Справа № 200/6420/21
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року справа №200/6420/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Компанієць І.Д., за участю секретаря судового засідання Харечко О.П., представника позивача Пономарьова А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «ЕЛЕНА» на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року з розгляду заяви Селянського (фермерського) господарства «ЕЛЕНА» про відстрочення виконання судового рішення у справі № 200/6420/21 (головуючий суддя І інстанції Череповський Є.В.), складену у м. Слов`янськ Донецької області 04 жовтня 2021 року, за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до Селянського (фермерського) господарства «ЕЛЕНА» стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують Селянське (фермерське) господарство «ЕЛЕНА», в розмірі 720409,02 грн., -

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до Селянського (фермерського) господарства «ЕЛЕНА» про стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують Селянське (фермерське) господарство «ЕЛЕНА», в розмірі 720409,02 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з рахунків у банківських установах, які обслуговують Селянське (фермерське) господарство «ЕЛЕНА», кошти в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 720409 (сімсот двадцять чотириста дев`ять) гривень 02 копійок.

23 вересня 2021 року до суду надійшла заява представника Селянського (фермерського) господарства «ЕЛЕНА» про відстрочення виконання судового рішення у справі № 200/6410/21, в якій зазначало, що підприємство має фінансові труднощі, та має заборгованість перед банком, відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» баланс рахунку СФГ «ЕЛЕНА» становить від`ємне значення - 71 272,13 грн. Зазначив, що основним джерелом доходу є рослинництво та надання супутніх послуг, основні доходи отримує в осінній період.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 відмовлено у задоволені вищевказаної заяви.

Не погодившись з судовим рішенням, Селянське (фермерське) господарство «ЕЛЕНА» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року, прийняти нову ухвалу, якою задовольнити заяву про відстрочення виконання судового рішення у справі № 200/6420/21.

В обґрунтування апеляційної скарги, заявником зазначено, що існують обставини, внаслідок яких підприємство фінансово неспроможне найближчим часом погасити заборгованість перед бюджетом в повному обсязі.

Представник відповідача сторін в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказав на правомірність висновків суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Стаття 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 5 та 245 КАС України, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Стаття 5 КАС України встановлює предметність адміністративних позовів, з якими, зокрема, суб`єкт владних повноважень може звернутись до суду з позовом.

За правилами частин 1, 2 статті 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 3,4 ст. 378 КАС України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступень вини відповідача у виникненні спору, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановлені раніше порядок і спосіб. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Зі змісту наведеної норми встановлено, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, не змінюючи при цьому його змісту.

Разом із цим, розстрочка/відстрочка, в розумінні зазначеної норми закону, є відкладення чи перенесення, виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочки/розстрочки можуть бути конкретні існуючи обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або встановленим судом способом.

У будь-якому випадку відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку пов`язується з об`єктивними, непереборними, іншими словами, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Вказані обставини можуть мати як суб`єктивний так і об`єктивний характер, але обов`язковою умовою є ускладнення виконання рішення суду або фактичне унеможливлення його виконання.

До обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для відстрочки/розстрочки його виконання, належать скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочка/розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. .

У постанові від 06 грудня 2019 року у справі №2а/0570/6531/2011, постанові від 30 січня 2020 року у справі № 819/150/17, Верховний Суд дійшов висновку, що відстрочення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Як встановлено в судом першої та апеляційної інстанції, заявник просить відстрочити виконання рішення суду до 25 серпня 2022 року з причин скрутного фінансового становища, доказом останнього суду надано наступні докази: баланс (звіт про фінансовий стан), звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід).

На думку суду апеляційної інстанції відповідачем не підтверджено належними та достатніми доказами наявності виняткових обставин, які ускладнюють виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року у справі №200/6420/21.

Суд апеляційної інстанції вважає, що в контексті обставин цієї справи слід взяти до уваги, що відповідач не довів, що рішення суду першої інстанції буде виконано в повному обсязі у серпні 2022 року (час до якого заявник просить відстрочити його виконання)

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника, у даному випадку цей баланс не зберігається.

Крім того, колегія суддів зазначає, що при виникненні обставин, передбачених ч.3 ст.378 КАС України, заявник не позбавлений можливості повторно звернутись до суду з заяврою про відстрочку виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «ЕЛЕНА» - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року у справі № 200/6420/21 - залишити без змін.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено в судовому засіданні 24 січня 2022 року.

Постанова суду апеляційної інстанції у справі набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 січня 2022 року.

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко

І.Д. Компанієць