Справа № 480/8724/21
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року Справа №480/8724/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Соп`яненка О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Буринської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач), діючи в інтересах малолітнього сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою" № 18-23756/16-20-СГ від 06.08.2020 року позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населеного пункту на території Клепалівської сільської ради Конотопського (Буринського) району Сумської області, орієнтовним розміром земельних ділянок по 2,00 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. На підставі вказаного наказу, ФОП ОСОБА_3 , розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (на момент розробки проекту), для ведення особистого селянського господарства, розташованих за межами населених пунктів на території Клепалівської сільської ради Конотопського (Буринського) району Сумської області.

Відділом у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області було сформовано та зареєстровано земельну ділянку, присвоєно кадастровий номер :04:001:1381.

27 травня 2021 року набрав чинності Закон України від 28 квітня 2021 року № 1423- IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" (далі - Закон № 1423-ІХ), згідно з яким землі державної власності за межами населених пунктів (крім земель, які потрібні державі для виконання її функцій) передані до комунальної власності сільських, селищних, міських рад. Позивач звернувся до Буринської міської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1, 8859 га сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованих за межами населених пунктів на території Клепалівської сільської ради Конотопського (Буринського) району Сумської області.

Листом за №1587 від 23.06.2021 Буринська міська рада повідомила позивача, що відповідно до статті 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. На даний момент право комунальної власності на вказану земельну ділянку за кадастровим номером :04:001:1381 площею 1, 8859 га не зареєстроване право комунальної власності Буринської міської ради Сумської області.

Просить визнати протиправною бездіяльність Буринської міської ради, яка полягає у неналежному розгляді заяви ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельної ділянки площею 1,8859 га з кадастровим номером :04:001:1381, для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Клепалівської сільської ради Конотопського (Буринського) району Сумської області; зобов`язати Буринську міську раду на найближчій сесії розглянути та затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,8859 га з кадастровим номером :04:001:1381, для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Клепалівської сільської ради Конотопського (Буринського) району Сумської області.

Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що відповідно до статті 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Також, відповідач наголошує на тому, що земельна ділянка, яка є предметом судового спору із кадастровим номером :04:001:1381, площею 1, 8859 га для ведення особистого селянського господарства розташована на території колишньої Клепалівської сільської ради Буринського району Сумської області за межами населених пунктів не перебуває у комунальній власності Буринської міської ради.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач звернувся від імені свого малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідача із заявою від 08.06.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на території Буринської міської ради Сумської області (а.с. 12).

Листом від 23.06.2021 №1587 відповідач відмовив позивачу у затвердженні такого дозволу, посилаючись на те, що на день звернення позивача із заявою, на земельну ділянку площею 1,8858 га не зареєстроване право комунальної власності за Буринською міською радою Сумської області (а.с. 11).

Не погодившись із вищевказаною відмовою, позивач звернувся до суду з захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Підстави набуття права на землю шляхом передачі земельних ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України.

За змістом частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частини четвертої цієї статті, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

За змістом пункту "б" частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з частиною першою статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частинами шостою, сьомою статті 118 Земельного кодексу України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно з частиною восьмою цієї статті, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (в редакціїї чинної на момент погодження проекту землеустрою).

Відповідно до ч. 9, 10 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно зі ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 вказаного Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської Ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно ч. ч. 1,2 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Відповідно до частин 1, 5 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Тобто, обов`язку органу місцевого самоврядування зі здійснення розгляду заяви (клопотання) заінтересованої особи з приводу затврдження проекту землеустрою і передачі у власність земельної ділянки комунальної власності, встановленому нормою статті 122 ЗК України, кореспондує обов`язок скликання не рідше ніж один раз на місяць сесії сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення), районної чи обласної ради з питань відведення земельних ділянок, встановлений нормою частини 5 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Таким чином, не винесення відповідачем на розгляд сесії міської ради заяв позивачів про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність позивачам та не прийняття відповідного рішення суперечить наведеним нормам, що вказує на допущення відповідачем протиправною бездіяльності.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач обрав саме цей спосіб захисту: просив визнати незаконною бездіяльність та зобов`язати відповідача на найближчій сесії розглянути та затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передати йому у власність.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Як у пункті 4 частини першої статті 5, так і пункті 4 частини другої статті 245 КАС України цей спосіб захисту складається з двох частин:

а) констатуючої - суд визнає бездіяльність протиправною і

б) зобов`язуючої - суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вчинити певну дію, прийняти рішення.

Сама лише констатація протиправності бездіяльності не може ефективно захистити позивача, оскільки у такому разі можливість використання висновків суду може бути невиправдано ускладнено діями або подальшою бездіяльністю органів влади держави-відповідача, їх врахування цілковито залежить від відповідача. Це не сумісно з критеріями ефективності судового захисту.

Зважаючи на те, що у даній справі суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача, та, з`ясувавши, що на момент вирішення справи відповідач не вчинив дії щодо розгляду питання і прийняття відповідного рішення, суд вважає за необхідне застосувати і спонукаючий засіб впливу, зобов`язуючи відповідача виправити порушення шляхом вчинення певної дії, а саме зобов`язати Буринську міську раду на найближчій сесії розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованих за межами населених пунктів на території Буринської міської ради Сумської міської ради та надання їх у власність та прийняти відповідне рішення.

При цьому, в частині вимог позивача про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою та передати позивачу земельну ділянку у власність, суд вважає за необхідне відмовити через їх передчасність, оскільки, рішення міською радою про відмову в цій частині не приймлось.

Крім того, на думку суду, не заслуговують на увагу доводи відповідача про відутність підстав та повноважень на розпорядження вказаними земельними ділянками з огляду на те, що вони не перебувають у комунальній власності Буринської міської ради.

Так, 27 травня 2021 року набрав чинності Закон України від 28 квітня 2021 року № 1423- IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" (далі - Закон № 1423-ІХ), згідно з яким землі державної власності за межами населених пунктів (крім земель, які потрібні державі для виконання її функцій) передані до комунальної власності сільських, селищних, міських рад.

Розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктом 24, відповідно до якого з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);

б) оборони;

в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення;

г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності;

д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності;

е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради.

Доказів на підтвердження раніше зареєстрованого права державної власності на вказані земельні ділянки відповідачем на надано. Відтак, на переконання суду, перехід земельних ділянок у комунальну власність не пов`язаний з моментом державної реєстрації відповідачем права комунальної власності.

Таким чином, після набрання чинності пункту 24 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України земельна ділянка за кадастровим номером :04:001:1381, право власності на яку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстроване, перейшли у комунальну власність Буринської міської ради з дня набрання чинності цим пунктом (абзац третій п.24 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України). Відтак, Буринська міська рада має повноваження щодо передачі земельних ділянок у власність позивачів.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, тому з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений ним при подачі позову судовий збір по 908,00 грн. кожному.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Буринської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Буринської міської ради, яка полягає у неналежному розгляді заяви ОСОБА_1 від 08.06.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельної ділянки площею 1,8859 га з кадастровим номером: :04:001:1381, для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Клепалівської сільської ради Конотопського (Буринського) району Сумської області.

Зобов`язати Буринську міську раду на найближчій сесії розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність земельної ділянки, площею 1,8859 га з кадастровим номером: :04:001:1381, для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Клепалівської сільської ради Конотопського (Буринського) району Сумської області та прийняти відповідне рішення.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Буринської міської ради (41700, Сумська обл., Конотопський (Буринський) р-н., м. Буринь, вул. Першотравнева, буд. 1; ) судовий збір у розмірі 908 грн., сплачений при зверненні до суду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко