Справа № 944/6206/21
Суддя: Поворозник Д. Б.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 944/6206/21
Провадження №2-а/944/31/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2022 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Яворові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

09 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління національної поліції у Львівській області, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАВ №442536 від 22 жовтня 2021 року, винесену поліцейським старшим сержантом поліції ВРПП Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області Ядлось В., якою до нього застосовна адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову покликається на те, що постановою серії БАВ №4442536 від 22 жовтня 2021 року, винесеною поліцейським старшим сержантом поліції ВРПП Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області Ядлось В., його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн за те, що він керував автомобілем марки «УАЗ», номерний знак НОМЕР_1 на 48 км автодороги М-10 Львів-Краковець наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу на якому знаходився пішохід, не зменшив швидкості і не зупинився щоб надати дорогу пішоходу, чим порушив п.18.1 ПДР, вимоги ч.1 ст.122 КУпАП. З даною постановою в він не згідний, оскільки обставини викладені в постанові не відповідають дійсності. Дійсно 22.11.2021 він керував автомобілем керував автомобілем марки «УАЗ», номерний знак НОМЕР_1 на 48 км автодороги М-10 Львів-Краковець. В цей момент він бачив на прилеглій до дороги частині пішохода, який знаходився на відстані 5-10 метрів до пішохідного переходу. Оскільки пішохід знаходився на значній відстані від пішохідного переходу та відстань до проїзної частини була безпечною він, не створюючи перешкоди чи небезпеки для пішохода, проїхав даний нерегульований пішохідний перехід та в подальшому був зупинений працівниками поліції, які в цей час рухалися по зустрічній смузі руху. Поліцейський почав пред`являти йому безпідставні звинувачення у вчиненні адміністративних правопорушень, зокрема, що він керуванням автомобілем з не пристебнутим ременем безпеки, а також керуючи автомобілем не пропустив пішохода на нерегульованому пішохідному переході. На всі його заперечення поліцейський не реагував та виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Оскільки він не був згідний із звинуваченням поліцейського, як до так і під час складення оскаржуваної постанови, а тому в даній ситуації обов`язково мав бути складений протокол про адміністративне правопорушення, чого зроблено не було.

Ухвалою від 26 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 08 грудня 2021 року.

Судове засідання, призначене на 08 грудня 2021 року, було відкладене в зв`язку з неявкою учасників справи (їх представників).

Позивач на розгляд справи не прибув, однак в позовній заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином. Також про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Як встановив суд, постановою в справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №442536 ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Як вбачається із змісту цієї постанови, підставою накладення адміністративного стягнення було те, що ОСОБА_1 22 жовтня 2021 року о 13 год 00 хв керував автомобілем марки «УАЗ», номерний знак НОМЕР_1 на 48 км автодороги М-10 Львів-Краковець наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу на якому знаходився пішохід, не зменшив швидкості і не зупинився щоб надати дорогу пішоходу, чим порушив п.18.1 ПДР, Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд вважає обґрунтованими та погоджується з твердженнями позивача про протиправність зазначеної постанови, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить, зокрема, регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Правила дорожнього руху затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР).

Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 18.1 ПДР водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Відповідно до положень ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно із 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно із ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, відповідно до змісту наведених вище норм Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова в справі про адміністративне правопорушення є законною лише у випадку її винесення уповноваженим законом органом (посадовою особою) на підставах і в порядку, встановлених законодавством, з умови підтвердження факту вчинення особою правопорушення належними, допустимими та достатніми доками.

Такий обов`язок органів (посадових осіб) Національної поліції, які уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, кореспондується з їх обов`язками як суб`єктів владних повноважень дотримуватись при прийнятті рішень критеріїв, визначених ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Також відповідно до ч.2ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак всупереч вимогам наведених норм відповідач не надав жодних доказів, передбачених ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 спірного адміністративного правопорушення, а саме те, що позивач керуючи автомобілем та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу на якому знаходився пішохід, не зменшив швидкості і не зупинився щоб надати дорогу пішоходу. Крім того, в самій постанові у розділі «До постанови додаються» не вказано про наявність будь-яких доказів.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Підсумовуючи наведене вище, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б належним чином підтвердили факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху та, відповідно, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене вище обставини та норми законодавства, суд дійшов висновку про те, що оскаржена постанова від 22 жовтня 2021 року серії БАВ № 442536 є необґрунтованою та протиправною, а тому її слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Також згідно з банківською квитанцією від 24 листопада 2021 року № 33 ОСОБА_1 сплатив судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 454 гривень, тобто в розмірі, встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу,стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Отже, зважаючи, що суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на його користь слід стягнути судовий збір в розмірі 454 гривень.

Керуючись, ст. ст. 122, 245, 247, 252, 268, 287-289 КУпАП, ст. ст. 5, 9, 10, 118-123, 246-248, 272, 286 КАС України суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 22 жовтня 2021 року серії БАВ № 442536, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати із сплати судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач Головне управління Національної поліції у Львівській області, адреса місцезнаходження: м. Львів, вул. Генерала Григоренка, 3.

Суддя Д.Б. Поворозник