Справа № 683/3899/21
Суддя: Сагайдак І. М.
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 683/3899/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

з участю: позивача ОСОБА_1 та його представника Боровик О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів справу № 683/3899/21, 2-а/683/8/2022 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (далі - ГУНП в Хмельницькій області) і просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії БАБ № 612050 від 15 грудня 2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що 15 грудня 2021 року по вул. Мічуріна в м. Старокостянтинів Хмельницької області він рухався за кермом автомобіля Renault Clio, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому буксирував причіп, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Під час руху він виконав вимогу поліцейських, яка була подана за допомогою проблискових маячків, та зупинив свій транспортний засіб. Після зупинки до нього підійшли поліцейські Думка В.В. та Чаплінський О.І. та, порушуючи вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, винесли стосовно нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії БАБ № 612050 від 15 грудня 2021 року.

Вказані порушення полягали у тому, що поліцейські не представились належним чином та не надали на його вимогу документи, що підтверджують їх особи та повноваження, не повідомили причину зупинки транспортного засобу, не заслухали його пояснень, не визначили який саме пункт Правил дорожнього руху він порушив, справа про адміністративне правопорушення розглядалась інспектором СРПП Чаплінським О.А., тоді як постанова винесена капралом поліції Думкою В.В.

Тому, вважає, що оскаржувана постанова винесена внаслідок порушення поліцейськими порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що 15 грудня 2021 року рухався на легковому автомобілі, який буксирував причіп, по вул. Мічуріна в м. Старокостянтинів без увімкненого світла на автомобілі і причепі, оскільки вважав, що такого вмикати не потрібно, бо він рухався в межах міста та був недалеко від дому. Вказує, що поліцейські самі порушили Правила дорожнього руху та змусили його об`їжджати їх службовий автомобіль, після чого поїхали позаду нього та за допомогою проблискових маячків зупинили його. Зазначає, що поліцейські не повідомили йому причину зупинки та розглянули справу з порушенням, оскільки не надали йому можливість надати свої пояснення, фактично розгляд справи проводив один поліцейський, а постанову виніс інший.

Представник позивача Немикіна А.С. за довіреністю - Боровик О.О. позов підтримала, просила оскаржувану постанову скасувати з підстав порушення поліцейськими порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідач - ГУНП у Хмельницькій області, яке належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи, про що свідчить розписка про вручення 10 січня 2021 року судової повістки, до суду свого представника не направило, причини неявки суду не повідомило, відзив на позов не подавало.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 грудня 2021 року поліцейським СРПП ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області капралом поліції Думкою В.В. винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії БАБ № 612050, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, яке полягає у тому, що ОСОБА_1 15 грудня 2021 року об 11 год. 25 хв. на автодорозі Н-03 поблизу вул. Мічуріна в м. Старокостянтинів Хмельницької області керував автомобілем Renault Clio, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому буксирував причіп, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у якому не працювали зовнішні світлові прилади (сигнали), чим порушив п.9 Правил дорожнього руху.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду для її скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної

постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правилами дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 із змінами та доповненнями (далі - ПДР).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Розділ 9 ПДР визначає поняття «Попереджувальні сигнали», порядок їх застосування.

Так, згідно п.9.1 ПДР попереджувальними сигналами є:

а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою;

б) звукові сигнали;

в) перемикання світла фар;

г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби;

ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда;

д) увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

Відповідно до п.п. ґ) п.9.8. ПДР під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене, зокрема, на транспортному засобі, що буксирує.

У разі порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів наступає адміністративна відповідальність, передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частин першої та другої ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що рухаючись 15 грудня 2021 року по вул. Мічуріна в м. Старокостянтинів на автомобілі, який буксирував причіп, він не вмикав світла фар ні на автомобілі, ні на причепі, оскільки рухався в межах міста.

Допитаний судом за клопотанням позивача свідок ОСОБА_4 , який був пасажиром транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , також підтвердив, що ОСОБА_1 15 грудня 2021 року керував транспортним засобом, який буксирував причіп, без увімкнених світлових покажчиків, оскільки причіп не був підключений до системи електроживлення автомобіля.

Із переглянуто в судовому засіданні відеозапису події, наданого позивачем ОСОБА_1 також вбачається, що на момент зупинки автомобіля поліцейськими на причепі світлові покажчики не увімкнені. При цьому, зафіксовано, як ОСОБА_1 пояснює, що забув під`єднати причіп до живлення автомобіля, оскільки йому було недалеко їхати.

Отже, досліджені судом докази, а саме: пояснення позивача ОСОБА_1 , дані ним у судовому засіданні, показання свідка ОСОБА_4 , відеозапис події, свідчать про наявність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме, у керуванні автомобілем, який буксирував причіп, у якому не працювали зовнішні світлові прилади (сигнали).

Посилання позивача на те, що поліцейські не представились та не повідомили причину зупинки, спростовуються показаннями допитаного судом свідка ОСОБА_4 , який показав, що після зупинки транспортного засобу поліцейські представились та на запитання ОСОБА_1 про причину зупинки пояснили причину зупинки. Після цього, на вимогу ОСОБА_1 поліцейські пред`явили свої документи. Також пояснення поліцейських про причину зупинки ОСОБА_1 зафіксовані на відеозаписі, який надано позивачем.

Не заслуговують на увагу і доводи позивача про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення поліцейські не відібрали у нього пояснень, оскільки такі доводи спростовуються відеозаписом, наданим позивачем, де зафіксовано, як останній пояснює чому у нього на причепі не горіли світлові покажчики.

Також твердження позивача про те, що справу про адміністративне правопорушення розглядав один поліцейський, а постанову виніс інший, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки обидва поліцейських Чаплінський О.А. та Думка В.В. були безпосередньо на місці вчинення адміністративного правопорушення, діяли від імені органу, уповноваженого на розгляд справи про адміністративне правопорушення, а тому обоє мали право розглядати справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Отже, посилання позивача на окремі процедурні порушення при притягненні його до адміністративної відповідальності не можуть спростовувати правомірності спірної постанови, оскільки не доводять відсутності факту порушення.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 735/1246/15-а.

Таким чином, суд вважає, що відповідач діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності. В той же час, позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.77, 243-244, 268, 271, 286 КАС України,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Постанову серії БАБ № 612050 від 15 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 24 січня 2022 року

Суддя: