Справа № 572/2811/20
Суддя: Ведяніна Т.О.
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 572/2811/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 року Сарненський районний суд Рівненської області

головуючого судді - Ведяніної Т. О.

при секретарі - Вознюк М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни справу № 572/2811/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ДЕПАРТАМЕНТА ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП18 №337925 від 10.10.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позивачем в обґрунтування заявлених вимог зазначено, що він постановою поліцейського батальйону УПП в Полтавській області було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Так, відповідно до вказаної вище постанови ОСОБА_2 піддано адміністративному стягненню за порушення вимог п.31.6 Правил дорожнього руху України, а саме : за те, що він, керував транспортним засобом в якому не горіли ліхтарі задніх габаритів. ОСОБА_2 вважає вказану вище постанову протиправною та такою, що винесена із порушенням вимог законодавства, оскільки вважає, що вона не ґрунтується на вимогах закону. Так, позивач вказує, що він дійсно 10 жовтня 2020 року о 02 годині 10 хвилин ночі на автомобілі марки «MERSEDES-BENZ» номерний знак НОМЕР_1 рухався по автодорозі Київ-Харків та був зупинений працівниками поліції. Причиною зупинки його транспортного засобу поліцейські повідомили, що в автомобілі не горять задні габарити. Він вирішив пересвідчитися в цьому і вийшов з автомобіля. Оглянувши автомобіль він не помітив щоб не горів габарит, повідомив про це інспектора поліції, але на його зауваження останній не зреагував. На його прохання надати докази щодо інкримінованого йому адміністративного правопорушення інспектор відмовив. Після складання постанови поліцейські дозволили йому далі їхати, хоча правила дорожнього руху, а саме п.31.6 забороняє подальший рух транспортних засобів у яких в темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів. Також при складанні постанови, йому не було роз`яснено його права

Отже, ОСОБА_2 зазначає, що порушення, вказаного в оскаржуваній постанові він не вчиняв, через що просить визнати постанову відповідача протиправною та скасувати її.

В судове засідання ОСОБА_2 подав заяву, якою просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Представником відповідача Андрієвською І.А. у судове подано відзив на позов, в якому сторона заявлені ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала в повному обсязі, зазначивши, що позов є необґрунтованим. Крім цього, відповідачем наведені норми закону, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та вказано, що при вирішенні питання можливості притягнення позивача до адміністративної відповідальності працівники поліції діяли в межах повноважень, керуючись законом. Відповідно до відзиву працівник поліції виносячи постанову законно оцінив наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив всі обставини справи і прийшов до вірного висновку. Відповідач зазначає, що факт вчинення позивачем вказаного в постанові правопорушення зафіксовано технічним засобом, через що відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи у відсутності сторони, яке судом задоволено.

Крім цього, представником відповідача суду надано відзив на позов із CD-диском із відеозаписом, які долучені до матеріалів справи.

Інших клопотань сторонами заявлено не було.

В даному випадку виник спір між позивачем та відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, виник з приводу оскарження рішення відповідача (індивідуального акту) щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Вказані правовідносини регламентуються нормами КУпАП, Закону України «Про національну поліцію».

Із постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №337925 від 10 жовтня 2020 року, винесеної поліцейським УПП в Полтавській області, встановлено, що ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_2 в порушення вимог п.31.6 Правил дорожнього руху України о 02 год. 10 хв. 10 жовтня 2020 року на автодорозі Київ-Харків керував транспортним засобом-автомобілем марки «MERSEDES-BENZ» номерний знак НОМЕР_1 , в якому не горіли задні габаритні ліхтарі.

Позивач посилається на ті обставини, що зазначеного в постанові правопорушення він не вчиняв.

Згідно із ч.1 ст.121 КУпАП відповідальність за вказаною нормою настає, в тому числі, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби).

Крім цього, п.31.6 Правил дорожнього руху України Забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Саме порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху інкриміновано відповідачем позивачу, відповідальність за яке і передбачено ч.1 ст.121 КУпАП.

Частиною 1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що до основних повноважень поліції відносяться, в тому числі : вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; у випадках, визначених законом, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішень про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання.

Відповідач в обґрунтування заперечень посилається на ті обставини, що поліцейським безпосередньо було виявлено правопорушення, вчинене позивачем.

Із дослідженого судом відеозапису встановлено, що позивач дійсно за обставин, вказаних в оскаржуваній постанові, керував транспортним засобом, в якому не горіли задні габаритні ліхтарі, після чого автомобіль наздоганяють патрульні поліцейські.

Крім цього, відповідно до вказаного відеозапису працівником поліції було повідомлено водію причини зупинки, роз`яснено його права відповідно до ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП та дотримано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскаржувану постанову було винесено відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства, у межах повноважень, передбачених для поліцейського.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідачем суду надані докази, якими сторона обґрунтовує правомірність винесеної постанови у справі про адміністративне правопорушення, в той час, як позивачем жодного доказу на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу свого позову, надано не було.

Свою позицію позивач обґрунтовує вимогами ч.2 ст.71 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 14 березня 2018 року у справі №760/2846/17, адміністративне провадження №К/9901/1018/17, вказав, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Враховуючи наведену правову позицію, позивач, в свою чергу, також зобов`язаний надати певні докази, які доводять правомірність його вимог.

Згідно з п. 10 розділу 3 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У даному випадку, тобто, у випадку виявлення поліцейським порушення, вчиненого ОСОБА_2 відповідачем було прийнято рішення про накладення на останнього стягнення у виді штрафу, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Враховуючи наведене вище обставини та досліджені докази, суд вважає що поліцейський при винесенні оскаржуваної постанови діяв в межах чинного законодавства, а тому вимоги позивача є безпідставними, а тому не підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст. 280, 284, 288 КУпАП, керуючись ст.ст. 242-246 КАС України, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (жителя АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ДЕПАРТАМЕНТА ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ (м.Київ вул.Федора Ернста,3) про визнати протиправними дій поліцейського УПП в Полтавській області щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, визнання протиправною та скасування постанови серії ДП18 №337925 від 10 жовтня 2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП із закриттям провадження у цій справі відмовити повністю, за безпідставністю заявлених вимог.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з моменту проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення , зазначений строк обчислюється з моменту складення повного судового рішення.

Суддя: