Справа № 580/7057/21
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/7057/21 Суддя (судді) першої інстанції: Руденко А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 18.08.2021, відкритого 19.07.2021 року за виконавчим листом № 580/5248/20, виданим Черкаським окружним адміністративним судом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив про те, що відповідач не перевірив належним чином наявне в матеріалах виконавчого провадження рішення боржника про відмову у наданні такого дозволу на відповідність ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України, а також, не пересвідчився у тому, що рішення суду так і не було виконано. З вказаних підстав, позивач вважає постанову про закінчення виконавчого провадження протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 р. у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.12.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у письмовому провадженні на 18.01.2022.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно з виконавчим листом № 580/5248/20, виданим Черкаським окружним адміністративним судом 23.06.2021, зобов`язано Ротмистрівську сільську раду повторно у встановлений законом спосіб та строки розглянути заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки на місцевості площею 48 га в адміністративних межах Носачівської сільської ради (за межами населеного пункту) Смілянського району Черкаської області та прийняти рішення, в якому зазначити конкретні мотиви та обґрунтування його ухвалення.

19.07.2021 постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Яжук С.С. на виконання виконавчого листа № 580/5248/20, виданого Черкаським окружним адміністративним судом 23.06.2021, відкрито виконавче провадження ВП № 66099666.

Ротмистрівська сільська рада прийняла рішення від 12.02.2021 № 4-39/V111, яким відмовила ОСОБА_1 в наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 48 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту с. Носачів, оскільки відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні ради передають земельні ділянки у користування із земель комунальної власності, а відповідно до даних Державного земельного кадастру земельна ділянка, зазначена на викопіюванні, є землями промисловості державної власності площею 47,8994 га з цільовим призначенням - 11.01 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами. Кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0500.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Яжука С.С. про закінчення виконавчого провадження від 18.08.2021, виконавче провадження № 66099666 закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з повним фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Не погоджуючись в прийнятою постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22.12.2020 у справі № 580/5248, Ротмистрівська сільська рада прийняла рішення від 12.02.2021 № 4-39/V111, яким відмовила позивачу в наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Тобто, за висновками суду, постанова про закінчення виконавчого провадження від 18.08.2021 № 66099666 була прийнята на законних підставах і скасуванню не підлягає.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк, розглядуючи спір про законність дій державного виконавця, суд має врахувати, що на виконавця покладено функції із забезпечення виконання рішення суду, на виконання якого, державний виконавець має вжити усі передбачені Законом заходи в межах наданих йому повноважень. Апелянт наголошує на тому, що оскаржувана постанова прийнята передчасно та за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За пунктом 2 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

У силу приписів частини першої статті 18 Закону № 1404-VІІІ, на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до частини першої статті 26 Закону, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22.12.2020 у справі № 580/5248/20 було зобов`язано Ротмистрівську сільську раду повторно у встановлений законом спосіб та строки розглянути заяву та подані до неї матеріали про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки на місцевості площею 48 га в адміністративних межах Носачівської сільської ради (за межами населеного пункту) Смілянського району Черкаської області та прийняти рішення, в якому зазначити конкретні мотиви та обгрунтування його ухвалення.

Приймаючи оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням виконавчого документа, відповідач виходив з наявності рішення боржника, прийнятого на виконання рішення суду в справі № 580/5248/20, а саме, рішення від 12.02.2021 № 4-39/V111, яким відмовлено позивачу в наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 48 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту с. Носачів, оскільки відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні ради передають земельні ділянки у користування із земель комунальної власності, а відповідно до даних Державного земельного кадастру земельна ділянка, зазначена на викопіюванні, є землями промисловості державної власності площею 47,8994 га з цільовим призначенням - 11.01 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами. Кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0500.

Тобто, з наведеного слідує, що рішенням суду в справі, а саме, частиною, яка підлягає виконанню, не було зобов`язано боржника прийняти конкретно визначене рішення, а було зобов`язано повторно розглянути заяву стягувача з додатками, що фактично і було вчинено та прийнято рішення, при цьому, з моменту його прийняття, воно має бути предметом окремого розгляду в суді задля надання правової оцінки на предмет його законності та обґрунтованості. Тож, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що з вказаного рішення, у ньому зазначені як обґрунтування так і правова підстава відмови, а саме, стаття 122 Земельного кодексу України, а відповідач, закінчуючи виконавче провадження мав підстави констатувати, що рішення суду за резолютивною частиною формально виконано, прийнято рішення за заявою позивача, а Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає повноважень державного виконавця надавати правову оцінку рішенню від 12.02.2021 № 4-39/VІІІ.

За вказаних обставин, суд першої інстанції правильно вирішив, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 18.08.2021 № 66099666 була прийнята на законних підставах і скасуванню не підлягає.

Щодо посилань апелянта на те, що оскаржувана постанова прийнята передчасно та за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання, колегія суддів наголошує на тому, що виконання рішення суду в справі № 580/5248/20, охоплюється прийнятим боржником рішенням від 12.02.2021 № 4-39/VІІІ, що і давало відповідачу підстави для закінчення виконавчого провадження. Проте, незгода позивача з даним рішенням, може бути предметом окремого судового розгляду, адже у зв`язку з його прийняттям, у учасників виникли нові правовідносини, без розгляду яких, не можливо вирішити питання про надання позивачу дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 48 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту с. Носачів.

За наслідком розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко