Справа № 559/3103/21
Суддя: Ралець Р. В.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/3103/21
Провадження № 2-а/559/2/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року місто Дубно Рівненська область Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

секретаря судового засідання Протас Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Житомирській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО №4662206 від 20 серпня 2021 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до винесеної постанови, він керуючи транспортним засобом 20.08.2021 року о 06 годині 15 хвилин здійснив рух на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п. 17.1 ПДР на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначений дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

З даною постановою не згідний, вважає її незаконною необґрунтованою та завідомо протиправною, оскільки в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, постанова прийнята з надуманих підстав, за відсутності належних та допустимих доказів. Дійсно, 20.08.2021 року о 06 год. 15 хв. позивач на транспортному засобі FORD FIESTA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух вулицями м. Житомир. Під час руху був зупинений працівниками поліції, які повідомили, що він допустив порушення ПДР- п. 17.1 та зобов`язали пред`явити посвідчення водія та реєстраційний документ на автомобіль, а також страховий поліс. Під час пред`явлення зазначених документів, позивач пояснив інспекторам, що не здійснював рух на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8. Повернувши документи позивачу, інспектори повідомили його про можливість продовжувати рух. В подальшому, 04 вересня 2021 року позивач у відділенні поштового зв`язку отримав постанову про притягнення його д адміністративної відповідальності.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 було розглянуто інспектором на місці вчинення правопорушення без участі позивача, також йому не було роз`яснено його права. Таким чином, позивачу взагалі не було відомо про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Просить постанову скасувати, стягнути на його користь судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

04 січня 2022 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ.

В судове засідання позивач не з`явився. Подав до суду заяву, згідно якої справу просить слухати у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача УПП у Житомирській області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Своїм правом подати відзив скористався та вказав, що проти задоволення позову заперечує, а оскаржувану постанову вважає законною та винесеною відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того, просить відмовити у задовленні позовної вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правничу правову допомогу.

Представник відповідача ДПП в судове засідання не з`явився. Заяв та клопотань до суду не надходило.

Відповідно до вимог ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Тому суд, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Конституцією України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З описової частини постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4662206 вбачається, що ОСОБА_1 20.08.2021 року о 06 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом на Площі Короленка у м. Житомир, здійснив рух на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п. 17.1 ПДР на дорозі дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначений дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. (а.с.11).

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач в позовній заяві, мотивуючи неправомірність оскаржуваної постанови, посилається на те, що він не здійснював рух на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8. Доказів, на вчинення ним адміністративного правопорушення поліцейським надано не було. Інспектор, не розібравшись в ситуації, не переконавшись, чи є склад адміністративного правопорушення, безпідставно виніс постанову.

Разом з тим, відповідач, подав відзив на позов, заперечив проти незаконності винесеної постанови, однак всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України не надав суду жодних належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП, ст. 72, 73 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, чи спростовували б твердження позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини викладені в ній повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду.

Відсутність належних та допустимих доказів правопорушення не дає можливості прийти до однозначного висновку про те, що позивач допустив порушення Правил дорожнього руху України.

За таких обставин факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, є недоведеним.

Зі змісту частини 3 ст. 62 Конституції України вбачається, що усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні по справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року.

За таких обставин оскаржувана постанова не відповідає встановленим до неї вимогам законодавства, відповідач при її винесенні не діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому оскаржувану постанову потрібно визнати незаконною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 гривень суд приходить до такого висновку.

Згідно із ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень ч.1-ч.2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі ст.ст.133,137 ЦПК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем були надані такі документи: Ордер АР №1073650 від 02.12.2021 року, Договір про надання правової допомоги від 02.12.2021 року та Акт виконаних робіт від 07.12.2021 року та Квитанція до прибуткового касового ордеру №87 від 07.12.2021 року.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 454,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 33, 122, 245, 251, 280, 293 Кодексу України про адміністративні порушення, ст. 77, 139, 241-246, 286, КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Житомирській області (місцезнаходження: вул. Покровська, 96 м. Житомир, ), Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Федора Ернста, буд. 3 м. Київ, ) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Ющенка Віталія Васильовича щодо складання постанови серії ЕАО №4662206 від 20 серпня 2021 року.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4662206 від 20 серпня 2021 року, винесену інспектором роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Ющенко В.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 гривень - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.122 КУпАП - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Житомирській області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу правовову допомогу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р.В. Ралець