Справа № 420/12079/21
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/12079/21
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідач Димерлія О.О.

суддів Єщенка О.В. , Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року у справі №420/12079/21 за позовом Приватного підприємства «ЮГРЕКЛАМПОЛІГРАФСЕРВІС» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року Приватне підприємство «ЮГРЕКЛАМПОЛІГРАФСЕРВІС» (далі позивач, Підприємство) звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16.06.2021 року №68851 про відповідність приватного підприємства «ЮГРЕКЛАМПОЛІГРАФСЕРВІС» п.8 Критеріїв ризиковості платника податку;

- зобов`язати комісію Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних виключити приватне підприємство «ЮГРЕКЛАМПОЛІГРАФСЕРВІС» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податків.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що 16.06.2021 року Комісією ГУ ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийнято рішення за №68851, яким Підприємство визнано таким, що відповідає п.8 Критеріям ризиковості платника податку.

Позивач не погоджується із означеним рішенням, уважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідне рішення не відповідає критеріям чіткості, обґрунтованості та зрозумілості. В оскаржуваному рішенні про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку не міститься відомостей про те, яка саме податкова інформація слугувала підставою для віднесення Підприємства до переліку ризикових платників податку, а у полі «податкова інформація (яка заповнюється у разі відповідності платника податку пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку)» відповідачем зазначено, що «Наявна податкова інформація», тобто, процитовано пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податку без конкретизації наявної інформації.

Між тим, не зазначення в оскаржуваному рішенні податкової інформації, на думку позивача, є безумовною підставою для його скасування. Позивач уважає, що відсутність конкретизації з боку Комісії не тільки позбавляє права Підприємства на обґрунтоване та вмотивоване оскарження вказаного рішення, але і свідчить про недотримання комісією та ГУ ДПС в Одеській області як суб`єкта владних повноважень вимог Конституції України щодо обов`язку діяти в межах повноважень, на підставі та у спосіб установлений законодавством.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року у справі №420/12079/21 адміністративний позов Приватного підприємства «ЮГРЕКЛАМПОЛІГРАФСЕРВІС» задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16.06.2021 року №68851 про відповідність приватного підприємства «ЮГРЕКЛАМПОЛІГРАФСЕРВІС» п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Зобов`язано комісію Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних виключити приватне підприємство «ЮГРЕКЛАМПОЛІГРАФСЕРВІС» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податків.

Вирішуючи спір та приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції зауважив, що оскаржене рішення не містить жодної з підстав та причин віднесення Підприємства до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, а також доказів наявності податкової інформації, яка свідчить про ознаки здійснення ризикових операцій платником з посиланнями на відповідні документи.

Ураховуючи наведене, суд попередньої інстанції дійшов до висновку, що оскаржуване рішення контролюючого органу є протиправним та підлягає скасуванню судом із зобов`язанням відповідача виключити позивача з переліку ризикових платників податків.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, Головним управлінням ДПС в Одеській області подано апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не повне з`ясування обставин, які мають значення для справи, просить апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що податковим органом на виконання вимог Постанови КМУ №1165 від 11 грудня 2019 року, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, 16.06.2021 року внесено Підприємство до Переліку ризикових платників податків у відповідності по пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість та прийнято відповідне рішення.

За результатами проведеного аналізу діяльності ПП «ЮГРЕКЛАМПОЛІГРАФСЕРВІС» контролюючим органом установлено операції з придбання/реалізації товарів у/на контрагентів з ознаками ризиковості.

При цьому, скаржник зазначає, що позивачем не було подано контролюючому органу повідомлення про надання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податків критеріям ризиковості.

Ураховуючи вищевикладене, прийняте рішення щодо відповідності платника ПП «ЮГРЕКЛАМПОЛІГРАФСЕРВІС» критеріям ризиковості винесене податковим органом відповідно до вимог чинного законодавства України.

У відзиві на апеляційну скаргу Приватне підприємство «ЮГРЕКЛАМПОЛІГРАФСЕРВІС» спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.

В силу приписів пункту 1,3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Зокрема, судовою колегією з`ясовано, що Приватне підприємство «ЮГРЕКЛАМПОЛІГРАФСЕРВІС» є юридичною особою, зареєстровано 10.05.2006 року, перебуває на податковому обліку в органах державної податкової служби.

Основними видами економічної діяльності Підприємства є: 73.11 Рекламні агентства (основний); 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 96.09 Надання інших індивідуальних послуг; 58.19 Інші види видавничої діяльності; 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

16.06.2021 року Комісією ГУ ДПС в Одеській області прийнято рішення №68851 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, яким Товариство було визнано таким, що відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. В якості податкової інформації, яка слугувала підставою для прийняття означеного рішення зазначено: «наявна податкова інформація».(а.с.33)

Не погодившись з означеним рішенням податкового органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, з 01 лютого 2020 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 1165 від 11 грудня 2019 року, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зокрема, цим Порядком визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість (додаток 1), повноваження комісії контролюючого органу, яка приймає рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, порядок прийняття рішення комісією тощо (далі - Порядок № 1165).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Критерії ризиковості платника податку наведені у додатку 1 до Порядку №1165, які є вичерпним переліком. Пунктом 8 вказаного Додатку передбачено одним із критеріїв:

«у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування».

Пунктом 6 Порядку № 1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі установлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої установлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути договори, зокрема:

- зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

У затвердженій формі рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку передбачено необхідність зазначення контролюючим органом однієї із двох підстав для прийняття такого рішення, а саме:

- у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності

або

- з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від … р. №.

При цьому, Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Отже, Порядком № 1165 установлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника ПДВ Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.

Колегія суддів зазначає, що вирішенню Комісією регіонального рівня питання відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника ПДВ має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, потім моніторинг платника податку, податкової накладної/розрахунку коригування.

Тобто, установленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.

З огляду на викладене, питання відповідності позивача Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання Товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації.

Висновки апеляційного суду у даній справі відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 30 листопада 2021 року у справі № 340/1098/20.

Зі змісту оскаржуваного рішення слідує, що комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку на додану вартість не за наслідками подання останнім податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації, що має передувати моніторингу платника податку, моніторингу такої накладної/розрахунку коригування.

Оскаржуване рішення прийнято у зв`язку з наявною податковою інформацією, що отримана з баз даних ДПС під час виконання функцій контролю, а не за наслідками подання останнім податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації, що свідчить про порушення відповідачем вимог Порядку № 1165.

Також, колегія суддів наголошує, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, ураховуючи наведені вимоги Порядку № 1165 та КАС України, податковий орган при розгляді судової справи щодо оскарження рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарських операцій, зазначених в поданих для реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування (п. 8), має обґрунтувати суду на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

Як установлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, оскаржуваним рішенням позивача визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Разом з цим, судова колегія зауважує, що у формі рішення указано про необхідність зазначення пункту критерію ризиковості платника податку, а у разі відповідності суб`єкта п.8 критеріїв ризиковості необхідно також зазначити, яка саме інформація була підставою для висновків про відповідність платника податку критеріям ризиковості.

Як установлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що оскаржуване рішення прийнято Комісією ГУ ДПС в Одеській області за критерієм, передбаченим п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

При цьому, в оскаржуваному рішенні податковим органом не вказано, на підставі чого було прийнято таке рішення, зокрема: немає позначки у колонках "у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності" або "з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від … р. №".

Також, у вказаному рішенні відповідачем в рядку "Податкова інформація" не зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття такого рішення, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції.

Натомість контролюючим органом лише зазначено: «наявна податкова інформація». При цьому, формулювання цієї підстави в оскаржуваному рішенні, на переконання судової колегії апеляційного суду, свідчить лише про припущення контролюючого органу. Окрім того, на підтвердження своїх тверджень відповідачем не надано податкову інформацію, яка використовувалась при прийнятті рішення про віднесення позивача до ризикових платників.

Аналізуючи вказане, судова колегія уважає, оскаржуване рішення не містить підстав та причин віднесення Товариства до ризикових платників податків відповідно до п.8 Критеріїв ризиковості платників податку, та свідчить про не доведення податковим органом документально обставин наявності у нього податкової інформація про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником податків.

Окрім цього, апеляційний суд звертає увагу, що Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977 урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.

Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

В ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.

Такими принципами, згідно із Додатком до Резолюції, зокрема, є виклад мотивів. Це означає, якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

За таких обставин, судова колегія апеляційного суду зазначає, що рішення відповідача, в якому не наведені мотиви його прийняття, свідчить про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977, призводить до непрозорості та непередбачуваності дій відповідача, які перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.

Апеляційний суд вказує, незважаючи на те, що затверджена Порядком №1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1 - 8 критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України.

Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18 зазначив, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт відповідних Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо установлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 05 січня 2021 року у справі № 640/10988/20 зазначив, що при вирішенні спорів такої категорії суди попередніх інстанцій з огляду на правове регулювання характер цих відносин мають досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного Рішення, змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваженням комісії контролюючого органу.

Принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, закріплений частиною четвертою статті 9 КАС України, зобов`язує суди вживати заходи для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі шляхом виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Застосуванню норм матеріального права передує установлення обставин у справі, підтвердження їх відповідними доказами.

Тобто, застосування судом норм матеріального права повинно вирішити спір, який виник між сторонами у конкретних правовідносинах, які мають бути установлені судами на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі.

Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно установити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

Згідно із частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить установити при ухваленні судового рішення у справі.

Натомість, контролюючим органом не надано до матеріалів справи, а матеріали справи не містять протоколу засідання Комісії або витягів з них, які складалися при прийнятті рішення від 16.06.2021 року №68851. Також, податковим органом не надано до суду належних доказів, які надають можливість ідентифікувати підстави за яких контролюючим органом відмовлено у виключенні з переліку ризикових платників податків позивача.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, тобто з презумпції економічної виправданості дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Впродовж розгляду справи відповідач не надав жодного доказу, який би досліджувався в ході засідання Комісії, і який слугував підставою для прийняття оскаржуваного рішення, а судова колегія не установила наявність у відповідача підстав для віднесення Підприємства до пункту 8 Критеріїв ризиковості.

Таким чином, апеляційний суд дійшов до висновку, що відповідачем не доведено існування підстав для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідним внесенням до переліку ризикових суб`єктів господарювання.

Поряд з цим, в поданій апеляційний скарзі, відповідач посилається на те, що за результатами проведеного аналізу діяльності ПП «ЮГРЕКЛАМПОЛІГРАФСЕРВІС» контролюючим органом установлено операції з придбання/реалізації товарів у/на контрагентів з ознаками ризиковості.

Водночас, наведені податковим органом обставини не були підставою для прийняття оскаржуваного рішення та вказана інформація не міститься у рішенні відповідача, а тому, відповідно у даній справі відповідач не може посилатись на цю інформацію.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що у податкового органу не було законних підстав для прийняття оскаржуваного рішення про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКВІДЕН» п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Доводи апеляційної скарги податкового органу ґрунтуються на неправильному розумінні норм матеріального права та зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на викладене вище, колегія суддів уважає, що суд попередньої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень,тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року у справі №420/12079/21 за позовом Приватного підприємства «ЮГРЕКЛАМПОЛІГРАФСЕРВІС» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Танасогло Т.М.