Справа № 200/1120/21-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року справа №200/1120/21-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року (повне судове рішення складено 15 березня 2021 року в м. Словянську) у справі № 200/1120/21-а (суддя в І інстанції Льговська Ю.М.) за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

В лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (далі Управління), Державної казначейської служби України про:

визнання протиправними дій відповідача щодо перерахунку згідно з його рішенням від 29 грудня 2020 року № 97 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 72% (50+22) винагороди судді, що призвело до зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці під час перерахунку на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у справі № 200/8021/20-а з 90% до 72% винагороди судді;

зобов`язання відповідача здійснити позивачеві перерахунок та виплату щомісячного довічного утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року у розмірі 90% суддівської винагороди згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області від 02 березня 2020 року № 04-293 з урахуванням виплачених сум;

стягнення з Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь позивача 20000 грн моральної шкоди, заподіяної діями відповідача.

В обґрунтування позовних вимог посилається на протиправне застосування при перерахунку приписів частини третьої статті 142 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон № 1402-VIII), оскільки вважає, що вони визначають розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці при призначенні, а не при перерахунку такого утримання. Зазначає, що при перерахунку має застосовуватись норма, яка визначає розмір щомісячного довічного грошового утримання у відсотках, які діяли на момент призначення такого утримання 90% у цій справі.

Вимоги щодо стягнення моральної шкоди обґрунтовано позивачем душевними стражданнями, які вона зазнала внаслідок протиправних дій відповідача, та погіршенням стану здоров`я.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, якими вмотивовано позов.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Постановою Верховної Ради України від 12 листопада 2015 року № 3184 ОСОБА_1 звільнено з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку.

З 24 листопада 2015 року ОСОБА_1 , як внутрішньо переміщена особа, перебуває на обліку в Управлінні та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді відповідно до Закону №1402-VІІІ.

Стаж роботи позивача на посаді судді становить 31 повний рік.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у справі № 200/8021/21-а адміністративний позов між тими же сторонами задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 47 від 20 березня 2020 року про відмову в перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці за заявою від 13 березня 2020 року; зобов`язано Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 02 березня 2020 року № 04-293 з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Вказане рішення суду набрало законної сили 11 грудня 2020 року.

26 жовтня 2020 року відповідачем проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з 90 % розміру такого утримання, у сумі 102 157,20 грн (рішення про перерахунок № 97). Підставою визначено рішення суду від 19 жовтня 2020 року у справі № 200/8021/21-а.

При цьому слід зазначити, що рішенням суду процентна ставка щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не встановлювалась.

29 грудня 2020 року відповідачем проведено новий перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з 72 % розміру такого утримання, у сумі 81 725, 76 грн (рішення про перерахунок № 97). Підставою визначено «макетну обробку» (внесення змін до програмного забезпечення).

Перерахунки проведено на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 02 березня 2020 року № 04-293, в якій вказано розмір суддівської винагороди станом на 18 лютого 2020 року в сумі 113 508,00 грн, що сторонами не оспорюється.

Останній перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці здійснено відповідно до вимог частини третьої статті 142 Закону № 1402-VІІІ і зменшено розмір утримання з 90 % до 72 % суддівської винагороди.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні визначає Закон № 1402-VIII.

Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Пункт 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII передбачав певні особливості визначення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Вказаний правовий висновок викладено у зразковій адміністративній справі № 620/1116/20 (рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16 червня 2020 року), який суд враховує при виборі і застосуванні норми права у цій справі.

Таким чином, порядок проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 встановлений безпосередньо статтею 142 Закону № 1402-VІІІ.

Відповідно до частини третьої статті 142 Закону № 1402-VІІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Враховуючи, що стаж роботи позивача на посаді судді складає 31 повний рік роботи, то розмір щомісячного довічного грошового утримання має складати 72 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50 % (20 років роботи) + 22 % (11 років роботи на посаді судді понад 20 років х 2 % грошового утримання судді = 72 %).

Вказані висновки відповідають розрахункам, відображеним у рішенні відповідача № 97 від 29 грудня 2020 року.

Доводи позивача про застосування при перерахунку норми, яка визначає розмір щомісячного довічного грошового утримання у відсотках, які діяли на момент призначення такого утримання, суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

Грошове утримання судді в розмірі 80 % + 2% за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років було передбачено частиною третьою статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 № 2453-VI у новій редакції всього закону, викладеного Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, до внесення змін до цієї норми Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VIII, які визнані неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 (далі Закон № 2453-VI).

Але у період з 28 березня 2015 року (дата набрання чинності окремих положень Закону від 02 березня 2015 року № 213-VIII) до 08 червня 2016 року (дата Рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2016) діяла інші редакція частини третьої статті 141 Закону № 2453-VI, відповідно до якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Саме ця редакція і діяла станом на 24 листопада 2015 року день призначення позивачеві щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

У позові позивач не конкретизує, а судом не встановлено наявності норми, яка б визначала щомісячне довічне грошове утримання у тому розмірі, який просить застосувати до нього позивач.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що до Закону № 2453-VI відсилав пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII, положення якого визнано неконституційними, а тому з 18 лютого 2020 року - з дати ухвалення Рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 остаточно втратив чинність Закон № 2453-VI в частині особливостей врегулювання питання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Діючим законодавством передбачено інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Слід зазначити, що перерахунок грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від заробітної плати працюючого судді без врахування положень ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VІІI ставить діючих суддів у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку.

Крім того, до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми одного Закону, а не вибірково положення з різних законів.

Як вже було зазначено раніше, за приписами ч.3 ст.142 Закону № 1402-VІІI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Зазначений висновок узгоджується зі сталою правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 06.10.2021 у справі № 380/5074/20, а також від 24.09.2021 у справі № 620/5437/20.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що при здійсненні відповідачем 29 грудня 2020 року перерахунку було дотримано вимоги чинного законодавства, а тому вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо перерахунку та зобов`язання відповідача здійснити позивачеві перерахунок та виплату щомісячного довічного утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року у розмірі 90% суддівської винагороди згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області від 02 березня 2020 року № 04-293 з урахуванням виплачених сум задоволенню не підлягають.

Оскільки протиправність дій відповідача не встановлена, то вимоги про стягнення моральної шкоди також задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року у справі № 200/1120/21-а залишити без змін.

Повне судове рішення 18 січня 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук