Справа № 540/1534/21
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 р.м. ОдесаСправа № 540/1534/21

Головуючий в І інстанції: Дубровна В.А.

Дата та місце ухвалення рішення: 27.09.2021 р.

м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді - доповідача - Шеметенко Л.П.

судді - Стас Л.В.

судді - Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови у зарахуванні до його загального трудового стажу періоду роботи в колгоспі "Комуніст" з 01.01.1990 року по 06.08.1992 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до загального трудового стажу його роботи період роботи в колгоспі "Комуніст" з 01.01.1990 року по 06.08.1992 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити йому пенсію за віком з врахуванням стажу роботи в колгоспі "Комуніст" з 01.01.1990 року по 06.08.1992 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.10.2020 року він звернувся до Генічеського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за віком, однак, відповідачем було прийнято рішення про відмову у призначенні йому пенсії через відсутність необхідного страхового стажу. У відповіді від 19.10.2020 року Головне управління ПФУ в Херсонській області повідомило позивача про те, що період його роботи з 01.01.1990 року по 06.08.1992 року не був зарахований до страхового стажу через відсутність в трудовій книжці підписів осіб (голови колгоспу та головного бухгалтера колгоспу), що засвідчують записи і печатки колгоспу.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки, на його думку, трудова книжка, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, містить усі необхідні записи для зарахування спірного періоду його роботи у колгоспі «Комуніст» до страхового стажу. Крім того, позивач вказував на те, що період його роботи в колгоспі «Комуніст» з 01.01.1990 року по 06.08.1992 року підтверджено показами двох свідків, які працювали в цей період разом з ним.

Враховуючи викладене, позивач просив суд задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до загального трудового стажу, період роботи в колгоспі "Комуніст" з 01.01.1990 по 06.08.1992 роки.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, оформлене протоколом від 09.10.2020 року № 88 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування "№1058-IV.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до загального трудового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи в колгоспі "Комуніст" з 01.01.1990 по 06.08.1992 роки.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.10.2020 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду та прийняти нове про відмову у задоволені позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилався на те, що згідно положень ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» умовою призначення особі пенсії за віком є наявність у неї страхового стажу не менше 27 років, однак за наданими позивачем документами для призначення пенсії його стаж роботи склав лише 24 роки 2 місяці 7 днів.

Апелянт вказав на те, що період роботи позивача у колгоспі «Комуніст» у період з 01.01.1990 року по 06.08.1992 року не був зарахований до страхового стажу, оскільки в трудовій книжці відсутні підписи осіб (голови колгоспу та головного бухгалтера колгоспу), що засвідчують записи і печатка колгоспу. Також апелянт зазначив, що на державне зберігання до архівного відділу надійшли документи колгоспу «Комуніст» стосовно управлінської діяльності включно по 1999 рік, однак документи з кадрових питань, а саме, відомості про нарахування заробітної плати, особові рахунки працівників, книги обліку трудового стажу та інші документи колгоспу на зберігання до архівного відділу не надходили і місце зберігання їх невідоме. Ухвалою господарського суду Херсонської області від 02.12.2004 року справа № 6/66Б ПСП «Таврія», яке було правонаступником колгоспу «Комуніст», ліквідовано. Також апелянт зазначив, що спірний період роботи позивача у колгоспі «Комуніст» не може бути підтверджений показами свідків, оскільки пунктом 18 Порядку № 637 передбачено підтвердження стажу свідками у разі відсутності документів про наявний трудовий стаж та не передбачено підтвердження свідками виконання мінімуму трудової участі в колгоспі.

Таким чином апелянт вважає, що за відсутності у позивача необхідного для призначення пенсії за віком страхового стажу рішення про відмову у призначенні йому пенсії прийнято правомірно та обґрунтовано, а тому скасуванню не підлягає.

З огляду на викладене, апелянт просить скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

08.12.2021 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому позивач просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи зазначені положення процесуального закону, а також те, що рішення суду першої інстанції позивачем по справі не оскаржувалось, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Генічеського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) управління обслуговування громадян Управління із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та надав наступні документи: трудову книжку серії НОМЕР_1 від 04.08.1978 року, військовий квиток; свідоцтво про навчання в Херсонському облавтоучкомбінаті за період з 24.04.1981 по 06.10.1981 роки; атестат про навчання в ТУ № 4 м. Мелітополя Запорізької області за період з 01.09.1977 по 01.07.1978 роки.

За наслідком розгляду поданих документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято рішення від 09.10.2020 року № 88, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України №1058-IV " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 27 років.

18.10.2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області листом за № 2100-0301-8/43260 повідомило позивача, що період роботи в колгоспі враховано за записами трудової книжки, а саме: у 1981 році 65 трудоднів; з 01.01.1982 по 31.12.1989 календарно (оскільки відпрацьовані встановлені вихододні); з 07.08.1992 (з дати, коли колгосп був реорганізований в асоціацію пайовиків сільськогосподарського підприємства "Таврія") по 01.11.2002 календарно. Період роботи з 01.01.1990 року по 06.08.1992 року до страхового стажу не враховано, оскільки в трудовій книжці відсутні підписи осіб (голови колгоспу та головного бухгалтеру колгоспу), що засвідчують записи, і печатка колгоспу.

