Справа № 147/814/21
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Справа № 147/814/21
Головуючий у І інстанції: Мудрак А.М.
Суддя-доповідач: Капустинський М.М.
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Капустинського М.М.
суддів: Моніча Б.С. Ватаманюка Р.В.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного спеціаліста - інспектора з паркування інспекції з паркування, управління порядку та контролю за благоустроєм міста Чернівецької міської ради Михайлова Олександра Володимировича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 15 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково.
Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 10 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного спеціаліста - інспектора з паркування інспекції з паркування, управління порядку та контролю за благоустроєм міста Чернівецької міської ради Михайлова Олександра Володимировича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення скасував.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав протиправною та скасував постанову серія СЕ №0010746 від 14.07.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП направив інспекції з паркування, управління порядку та контролю за благоустроєм міста Чернівецької міської ради, на новий розгляд.

20 грудня 2021 року представником ОСОБА_1 подано до суду апеляційної інстанції заяву про новий розподіл судових витрат понесений у зв`язку з розглядом справи, зокрема щодо стягнення на користь позивача судового збору в розмірі 1135 гривень та 10 000 гривеь витрат на надання правничої довомоги адвокатом.

13 січня 2021 року на адресу суду надішло заперечення від відповідача на заяву представника ОСОБА_1 щодо стягнення на користь позивача вищезазначених витрат.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви представника ОСОБА_1 з таких підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З вказаної статті слідує, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6).

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7).

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно матеріалів справи на підтвердження понесених позивачем витрат преставником позивача долучено: свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 25.04.2008 року №587, ордер серії ВН №116834, договір про надання професійної правничої (правової) допомоги від 29.07.2021 року, акт приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги (на виконання договору від 29.07.2021 року у якому зазначена вартість професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 10 000 гривень та квитанція до прибуткового касового ордера №29/07.2021 року від 29 липня 2021 року.

Враховуючи зазначене зазначене представником апелянта заявлено клопотання про відшкодування витрат по наданій професійній правничій (правововій) допомозі у сумі 10 000 грн.

Згідно з частиною 5 ст. 134 КАС України вказано, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04.02.2020 у справі №280/1765/19.

Отже, враховуючи складність справи, обсяг та якість виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення цієї справи для осіб, які є іншими сторонами у справі, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені витрати є необгрунтованими та неспівмірними із складністю цієї справи.

У постанові від 05.09.2019 у справі №826/841/17 Верховний Суд зробив висновок про те, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Клегія суддів вважає, що визначена адвокатом сума компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу позивачем, в 10 000 грн., не є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на те, що предметом розглядуваного спору, є справа незначної складності, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами, які заявлені у позовній заяві суд апеляційної інстанції вважає, що розмір вказаних витрат підлягає відшкодуванню в сумі 3000 грн.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 21.01.2021 у справ №280/2635/20.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з інспекції з паркування, управління порядку та контролю за благоустроєм міста Чернівецької міської ради витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі - 3000 грн.

Частиною 1 ст. 139 КАС України вказано, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже враховуючи, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року прийнято рішення на користь позивача - ОСОБА_1 , при цьому вказаним рішенням не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про необхідність прийняття додаткового судового рішення у даній справі та стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму понесених судових витрат у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 1135 грн. відповідно до квитанції від 02.08.2021 року № 0.0..1 у сумі 454,00 грн. та квитанції від 24.11.2021 року № 0.0..1 у сумі 681,00

Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

заяву ОСОБА_1 про новий розподіл судових витрат понесений у зв`язку з розглядом справи - задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову.

Стягнути з інспекції з паркування, управління порядку та контролю за благоустроєм міста Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень) та витрати зі сплати судового збору в сумі 1135 грн. (одна тисяча сто тридцять п`ять) відповідно до квитанцій від 02.08.2021 року №0.0..1, від 24.11.2021 року №0.0..1.

В задоволенні заяви в іншій частині - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Моніч Б.С. Ватаманюк Р.В.