Справа № 315/1090/21
Суддя: Романько О. О.
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 315/1090/21
Номер провадження № 2-а/315/1/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 рокум. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Романько О.О.

за участю секретаря судового засідання - Помилуйко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гуляйполе Запорізької області адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1 до Головне управління національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в обґрунтування якого зазначив, що 02.07.2021 року поліцейським ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП у Запорізькій області сержантом поліції Шапоренком Сергієм Олександровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4432060. Підставою для винесення посадовою особою постанови стало нібито порушення позивачем підпункту «в» пункту 2.9. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, а саме керування транспортним засобом з причепом без номерного знака. У зв`язку з цим, посадовою особою відповідача прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП) та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Як слідує далі з позову, позивач вважає винесену постанову незаконною. Зазначив, що як вірно зазначено посадовою особою відповідача у оскаржуваній постанові, він дійсно 02.07.2021 року на відрізку автошляху Павлоград-Токмак (126 кілометр) керував автомобілем марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 з під`єднаним до нього причепом марки «Лев», реєстраційний номер НОМЕР_2 , конструкція якого передбачає встановлення на ньому номерного знака (реєстраційного номера) на задній борт. Через габарити вантажу, що перевозився, задній борт був знятий з відповідних кріплень та був закріплений поверх вантажу. В той же час, як того вимагає підпункт «в» пункту 2.9. ПДР, реєстраційний номер причепа не був закритий іншими предметами чи забруднений, що давало можливість посадовій особі відповідача чітко визначити його символи з відстані значно більшої, ніж 20 метрів. Однак, не зважаючи на його пояснення, посадовою особою відповідача такий спосіб встановлення реєстраційного номера на причепі безпідставно розцінено як його відсутність (взагалі), у зв`язку з чим винесено оскаржувану постанову. При розгляді справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, посадовою особою відповідача не з`ясовано належним чином всіх обставини, перелічених у статтях 245 та 280 КУпАП, у зв`язку з чим безпідставно винесено оскаржувану постанову та неправомірно притягнуто мене до адміністративної відповідальності.

Позивачем зазначено про те, що враховуючи те, що в його діях (керування транспортним засобом з причепом, на якому був встановлений реєстраційний номер) відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, винесена посадовою особою відповідача постанова підлягає скасуванню. У порушення вимог статті 268 КУпАП, посадовою особою відповідача розглянуто справу про адміністративне правопорушення без надання йому часу на реалізацію відповідних прав (зокрема права на професійну правову допомогу). Крім цього, посадовою особою відповідача його було позбавлено можливості будь- яким чином висловити свою незгоду із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він ніде не міг зафіксувати таку свою незгоду, - будь-які його усні пояснення посадовою особою відповідача залишились поза увагою. Зазначені дії є порушенням його прав, що стверджується висновком Конституційного Суду України, викладеним у вищевказаному рішенні. Таким чином, грубі порушення посадовою особою відповідача вимог статей 268 та 276 КУпАП при винесенні відносно нього оскаржуваної постанови є очевидними і беззаперечними.

Прохає визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4432060, винесену 02.07.2021 поліцейським ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП у Запорізькій області сержантом поліції Шапоренком Сергієм Олександровичем, і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

31.08.2021 року до суду з боку начальника ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області було надано рапорт поліцейського СРПП старшого лейтенанта поліції Шапоренка С.О. за обставинами справи та фотоматеріали з місця події (а.с.17-18).

03.11.2021 року до суду надійшов відзив на позов від відповідача Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (а.с.35-43), відповідно до якого зазначено, що оскаржувана постанова серій ЕАН № 4432060 від 02.07.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення винесена поліцейським ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області сержантом поліції Шапоренком Сергієм Олександровичем з огляду на те, що позивач керував транспортним засобом з номерним знаком, який повинен був закріпленим на задньому борті причепа, що фактично був знятий та не давав змоги чітко визначити символи номерного знака. Отже, дії сержанта поліції ОСОБА_2 щодо виявлення 02.07.2021 року на відрізку автошляху Павлоград-Токмак (126 км в Запорізької області факту адміністративного правопорушення - керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 2101 з реєстраційним номером НОМЕР_2 з причепом, задній борт якого був знятий, що не давало змоги чітко визначити символи номерного знака є правомірним та законними, спірна постанова складена уповноваженою особою у відповідності до вимог чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395, інспектор поліції під час винесення оскаржуваної постанови діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України. Постанова винесена уповноваженим працівником поліції на місці вчинення правопорушення у відповідності до ст. 258, 283 КУпАП, стягнення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, накладено поліцейським ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області сержантом поліції Шапоренком С.О. у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків та було здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства України та зафіксовано у постанові про накладання адміністративного стягнення серії ЕАН № 4432060 від 02.07.2021 року. Зазначили, що доказом вини позивача в порушенні ПДР України - керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 2101 з реєстраційним номером НОМЕР_2 з причепом, задній борт якого був знятий, що не давало змоги чітко визначити символи номерного знака, є фото з місця його вчинення. Прохали відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГУНП в Запорізькій області в повному обсязі.

13.12.2021 року від позивача до суду було надано заяву (а.с.60-61), яка не була підписана самим ОСОБА_1 , тому не може бути взята судом до уваги.

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв, клопотань суду про його відкладення не надав.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв, клопотань суду про його відкладення не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за таких підстав.

Судом встановлено, що 02.07.2021 року поліцейським ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП у Запорізькій області сержантом поліції Шапоренком Сергієм Олександровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4432060. Підставою для винесення посадовою особою постанови стало порушення позивачем підпункту «в» пункту 2.9. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, а саме керування транспортним засобом з причепом без номерного знака. У зв`язку з цим, посадовою особою відповідача прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП) та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. (а.с. 6, 17).

Відповідно до наданого фото, походження якого позивачем не заперечувалося та не спростовувалося, зображений причеп без заднього борта та засвідчена відсутність номерного знаку (а.с.18, 43).

Позивач стверджує, що в його діях (керування транспортним засобом з причепом, на якому був встановлений реєстраційний номер) відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, винесена посадовою особою відповідача постанова підлягає скасуванню, посадовою особою відповідача розглянуто справу про адміністративне правопорушення без надання йому часу на реалізацію відповідних прав (зокрема права на професійну правову допомогу). Крім цього, посадовою особою відповідача його було позбавлено можливості будь- яким чином висловити свою незгоду із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він ніде не міг зафіксувати таку свою незгоду, - будь-які його усні пояснення посадовою особою відповідача залишились поза увагою.

Також, останній вказував на те, що він через габарити вантажу розмістив номерний знак зверху разом з заднім бортом, що надавало змогу будь-якій особі розгледіти його. Вказані обставини спростовуються наданими фотоматеріалами, згідно яких не вбачається наявність нормерного знаку поверх вантажу. Також, в пункті, який визначений уповноваженою особою в постанові мова йде й про встановлення номерного знаку в неналежному місці.

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін суб`єкт владних повноважень означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Згідно зі ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції, розглядають справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 121 КУпАП.

Працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції і у даному випадку не можуть виступати самостійними суб`єктами владних повноважень, тобто окремо від державного органу, посадовою особою якого вони є, виносячи одноособові рішення.

Відповідно до ст. 46 КАС України, сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач (ч. 1). Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч. 4).

Згідно з 3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 6 ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ч. 2).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Оскаржувана постанова серій ЕАН №4432060 від 02.07.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення винесена поліцейським ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області сержантом поліції Шапоренком Сергієм Олександровичем з огляду на те, що позивач керував транспортним засобом з номерним знаком який повинен був закріпленим на задньому борті причепа, що фактично був знятий та не давав змоги чітко визначити символи номерного знака.

Стаття 9 КУпАП встановлює, що адміністративним правопорущенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, трава і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері безпеки дорожнього руху та встановлений порядок використання транспортних засобів, відповідно Законів України «Про дорожній рух», «Про автомобільний транспорт», «Про Національну поліцію», а також Правил дорожнього руху України.

Об`єктивна сторона правопорушення в даному випадку виражається у керування транспортним засобом з відсутнім номерним знаком.

Суб`єктом адміністративного проступку є фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про дорожній рух», забороняється експлуатація транспортних засобів, зокрема, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом 2.9.в) пункту 2 Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів Правил дорожнього руху України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 КУпАП). Згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249) ; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення регламентується ст. 283 КУпАП. Згідно зазначеної статті, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; -опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, також повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч.1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Справа розглядається в присутності порушника або його законного представника. Розгляд справи при відсутності порушника може бути лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення порушника про місце і час розгляду справи (наявність отриманого порушником повідомлення про дату та місце розгляду справи, засвідченого підписом порушника чи працівника поштового відділення) і якщо від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення гарантоване ст. 7 КУпАП, за якою ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Визначення «законності» або «згідно із законом » досить широко наведено в практиці ЄСПЛ, яка є джерелом права, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судами при розгляді справ відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, в рішенні «Салов проти України» (Salov v. Ukraine) від 27 квітня 2004 р. ЄСПЛ нагадав, що фраза «відповідно до закону» вимагає, щоб оскаржуваний захід мав певне підґрунтя в національному праві.

Крім того, у рішенні по справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine) від 29 червня 2006 р., заява №11901/02, в п. 60 ЄСПЛ зазначено, що «законність розуміють як фундаментальну юридичну категорію, що є критерієм правового життя суспільства і громадян; законність також розглядають як «принцип, метод та режим суворого, неухильного дотримання, виконання норм права всіма учасниками суспільних відносин». У правовій державі законність (правозаконність) є гарантією правомірності застосованого примусу».

Однак концепція «законності» стосується не лише статті 8, але й багатьох інших статей Конвенції. Наприклад, у справі «Кац та інші проти України» (Kats and Others v. Ukraine, заява № 29971/04), рішення від 18 грудня 2008 року, ЄСПЛ зазначив, що слово «законний» та словосполучення «відповідно до процедури, встановленої законом», які містяться в пункті 1 статті 5, по суті, відсилають до національного законодавства і встановлюють обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства.

В п.44 рішення від 30 вересня 2010 року «Володимир Поліщук та Світлана Поліщук проти України» (Vladimir Polishchuk and Svetlana Polishchuk v. Ukraine, заява № 12451/04) ЄСПЛ наголосив, що «словосполучення «згідно із законом» у пункті 2 статті 8 Конвенції, по суті, стосується національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм(рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine), заява № 11901/02, п. 49).

Таким чином, особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із ст. 245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Постанова була винесена на місці події в присутності ОСОБА_1 .. Про те, що позивач в момент розгляду справи звертався з клопотанням про надання йому правової допомоги ним не доведено.

За таких обставин, є всі підстави вважати, що спірна постанова складена уповноваженою особою у відповідності до вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорущення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395. Інспектор поліції під час винесення оскаржуваної постанови діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України. Постанова винесена уповноваженим працівником поліції на місці вчинення правопорущення у відповідності до вимог ст .ст. 258, 283 КУпАП.

Відповідно до ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127- 1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Стягнення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, було накладене на позивача ОСОБА_1 поліцейським ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області сержантом поліції Шапоренком С.О. у межах наданих йому повноважень і лише під час виконання службових обов`язків та було здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства України, що зафіксовано у постанові про накладання адміністративного стягнення серії ЕАН № 4432060 від 02.07.2021 року.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з нормами ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також інщими документами.

Доказом того, що особа скоїла адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких посадова особа, особисто спостерігаючи порушення ПДР, встановлює наявність адміністративного правопорушення.

Обставини вчинення правопорушення підтверджуються складеною постановою у справі про адміністративне правопорушення, із змісту якої вбачаються час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності.

Крім того, фото долучене до протоколу про адміністративне правопорушення є належним доказом вини позивача в порушенні ПДР України - керування ОСОБА_3 транспортним засобом ВАЗ 2101 з реєстраційним номером НОМЕР_2 з причепом, задній борт якого був знятий, що не давало змоги чітко визначити символи номерного знака.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП України).

Враховуючи наведене вище в сукупності, суд прийшов до висновку про те, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головне управління національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 94, 99, 205, 229, 241-246, 250-251, 255, 286, 293, 295 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головне управління національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - залишити без задоволення.

Повний текст судового рішення складено 14.01.2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. О. Романько