Справа № 640/31762/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Каракашьян С.К. суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року Справа № 640/31762/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Сакевич Ж.В.,

представника третьої особи Іщенка Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Центр художньої гімнастики «Школа Дерюгіних» на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю

«Центр художньої гімнастики «Школа Дерюгіних»

до Головного управління Державної казначейської

служби України в м. Києві,

треті особи на стороні Відповідача,

які не заявляють самостійні вимоги

на предмет спору: Міністерство фінансів України,

Державна казначейська служба України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр художньої гімнастики «Школа Дерюгіних» (далі - Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі - Відповідач), треті особи на стороні Відповідача, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Міністерство фінансів України, Державна казначейська служба України, в якому просило:

1) визнати протиправними та скасувати акти індивідуальної дії у вигляді неналежних повідомлень ГУ ДКСУ у м. Києві, які систематично направляються на адресу Позивача і в яких міститься незаконна вимога з визначенням неналежного цільового призначення повернення бюджетної позички «у зв`язку з тимчасовими фінансовими труднощами» та в частині визначення неналежних кодів бюджетної класифікації;

2) визнати протиправними дії Відповідача як суб`єкта владних повноважень та зобов`язати його утриматися від вчинення будь-яких дій, які вчинятимуться самим Відповідачем безпосередньо або уповноваженими особами від імені Відповідача, або на підставі будь-яких документів/ актів індивідуальної дії, в яких використовуються чи здійснюються посилання на незаконні записи у обліку Державної Казначейської служби України, у тому числі Головного управління Державної Казначейської служби України у місті Києві, про які йде мова у п.2 прохальної частини даної позовної заяви та акти індивідуальної дії у вигляді неналежних Повідомлень , про які йде мова у п. З прохальної частини»;

3) визнати наявність запису на обліку ДКСУ в особі ГУ ДКСУ у місті Києві щодо визначення цільового призначення бюджетної позички «у зв`язку з тимчасовими фінансовими труднощами» і кодів бюджетної кваліфікації заборгованості за бюджетною позичкою - 00264900 та нарахованої пені - 24060300 такими, що не відповідають дійсності, є незаконними та порушують: а) право Позивача на захист власних прав та інтересів в судових інстанціях у відповідності до Договору; б) публічний порядок.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року у відкритті провадження відмовлено.

Постановляючи таку ухвалу, суд виходив з того, що цей спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки порушені Позивачем питання не належать до сфери публічно-правових відносин та підлягають з`ясуванню обставини, які пов`язані з організаційними та майновими відносинами, що виникли з умов укладеного договору.

Разом з тим, суд зазначив, що Відповідач у спірних правовідносинах не здійснює владних управлінських функцій, оскільки в основі цього спору лежить питання, що є похідним від умов договору, а тому такий спір не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, наполягаючи на підсудності цього спору суду адміністративної юрисдикції, оскільки позовні вимоги заявлені до Відповідача як суб`єкта владних повноважень, який не є учасником договору про надання бюджетної позички.

При цьому, Апелянт звертає увагу на те, що такий договір було укладено 04.11.1994 між ним та Мінфіном на підставі розпорядження КМУ від 01.11.1994 для виконання проєктних робіт з будівництва Центру художньої гімнастики.

Разом з тим, Апелянт наголошує, що здійснення вчинення Відповідачем спірних дій з відображення на обліку позички, виділеної за казаним договором, належить до коло його владно-управлінських функцій і не стосується виконання сторонами договору своїх обов`язків та/або змісту господарської операції з надання такої позички.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято за неповно та неправильно встановлених обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021 та від 20.02.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Відповідачем та Міністерством фінансів України подано відзиви на апеляційну скаргу, в яких вони просять залишити таку скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції щодо непідсудності цієї справи суду адміністративної юрисдикції.

11.01.2022 від Позивача надійшли додаткові докази, клопотання про визнання поважними причин неявки Апелянта в судове засідання та про визнання дій Відповідача зловживання правами.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2022, які занесені до протоколу судового засідання, клопотання Позивача про визнання поважними причин його неявки в судове засідання задоволено, а в задоволенні клопотання про визнання дій Відповідача зловживанням правами - відмовлено.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду - без змін з наступних підстав.

Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2, 7 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, а публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Статтею 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У пункті 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою КМУ від 15.04.2015 № 215 (далі - Положення № 215), визначено, що Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Відповідно до пп. 1 п. 3 вказаного Положення № 215 основними завданнями Казначейства є реалізація державної політики у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

У п. 4 Положення № 215 визначено повноваження Казначейства. Так, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку, зокрема, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, але не виключно: здійснює розрахунково-касове обслуговування розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства; здійснює відкриття і закриття рахунків в національній валюті, проводить операції на рахунках, формує та видає виписки з рахунків; здійснює розподіл бюджетних коштів між державним бюджетом, бюджетами Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя, між місцевими бюджетами, а також між загальним та спеціальним фондами бюджету відповідно до нормативів відрахувань, визначених бюджетним законодавством, і їх перерахування відповідно до законодавства; здійснює повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету; здійснює за висновком ДПС та її територіальних органів перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до державного та/або місцевих бюджетів через єдиний рахунок; здійснює бюджетне відшкодування податку на додану вартість; здійснює за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій; здійснює операції з повернення кредитів, наданих за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів; проводить відповідні розрахунки між державним та місцевими бюджетами, між місцевими бюджетами, а також між учасниками бюджетного процесу та суб`єктами господарювання; формує та веде єдиний реєстр розпорядників та одержувачів бюджетних коштів і базу даних мережі розпорядників та одержувачів бюджетних коштів; формує і доводить до розпорядників та одержувачів бюджетних коштів витяги з розпису державного бюджету, витяги з розпису державного бюджету за територіями, територіальний розподіл за міжбюджетними трансфертами та зміни до них; здійснює реєстрацію та облік бюджетних зобов`язань розпорядників та одержувачів бюджетних коштів; здійснює платежі за дорученнями розпорядників та одержувачів бюджетних коштів відповідно до законодавства, в тому числі платежі, пов`язані з виконанням зобов`язань, взятих під державні та місцеві гарантії; перераховує міжбюджетні трансферти; здійснює операції в іноземній валюті для проведення витрат розпорядників та одержувачів бюджетних коштів; здійснює погашення та обслуговування державного боргу, здійснює платежі, пов`язані з виконанням гарантійних зобов`язань держави, в національній та іноземній валютах за дорученням Мінфіну; забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів під час реалізації проектів, що підтримуються іноземними державами, іноземними фінансовими установами і міжнародними фінансовими організаціями.

Згідно з п. 8 Казначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що до підсудності судів адміністративної юрисдикції належать спори фізичних та юридичних із суб`єктами владних повноважень щодо реалізації покладених на них владно-управлінських функцій.

Тож, для встановлення юрисдикції спору суду належить, перш за все встановити, юридичну природу правовідносин, з яких виник спір, сутність такого спору та зміст спірних правовідносин.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, судова колегія звертає увагу на те, що спір у цій справі виник з приводу реалізації Відповідачем як суб`єктом владних повноважень наданої йому компетенції щодо адміністрування та обліку виділеної Позивачу бюджетної позички на підставі договору від 04.11.1994 № 66.

При цьому, колегія суддів відзначає, що такий договір укладений між Позивачем і державою в особі Міністерства фінансів України. Ані ДКСУ, ані ГУ ДКСУ в м. Києві чи будь-який інший територіальний орган Казначейства стороною цього договору не є.

Крім того, спірні правовідносини не стосуються безпосередньо виконання Мінфіном вищевказаного договору бюджетної Позички, а стосуються виконання ГУ ДКСУ в м. Києві наданих йому владно-управлінських функцій щодо забезпечення адміністрування та обліку відповідних коштів.

Отже, спірні правовідносини виникли не з договірних правовідносин, а під час виконання Відповідачем як суб`єктом владних повноважень покладених на нього завдань.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що такий спір належить до юрисдикції адміністративного суду.

При цьому, апеляційний суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 20.07.2006 р. у справі «Сокуренко і Стригун проти України», в якому Суд, зокрема зазначив, що фраза «судом встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, а в рішенні Комісії Ради Європи від 12.10.1978 р. у справі «Zand v. Austria» («Занд проти Австрії») визначено, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів».

Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для правильного вирішення питання щодо відкриття провадження в цій справі та порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 320 КАС України у редакції, чинній на момент розгляду колегією суддів апеляційної скарги, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Центр художньої гімнастики «Школа Дерюгіних» підлягає задоволенню, ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року - скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Центр художньої гімнастики «Школа Дерюгіних» - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року - скасувати та направити справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Центр художньої гімнастики «Школа Дерюгіних» до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві, треті особи на стороні Відповідача, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Міністерство фінансів України, Державна казначейська служба України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії до Окружного адміністративного суду м. Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 19 січня 2022 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова