Справа № 523/18144/21
Суддя: Далеко К. О.
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/45/22
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" січня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Далеко К.О.

за участю секретаря судового засідання Сирф Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 м. Одеси,адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №8 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Чиж П.П., Управління патрульної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Інспектора роти №8 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Чиж П.П., Управління патрульної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, яким просить поновити строк на оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху серії ЕАН №4069391 від 15 квітня 2021 року, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15.04.2021 року о 00год. 09хвил. за адресою: АДРЕСА_1 , інспектором УПП в Одеській області лейтенантом поліції Чиж П.П. визнано винним ОСОБА_1 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП, в результаті чого складено оспорювану позивачем постанову. Про дану постанову позивач дізнався випадково, спочатку виявив себе в реєстрі боржників з електронного додатку «Дія» і арешт всіх своїх рахунків у банку, і лише 29.09.2021 року отримав постанову державного виконавця 2-го Суворовського відділу ДВС у м. Одеса ПМУМЮ про відкриття виконавчого провадження за документом постанова ЕАН №4069391 від 15.04.2021 про стягнення з боржника на користь держави штрафу в розмірі 40 800 грн., яку позивач не отримував до цього часу, як і постанову ЕАН № 4069391 від 15.04.2021 року. Зазначає, що з 05.05.2021 року він знаходився матросом на військовій службі за контрактом, спочатку у військовій частині НОМЕР_1 , відповідно до довідки № 202/13 від 13.05.2021 року, а потім у військовій частині № НОМЕР_2 -П по теперішній час, відповідно до довідки № 166 від 20.09.2021, тому не міг скористатись своїми конституційними правами, копію постанови отримав 29.09.2021 року листом з виконавчої служби, тому просить поновити йому строк на оскарження. Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з наступних підстав: постанову складено внаслідок встановлення інспектором поліції, в діях позивача ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, на підставі постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 07.12.2020 року. Разом із тим позивач, під-час складення постанови по справі про адміністративне правопорушення, повідомляв інспектора про те, що його помилково позбавили права керування транспортним засобом, а постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 28.12.2020 року виправлено помилку. Однак, інспектор поліції проігнорував наведені доводи позивача, не перевірив дану інформацію, не роз`яснив позивачу його права та обов`язки, не відклав розгляд справи для встановлення даної обставини, чим порушив права позивача.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11.10.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11.10.2021 року заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Осипенко О.А. про забезпечення позову повернуто заявнику.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.10.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито позовне провадження у справі.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.10.2021 року - заяву представника позивача адвоката Осипенко О.А. задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП №66378382, на підставі виконавчого документа постанови від 15.04.2021 року серії ЕАН №4069391 до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.12.2021 року витребувано з Управління патрульної поліції в Одеській області відеозапис з портативного відео реєстратора 1418 обставин правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, за яке накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , згідно постанови серії ЕАН №4069391 від 15.04.2021 року.
До судового засідання не з`явились ні позивач ОСОБА_1 , ні його представник адвокат Осипенко О.А., були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Заявою адвокат Осипенко О.А. просила розглянути позовну заяву за її та позивача відсутності, наполягала на задоволенні позову, просила скасувати заходи забезпечення позову.

Відповідач Інспектор роти №8 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенант Чиж П.П. до судового засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву, згідно ст. 162 КАС України, не надав.

Відповідачі Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції та Департамент патрульної поліції Національної поліції України не забезпечили участь свого представника до судового засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву, згідно ст. 162 КАС України, не надали. 27.11.2021 року від представника відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на адресу суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, внаслідок пропуску строку звернення до суду без поважних причин більш ніж на пів року. Заявою від 21.12.2021 року представник відповідача повідомив про неможливість надання відеозаписів з портативного відео реєстратора інспектора №1418 обставин правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП України, за яке накладене адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , згідно постанови серії ЕАН №4069391 від 15.04.2021 року, у зв`язку із закінченням строку їх зберігання. Листом від 16.12.2021 року №30207/41/13/13/02-21 Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області повідомив суду, що надати відеозаписи немає можливості, оскільки вони були знищені у зв`язку із закінченням строків їх зберігання. Порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеореєстраторів поліцейськими регламентуються наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018.

У зв`язку із тим, що відсутні перешкоди для розгляду справи, а всі учасники справи не з`явились у судове засідання, хоча і були належними чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність її та позивача, суд перейшов до розгляду справи у письмовому провадженні, в порядку ч.9 ст. 205, ч.4 ст. 250 КАС України.

Частиною 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Матеріалами справи, зокрема оскаржуваною постановою від 15.04.2021 року, підтверджується що ОСОБА_1 був присутній під-час складення відносно нього оскарженої постанови серії ЕАН №4069391 від 15.04.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП. У пункті 9 наведеної постанови міститься його підпис - в графі «Копію постанови мною отримано. Підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, запис про відмову від підпису або отримання копії постанови ( ОСОБА_1 )», тому суд критично відноситься до пояснень представника позивача адвоката Осипенко О.А. про те, що на постанові не підпис ОСОБА_1 , доказів іншого матеріали справи не містять, а представником позивача не доведено, згідно ч.1 ст. 77 КАС України.

За викладених обставин, та виходячи зі змісту ч.2 ст. 286 КАС України, ОСОБА_1 міг подати позовну заяву щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень від 15.04.2021 року, протягом десяти днів з дня вручення відповідної постанови, тобто до 26.04.2021 року включно.
Представник позивача адвокат Осипенко О.М. у позові ставить питання про поновлення строку на оскарження постанови серії ЕАН №4069391 від 15.04.2021 року, в якості поважних причин пропуску строку зокрема зазначає, що з 05.05.2021 року позивач знаходився матросом на військовій службі за контрактом, спочатку у військовій частині НОМЕР_1 , відповідно до довідки № 202/13 від 13.05.2021 року, а потім у військовій частині № НОМЕР_2 -П, де перебуває і по теперішній час, відповідно до довідки № 166 від 20.09.2021, тому не міг скористатись своїми конституційними правами, копію постанови отримав 29.09.2021 року листом з виконавчої служби, тому просить поновити йому строк на оскарження. Крім того зазначає, що 15.04.2021 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол щодо ДТП, яка сталась за його участі, тому останній підписуючи документи, які надавались йому інспектором поліції, не маючи юридичної освіти, вважав, що всі вони стосуються ДТП, оскільки повідомив інспектора поліції про те, що не є особою, яка позбавлена водійських прав.

За загальним правилом, поважними причинами визнаються такі причини або обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух, а право на право на доступ до суду, закріплене у Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець.

Крім того, подібне обмеження не буде відповідати зазначеній Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (зокрема, справи «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

У справі «Делькорт проти Бельгії», рішення від 07.01.1970, ЄСПЛ зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.
У рішенні «Белеш та інші проти Чеської Республіки» (п. п. 50-51 і 69), ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 Конвенції, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав.
Відповідно до практики ЄСПЛ «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з п. 1 ст. Конвенції, а відмова суду вирішувати фактичні обставини справи, які є значущими у вирішенні спору може спричинити порушення ст. 6 Конвенції («Терра Вонінген Б.В. проти Нідерландів» п. 53-55).
Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Іліан проти Туреччини» наголошував, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.
Отже, у кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.
При вирішенні питання поновлення процесуального строку суд, в тому числі, враховує необхідність вирішення питання про те, якому принципу надати перевагу: принципу правової визначеності чи принципу забезпечення права на судовий захист, оскільки обидва принципи є елементами принципу верховенства права, закріпленими у Конвенції.
Вивчивши матеріали справи, з огляду на наявні у цій справі обставини, суд приходить до висновків, що наявні підстави для поновлення ОСОБА_1 строку для звернення до суду із позовом, встановленого ч.2 ст. 286 КАС України, оскільки його пропуск стався з поважних причин, тому відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду. Суд приймає до уваги ті обставини, щоз 05.05.2021 року позивач знаходився матросом на військовій службі за контрактом, спочатку у військовій частині НОМЕР_1 , відповідно до довідки № 202/13 від 13.05.2021 року, а потім у військовій частині № НОМЕР_2 -П, відповідно до довідки № 166 від 20.09.2021. Крім того, суд за даних обставин приймає до уваги, що 15.04.2021 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол щодо ДТП, яка сталась за його участі, тому останній підписуючи документи, які надавались йому інспектором поліції, не маючи юридичної освіти, міг об`єктивно вважати, що всі вони стосуються ДТП.

В свою чергу, при оцінці тривалості пропущеного строку звернення до суду, враховуючи обставини справи, суд віддає перевагу принципу забезпечення права на судовий захист, як елементу принципу верховенства права.
Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню, з наступних підстав:

У відповідності до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п.7 ч.1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: передбачені ч.4 ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч.4 ст. 126 КУпАП уповноважені особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції України.

Отже, уповноваженні особи відповідного орану не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст.222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.182 КУпАП.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 , крім належних відповідачів по справі Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, також залучено в якості відповідача - Інспектора роти №8 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Чиж П.П.

Відповідно до ч.1 ст.48 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Згідно з ч.3 ст.48 КАС України якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні адміністративного позову до такого відповідача, понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

Суд, за результатами розгляду справи, відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

За викладених обставин, внаслідок невірно встановленого позивачем кола відповідачів по даній справі, а саме невірного визначення в якості відповідача - Інспектора роти №8 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Чиж П.П., суд дійшов висновків про відмову в позові до даного відповідача.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі: опис обставин, установлених під час розгляду справи…(ч.1 ст.283 КУпАП).

Судом встановлено, що 15 квітня 2021 року Інспектором роти №8 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Чиж П.П., стосовно позивача ОСОБА_1 , винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4069391, за частиною четвертою статті 126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн.

Згідно описової частини Постанови серії ЕАН № 4069391 від 15.04.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП, складеної відносно ОСОБА_1 , 15.04.2021 року 00:09:07 за адресою: АДРЕСА_1 , водій керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування, рішення Суворовського районного суду м. Одеси номер № 523/17433/20 від 07.12.2020 року. Портативний відео реєстратор 1418, чим порушив п. 2.1.а ПДР керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом.

Відповідно до частини четвертої статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2.1.а - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
При цьому у відповідності до ст.317 та 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.
Судом встановлено, що постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 07.12.2020 року по справі № 523/17433/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.
Разом із тим, постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 28.12.2020 року внесено зміни в резолютивну частину постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 07.12.2020 року, виправлено допущену описку та замість помилково вказаного вважати вірним: « ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 255 грн».
При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що санкція статті 122-4 КУпАП, станом на час вчинення ОСОБА_1 правопорушення 09.10.2020 року, не містила можливості позбавлення особи права керування транспортним засобом за вчинення наведеного правопорушення.

Статтею 294 КУпАП визначено, що постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 07.12.2020 року та від 28.12.2020 року набрали законної сили, в порядку ст. 294 КУпАП, зокрема і станом на 15.04.2021 року дату складення оскаржуваної постанови відносно позивача, за ч.4 ст. 126 КУпАП.
За викладених обставин, суд дійшов висновків, що на момент зупинення транспортного засобу під керуванням позивача ОСОБА_1 - 15.04.2021 року, останній не був позбавлений права керування транспортного засобу, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП. Доказів іншого відповідач, на виконання ч.2 ст. 77 КАС України, суду не надав.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що оскаржувана постанова містить посилання на порушення ОСОБА_1 п. 2.1.а Правил дорожнього руху України. Разом із тим, відповідачем на виконання ч.2 ст. 77 КАС України, також не надано доказів того, що водій механічного транспортного засобу ОСОБА_1 , на дату складення оскаржуваної постанови від 15.04.2021 року, не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
У відповідності до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи з вимог ч.2 ст.77 КАС України, у адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права і свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (статті 3,8 Конституції України, ст.8 КАС України).

Таким чином, матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, про яке зазначено у прийнятій відповідачем та оскаржуваній позивачем постанові. Наявних матеріалів справи достатньо для того, щоб дійти такого висновку, і без наявності відеозаписів з портативного відео реєстратора інспектора №1418, знищених у зв`язку із закінченням строку їх зберігання.

Також, у поданому позові позивач посилається на порушення посадовою особою відповідача процедури розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, зокрема вказував на те, що інспектором не було роз`яснено його права та обов`язки, не надано можливості надати докази скасування постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 07.12.2020 року, не досліджувалися докази тощо.

Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими посадовими особами органів поліції визначено Розділом ІV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 № 1376. Відповідно до вказаного розділу Інструкції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України. Справа про адміністративне правопорушення, відповідно до частини першої статті 268 КУпАП, розглядається в присутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення у ній зазначаються, зокрема: посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка винесла постанову - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи органу поліції, яка винесла постанову, та орган поліції (повністю, без скорочень); число, місяць, рік, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, а також обставини і суть правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи; прізвище та ініціали правопорушника; уповноважена посадова особа органу поліції з урахуванням та зазначенням обставин, що пом`якшують (стаття 34 КУпАП) чи обтяжують (стаття 35 КУпАП) відповідальність за адміністративне правопорушення, зазначає прийняте у справі рішення. У справі про адміністративне правопорушення посадова особа органу поліції, яка її розглядає, відповідно до статті 284 КУпАП виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про закриття справи.

У статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення закріплені права особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Так, згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, до доводів позивача про те, що йому не було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, суд ставиться критично, оскільки наведене спростовується змістом оскаржуваної постанови, п.8 якої містить підпис позивача ОСОБА_1 , доказів іншого позивачем суду не надано.

Разом із тим позивач, на думку суду, був позбавлений можливості на реалізацію права подавати докази. Зокрема позивач зазначає, що він повідомляв Інспектора роти №8 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Чиж П.П. про помилку у постанові Суворовського районного суду м. Одеси від 07.12.2020 року, яка була виправлена у подальшому іншою постановою, але його клопотання залишилось без задоволення.

Відповідачем, у порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не надано жодного доказу у спростування вказаних тверджень позивача.

Відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови, може скасувати постанову і закрити справи.

На необхідність справедливого розгляду справ звертає увагу і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права і свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (статті 3, 8 Конституції України, ст.8 КАС України).

Зі змісту частини 3 ст.62 Конституції України вбачається, що усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, матеріалами справи підтверджена незаконність постанови серії ЕАН № 4069391 від 15.04.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , що є підставою для її скасування.

Крім того, з урахуванням вимог п.3 ч.3 ст.286 КАС, суд приходить до висновку про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, згідно п.1 ст.247 КУпАП України.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки судом задовольняються позовні вимоги ОСОБА_1 , судові витрати підлягають відшкодуванню на його користь шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, як суб`єкта владних повноважень.

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 19, 72, 90, 241, 243, 293, 295, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4069391 від 15.04.2021 року, про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 20 400 гривень.

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4069391 від 15.04.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 задовольнити.
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора роти №8 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Чиж П.П. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4069391 від 15.04.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 відмовити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4069391 від 15.04.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (ідентифікаційний код юридичної особи - 40108646) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовій збір у розмірі 454,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення (з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 13.01.2022 року.

Суддя: К.О. Далеко