №2 здавання-приймання наданих та копії банківських документів про оплату цих послуг (ФОП ОСОБА_3 ).

Зважаючи на наведені мотиви, ці витрати, позаяк вони у розумінні ст.ст. 132, 134 КАС України не є витратами на професійну правничу допомогу, відповідно не відносяться до витрат, пов`язаними з розглядом справи (як видом судових витрат), розподілу між сторонами не підлягають.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 15 липня 2021 року у справі №620/2957/20.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 20 січня 2022 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.