Головне управління ПФУ в Херсонській області повідомило, що за наданими документами та даними відділу персоніфікованого обліку загальний страховий стаж позивача становить 24 роки 2 місяці 7 днів, що є недостатнім для призначення йому пенсії за віком.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у зарахуванні до загального страхового стажу періоду роботи в колгоспі "Комуніст" з 01.01.1990 р. по 06.08.1992 р., а також з відмовою у призначенні йому пенсії за віком, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , вважає його правильним та таким, що відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788), Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Положеннями статті 56 Закону № 1788 передбачено, що до видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію віднесено, серед іншого: роботу, виконувану на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв; будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

За змістом ч.1 ст.26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Статтею 24 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Крім того, згідно пункту 1 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.

Пунктом 2 вказаних Основних положень встановлено, що трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу. Трудові книжки колгоспників раніше встановленого взірця обміну на нові не підлягають.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно п. 6 та 14 Основних положень, усі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особою та печаткою. Обов`язок правильного і точного внесення даних про роботу в трудову книжку і інші документи покладена на роботодавця.

В постанові Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, викладена правова позиція, згідно якої на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства і вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

В ході розгляду справи встановлено, що у трудовій книжці позивача міститься запис від 14.02.1981 року про прийняття його у члени колгоспу «Комуніст» (підстава наказ № 3 від 25.02.1981 р.), скріплений підписом голови колгоспу та печаткою та запис про роботу позивача у період з 1990 р. по 1992 р. шофером з зазначенням трудової участі у громадському господарстві колгоспу «Комуніст», проте підпис голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печатка відсутні.

Крім того, у трудовій книжці міститься запис про звільнення позивача з ПСП «Таврія» (з 08.02.1992 - колгосп «Таврія», з 07.08.1992 був реорганізований в асоціацію пайовиків сільськогосподарського підприємства «Таврія», з 10.03.2000 ПСП «Таврія») за згодою сторін (пункт 1 ст. 36 КЗпП України) на підставі наказу № 79 від 01.11.2002 р., який скріплений підписом директора та печаткою.

Таким чином, записами трудової книжки підтверджується факт роботи позивача у спірний період у колгоспі «Комуніст». При цьому, суд першої інстанції вірно зауважив, що Головне управління ПФУ в Херсонській області не заперечує, що позивач за записами трудової книжки працював з 14.02.1982 по 01.11.2002 у колгоспі «Комуніст» (з 08.02.1992 - колгосп «Таврія», з 07.08.1992 був реорганізований в асоціацію пайовиків сільськогосподарського підприємства «Таврія», з 10.03.2000 ПСП «Таврія»), про що свідчить лист від 18.10.2020 року за № 2100-0301-8/43260.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці (неправильними чи не точними) щодо даних періодів роботи відповідачем суду не надано.

При вирішенні спору колегія суддів враховує, що позивач жодним чином не впливає на дотримання порядку заповнення трудової книжки та не може нести негативні наслідки за окремі недоліки у внесених в ній записах.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно необґрунтованості відмови відповідача у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду його роботи з 01.01.1990 р. по 06.08.1992 р. у колгоспі «Комуніст» (з 08.02.1992 року колгосп «Таврія»), наслідком чого стало прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії за віком.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови у зарахуванні до його загального трудового стажу періоду роботи в колгоспі «Комуніст» з 01.01.1990 року по 06.08.1992 року та зобов`язання відповідача зарахувати вказаних стаж до загального трудового стажу.

Крім того, з урахуванням встановлених обставин щодо протиправності відмови відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи в колгоспі «Комуніст», що стало підставою для прийняття рішення про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком, суд першої інстанції обґрунтовано вийшов за межі позовних вимог на підставі ст. 9 КАС України та визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, оформлене протоколом від 09.10.2020 року № 88 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.

В свою чергу, у поданому позові ОСОБА_1 просив суд зобов`язати Головне управління ПФУ в Херсонській області призначити йому пенсію за віком.

Колегія суддів зазначає, що згідно ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В свою чергу, відповідно до статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета перекликається зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

В даному випадку суд дійшов вірного висновку про те, що оскільки при розгляді заяви позивача від 05.10.2020 р. про призначення пенсії за віком відповідачем протиправно не було враховано до його страхового стажу період роботи з 01.01.1990р. по 06.08.1992р. в колгоспі «Комуніст», то належним способом захисту прав позивача в даному випадку буде зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області зарахувати вказаний період та повторно розглянути заяву позивача від 05.10.2020 р. про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 27.01.2022 р.

Суддя - доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька