Справа № 184/2294/21
Суддя: Томаш В. І.
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 184/2294/21
Номер провадження 2-а/184/4/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Попівніч Н.І.,

розглянувши в м. Покров адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції «про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4839832 від 30.09.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП до штрафу в сумі 340,00 грн.; провадження у справі відносно нього за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП закрити; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на його користь судові втрати у вигляді судового збору у розмірі 454,00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності та винесено постанову за ч.1 ст.122 КУпАП, а саме 30.09.2021 року о 10.24 годині в м. Кривий Ріг вул. Волгоградська, 1Д, транспортний засіб HONDA CIVIC номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_2 , водій ТЗ не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 - рух праворуч та здійснив рух прямо, чим своїми діями порушив п. 8.4 «г» ПДР України. Позивач вважає постанову інспектора незаконною та необґрунтованою і що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Повноважний представник Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, згідно якої просить відмовити у задоволенні позову позивача у повному обсязі за необґрунтованістю. Посилається на те, що постанова винесена законно та обґрунтовано. Відповідно до п. 8.4 (г) ПДР України «Наказові Знаки» - показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників руху по проїзній частині чи окремим її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження. Відповідно до п. п. 4.2 Розділу 33 ПДР України - Рух праворуч дія знаку не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами. Дія знака поширюється на перехрещення проїзних частин, перед якими він встановлений. Інспектором Чернієнко І.Г. під час патрулювання 30.09.2021 року було помічено, що в м. Кривому Розі в Саксаганському районі автомобіль Honda Сivic з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 на перехресті вул. Ярослава Мудрого-Волгоградська, де встановлено дорожній знак 4.2 Розділу 33 ПДР України порушив його вимоги, а саме здійснив рух прямо, не виконавши вимоги дорожнього знаку 4.2 Розділу 33 ПДР України (Рух праворуч), чим порушив п. п. 8.4 (г) ПДР України. Даний транспортний засіб було зупинено з дотриманням ПДР. Після того, як було даний транспортний засіб зупинено, інспектор підійшов до позивача, представився згідно з п. 3 ст.18 ЗУ "Про Національну поліцію", після чого згідно з п. 1.1 та п.2 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» повідомив про те що ведеться відео фіксація та причину зупинки, а саме те, що водій порушив вимоги дорожнього знаку 4.2 Розділу 33 ПДР України, чим порушив п.п. 8.4 (г) ПДР України. Після чого попросив пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб. Переконавшись, що вимоги ст. 278 КУпАП виконані, перейшов до розгляду справи. Зачитав позивачу його права, зазначені у ч.1 ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Після з`ясування усіх фактичних даних інспектором було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме порушення вимог дорожніх знаків, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, ним було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 340 грн. шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4839832 від 30.09.2021 року, відповідно до вимог інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015р. №1395 та КУпАП. Позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст.ст. 287-289 КУпАП. Не погоджується з твердженням позивача щодо того, що з відеозапису з автомобільного відео реєстратора поліцейського, який додається на оптичному носії під назвою «Факт правопорушення» чітко вбачається, як позивач, рухаючись по вул. Ярослава Мудрого на перехресті з вул. Волгоградська порушує вимоги дорожнього знаку 4.2 Розділу 33 ПДР України, а саме здійснює рух прямо, також на оптичному носії додається фотознімок дорожнього знаку 4.2 Розділу 33 ПДР України, який встановлено на перехресті вул. Ярослава Мудрого та вул. Волгоградська. В своїй позовній заяві позивач не заперечує того факту, що він порушив вимоги дорожнього знаку 4.2 ПДР України та здійснив рух прямо, а лише посилається на те, що дорожній знак в даному місці встановлено з порушенням. Однак з фотознімка, який додається на оптичному носії вбачається, що дорожній знак встановлено згідно вимог ДСТУ. З відеозапису з автомобільного відео реєстратора, який додається на оптичному носії, вбачається, як всі інші водії, які рухалися по одній вулиці з позивачем, виконують поворот праворуч, тобто вимоги дорожнього знаку 4.2 Розділу 33 ПДР України. Також дорожній знак 4.2 розділу 33 ПДР України встановлений по вул. Ярослава Мудрого, зафіксовано на нагрудний відео реєстратор поліцейського на відеозаписі «....0464» на 7 хв. 15 сек., де також чітко вбачається, що нічого не обмежує видимість дорожнього знаку. В позовній заяві позивач вказує, що інспектором не було зазначено технічні засоби, за допомогою яких здійснювалася фіксація його порушення та розгляду справи, в графі 6 постанови серії ЕАО №4939832 від 30.09.2021 року зазначено технічні засоби, за допомогою яких здійснювалася фіксація. Твердження позивача, що в фабулі постанови зазначено не ту адресу, де ним було вчинено адміністративне правопорушення. Так дійсно виникла технічна описка, у зв`язку з чим місце розгляду справи було помилково зазначено в тому місці, де повинно було бути зазначено місце вчинення місце вчинення правопорушення позивачем, однак описка в графі місце вчинення правопорушення за доведеності факту правопорушення не може бути підставою для скасування цього документу. Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Чернієнко І.Г., як посадової особи патрульної поліції, повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням його учасниками, які шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення ви постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Таким чином, вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, 30.09.2021 року Інспектором роти №2 батальйону №1 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Чернієнко Ігорем Геннадійовичем винесено постанову по справі про адміністративне порушення серії ЕАО №4839832 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 гривень. З вищевказаної постанови вбачається, що 30.09.2021 року о 10.24 годині в м. Кривий Ріг по вул. Волгоградська, 1Д, транспортний засіб HONDA CIVIC номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 - рух праворуч та здійснив рух прямо, чим своїми діями порушив п. 8.4 «г» ПДР України.

Не погодившись із вказаною постановою, 05.11.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Законність та обґрунтованість вказаної постанови та дій відповідача щодо винесення цієї постанови є предметом спору в цій справі.

Згідно п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 8.4 (г) ПДР України - Дорожні знаки поділяються на групи: наказові знаки - показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників руху по проїзній частині чи окремим її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Відповідно до п. п. 4.2 Розділу 33 ПДР України - Рух праворуч дія знаку не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами. Дія знака поширюється на перехрещення проїзних частин, перед якими він встановлений.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративної правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.122 ч.1 КУпАП Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що інспектором Чернієнко І.Г. під час патрулювання 30.09.2021 року було помічено, що в м. Кривому Розі в Саксаганському районі автомобіль Honda Сivic з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 на перехресті вул. Ярослава Мудрого-Волгоградська, де встановлено дорожній знак 4.2 Розділу 33 ПДР України порушив його вимоги, а саме здійснив рух прямо, не виконавши вимоги дорожнього знаку 4.2 Розділу 33 ПДР України (Рух праворуч), чим порушив п. п. 8.4 (г) ПДР України. Даний транспортний засіб було зупинено з дотриманням ПДР. Після того, як було даний транспортний засіб зупинено, інспектор підійшов до позивача, представився згідно з п. 3 ст.18 ЗУ "Про Національну поліцію", після чого згідно з п. 1.1 та п.2 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» повідомив про те що ведеться відео фіксація та причину зупинки, а саме те, що водій порушив вимоги дорожнього знаку 4.2 Розділу 33 ПДР України, чим порушив п.п. 8.4 (г) ПДР України. Після чого попросив пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб. Переконавшись, що вимоги ст. 278 КУпАП виконані, перейшов до розгляду справи. Зачитав позивачу його права, зазначені у ч.1 ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Після з`ясування усіх фактичних даних інспектором було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме порушення вимог дорожніх знаків, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За результатами розгляду адміністративної справи та з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, ним було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 340 грн. шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4839832 від 30.09.2021 року, відповідно до вимог інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015р. №1395 та КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 285 КУпАП проголошується негайно після закінчення розгляду адміністративної справи.

Позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст.ст. 287-289 КУпАП.

Суд не погоджується з твердженням позивача щодо того, що з відеозапису з автомобільного відео реєстратора поліцейського, який додається на оптичному носії під назвою «Факт правопорушення» чітко вбачається, як позивач, рухаючись по вул. Ярослава Мудрого на перехресті з вул. Волгоградська порушує вимоги дорожнього знаку 4.2 Розділу 33 ПДР України, а саме здійснює рух прямо, також на оптичному носії додається фотознімок дорожнього знаку 4.2 Розділу 33 ПДР України, який встановлено на перехресті вул. Ярослава Мудрого та вул. Волгоградська. В своїй позовній заяві позивач не заперечує того факту, що він порушив вимоги дорожнього знаку 4.2 ПДР України та здійснив рух прямо, а лише посилається на те, що дорожній знак в даному місці встановлено з порушенням. Однак з фотознімка, який додається на оптичному носії вбачається, що дорожній знак встановлено згідно вимог ДСТУ. З відеозапису з автомобільного відео реєстратора, який додається на оптичному носії, вбачається, як всі інші водії, які рухалися по одній вулиці з позивачем, виконують поворот праворуч, тобто вимоги дорожнього знаку 4.2 Розділу 33 ПДР України. Також дорожній знак 4.2 розділу 33 ПДР України встановлений по вул. Ярослава Мудрого, зафіксовано на нагрудний відео реєстратор поліцейського на відеозаписі «....0464» на 7 хв. 15 сек., де також чітко вбачається, що нічого не обмежує видимість дорожнього знаку.

В позовній заяві позивач вказує, що інспектором не було зазначено технічні засоби, за допомогою яких здійснювалася фіксація його порушення та розгляду справи, в графі 6 постанови серії ЕАО №4939832 від 30.09.2021 року зазначено технічні засоби, за допомогою яких здійснювалася фіксація.

Твердження позивача, що в фабулі постанови зазначено не ту адресу, де ним було вчинено адміністративне правопорушення. Так дійсно виникла технічна описка, у зв`язку з чим місце розгляду справи було помилково зазначено в тому місці, де повинно було бути зазначено місце вчинення місце вчинення правопорушення позивачем, однак описка в графі місце вчинення правопорушення за доведеності факту правопорушення не може бути підставою для скасування цього документу. Відповідне наводиться у постанові КАС ВС від 24.12.2019 року у справі №459/1801/17 та аналогічна правова позиція щодо неточності відомостей в постанові про притягнення особи до адміністративного правопорушення, уже була висловлена Верховним Судом у постанові від 28.11.2018 року у справі №537/1214/17 (провадження №К/9901/17897/18) та колегія суддів Верховного Суду не знаходить підстав після відступу від вказаної правової позиції.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, частина друга статті 44-3, ст.89, частина друга ст.106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста ст.109, ст.110, частина третя ст.114, частина перша ст.115, ст.116-2, частина друга ст.117, частини перша і друга ст.119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята ст.121, ст.121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома ст.122, частина перша ст.123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта ст.126, частини перша, друга і третя ст.127, ст.128-129, частина перша ст.132-1, частини перша, друга та п`ята ст.133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята ст.133-1, частина друга ст.135, ст.136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), ст.137, частини перша, друга і третя ст.140, ст.148, 151, частини шоста, сьома і восьма ст.152-1, ст.161, 164-4, ст.175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), ст.176, 177, частини перша і друга ст.178, ст.180, 181-1, частина перша ст.182, ст.183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів Національної поліції, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, 2 ст.7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. У ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (ч.1 ст.256 КУпАП). Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (ч.2 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення). У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це; така особа має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до нього, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання (ч.3 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення). Протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у статті 251 Кодексу, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення (ч.1 ст.257 КУпАП). Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення визначено у главі 17 КУпАП.

У ч.1 ст.277 КУпАП закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст.33 КУпАП).

Згідно з ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

У ч. 1, 2 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Ст.251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, на думку суду, є доведеним.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Чернієнко І.Г., як посадової особи патрульної поліції, повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням його учасниками, які шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення ви постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Доказів того, що факт правопорушення не мав місце з боку позивача, останній суду не надав. Факт скоєння правопорушення підтверджується складеною у відповідності до вимог КУпАП Постановою про адміністративне правопорушення, усними поясненнями позивача, відеозаписом з автомобільного відео реєстратора поліцейського.

Вказаний відеозапис судом було оглянуто, з якого чітко вбачається про вчинене позивачем адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що інспектором взводу №1 роти №2 батальйону №1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Чернієнко І.Г. винесено постанову згідно ст. 258 КУпАП, яка встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення. А також ст. 33 КУпАП, у якій зазначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.75 КАС України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України закріплено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.7, 222, 251, 252, 256, 268, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.2, 4, 5, 6, 7, 211, 217, 241, 245, 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції «про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення» - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено - 17.01.2022р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш