Справа № 344/15701/21
Суддя: Мелещенко Л. В.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/37/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря судового засідання - Дементьєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2021 року до суду надійшла позовна заява позивача ОСОБА_1 до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою інспектора Олекси Володимира Васильовича від 26 вересня 2021 року серії ЕАО № 4823454 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн за порушення вимог ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач вказує, що прилад TruCAM LTI 20/20, яким здійснювалося вимірювання швидкості руху транспортного засобу, не може триматися руками, а повинен бути стаціонарно вмонтованим, тому фіксація швидкості відбулася з грубим порушенням приписів чинного законодавства. Також у постанові відсутні посилання на докази місцезнаходження дорожнього знаку 5.45 «Населений пункт» та зони його дії в кілометровій відмітці вказаної дороги. Позивач зазначає, що дана постанова є незаконною, винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного з'ясування всіх обставин справи та підлягає скасуванню, оскільки не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За наведених обставин позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закрити провадження по справі, стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 07 жовтня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

26 жовтня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити, зазначивши те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови відбулося у відповідності до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, сам факт адміністративного правопорушення зафіксований нагрудною камерою відповідача, підстави для скасування постанови відсутні, постанова є обґрунтованою і законною, тому не підлягає скасуванню. Зазначає, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкості руху об`єкта, на який наведено лазерний приціл. Прилад дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія, автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Згідно Інструкції виробника Laser Technologe Inc, СІМА, використання лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 передбачає можливість використання даного приладу в автоматичному режимі, вказаний режим дозволяє автоматично фіксувати номерний знак та швидкість руху транспортного засобу. Відповідно до наведеної інструкції, лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 може використовуватися як в мобільному, так і в статистичному положенні. Тобто поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкості руху. Факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення, винесеною конкретною службовою особою в межах своїх повноважень, фотознімками приладу TruCAM, а також відеозаписом з нагрудного реєстратора, на якому зафіксована процедура винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 51-54).

08 грудня 2021 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому вказує, що з фотозображення, долученого відповідачем до відзиву, можна побачити, що позаду автомобіля відповідача перебував інший автомобіль, у зв`язку з чим неможливо достеменно встановить швидкість якого автомобіля вимірювалася приладом, також відповідачем не спростовано те, що у постанові відсутні посилання на докази місцезнаходження дорожнього знаку 5.45 «Населений пункт» та зони його дії в кілометровій відмітці вказаної дороги, просить позов задовольнити у повному обсязі (а.с.73-77).

У судове засідання позивач не прибув, проте подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, жодних заяв та клопотань про відкладення розгляду справи суду не надходило.

У відповідності з положеннями частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Оскільки сторони у судове засідання, призначене на 24 січня 2022 року, не з`явилися, суд, з дотриманням положень статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання, підписав судове рішення без його проголошення.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 4823454 від 26 вересня 2021 року вбачається, що водій ОСОБА_1 в смт. Велика Березовиця, Тернопільської області дорога М19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблене» 331 км, керуючи транспортним засобом марки «Renault Grand Scenic», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 90 кілометрів на годину, при дозволеній 50 кілометрів на годину, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 40 кілометрів на годину, чим порушив пункт 12.9 б Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Як наслідок, при винесенні оскаржуваної постанови інспектор наклав на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн (а.с. 10).

Позивач має посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії В, С1, С та є власником транспортного засобу марки «Renault Grand Scenic», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.13-14).

Позивачем надано копії скріншотів з інтернет-ресурсу Google maps з місця зупинки керованого ним транспортного засобу марки «Renault Grand Scenic», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 15-20).

Відповідачем надано фото з приладу TruCAM LTI 20/20, на якому зображений транспортний засіб марки «Renault Grand Scenic», державний номерний знак НОМЕР_1 , та транспортний засіб марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с.55-56).

Як вбачається з листа Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт») від 01 жовтня 2019 року № 22-38/49, лазерний вимірювач TruCAM LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань (а.с.57-58).

Згідно експертного висновку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 24 грудня 2020 року, лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCAM 11 забезпечує конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних, термін дії висновку до 24 грудня 2025 року (а.с. 59-61).

Згідно експертного висновку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 24 грудня 2020 року, лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCAM 11 забезпечує конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних, термін дії висновку до 24 грудня 2025 року (а.с. 61).

На тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM» видано сертифікат відповідності (а.с. 62).

Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт») виданий сертифікат перевірки типу (а.с. 63).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

У пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно пункту 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 12.9 б Правил дорожнього руху, водієві забороняється, перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Частина четверта статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною першою статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Renault Grand Scenic», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 90 кілометрів на годину при дозволеній швидкості руху 50 кілометрів на годину.

Відповідачем до матеріалів справи долучено фотосвітлину, здійснену приладом TruCam LTІ 20/20 серійний № ТС008352, на якій зафіксовано транспортний засіб марки «Renault Grand Scenic», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є позивач, та транспортний засіб марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с.55).

Згідно відеозапису з нагрудної камери відповідача, позивач був зупинений у зв`язку з перевищенням швидкості більше як на п`ятдесят кілометрів на годину (а.с.66).

Позивач ставить під сумнів правильність вимірювання швидкості лазерним вимірювачем TruCam LTI 20/20 у зв`язку з тим, що даний прилад не був вмонтований стаціонарно.

Стаття 40 Закону України «Про Національну поліцію» регулює порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, частиною першої якої передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

За змістом частини другої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

За технічними характеристиками лазерний вимірювач швидкості TruCAM ТС008375 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі (без участі оператора).

Отже, доводи позивача щодо обов`язковості стаціонарного встановлення вимірювача швидкості TruCam LTІ 20/20 спростовується вищезазначеним.

Суд зазначає, що хоч в матеріалах справи наявна фотосвітлина, здійснена приладом TruCam LTІ 20/20 серійний № ТС008352, проте на даному фото зафіксовано два транспортних засобу: транспортний засіб марки «Renault Grand Scenic», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності позивачу, та транспортний засіб марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_2 , тому неможливо достовірно встановити те, швидкість якого саме автомобіля була виміряна.

Суд критично ставиться до наявного у матеріалах справи відеозапису та фотографії з приладу TruCam LTI 20/20 як до доказів з огляду на те, що такі не зазначені у додатку до постанови (пункт 7 постанови не містить, зазначення які матеріали додаються до постанови), отже, у постанові серії ЕАО № 4823454 від 26 вересня 2021 року не зазначено, які докази підтверджують безпосередньо факт вчинення правопорушення.

Натомість, в силу частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Бездоганне виконання суб`єктом владних повноважень процесуальних/процедурних норм є запорукою притягнення винної особи до відповідальності.

Однак порушення таких приписів може бути покладено в основу скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З наявного в матеріалах справи відеозапису та фотокопій з приладу TRUCAM не вбачається, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 90 кілометрів на годину у населеному пункті, оскільки не зафіксовано ані будь-яких дорожніх знаків, у зв`язку з чим зазначені відеозапис та фотокопії не можуть бути належними доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є саме оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм Правил дорожнього руху.

Проте зазначена постанова є предметом оскарження, тому остання не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Також суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення.

На думку суду, сам факт визнання особою вини у порушенні Правил дорожнього руху не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке позивачу поставлено за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище.

Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17.

Враховуючи презумпцію невинуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, саме на інспектора патрульної поліції покладений тягар доведеності наявності складу правопорушення належними та допустимими доказами, що у даному випадку не здійснено.

Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 28 жовтня 2019 року в справі №161/7041/17, адміністративне провадження №К/9901/23913/18.

Стаття 62 Конституції України встановлює, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а).

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень, відповідач у справі, зобов`язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані: на користь відповідача чи навіть позивача.

Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів правопорушення з боку позивача, який, у свою чергу, будь-які порушення зі свого боку заперечує, а можливість зібрання таких доказів втрачена.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, у даній адміністративній справі не виконано обов`язку щодо доведення правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано до суду належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, та, зокрема, доказів вчинення позивачем відповідного адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували наявність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні, за викладених в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення обставин, враховуючи те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд дійшов висновку про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно частини третьої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є обґрунтованими, та, відповідно, такими, що підлягають задоволенню, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 4823454 від 26 вересня 2021 року підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

На підставі викладеного, відповідно до статей 33, 122, 251, 252, 254, 256, 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись статтями 9, 77, 134, 139, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 4823454 від 26 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області судовий збір у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні нуль копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Управління патрульної поліції в Тернопільській області, , місцезнаходження: 46003 Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Котляревського, буд. 24.

Суддя Мелещенко Л.В.