Справа № 640/3390/21
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/3390/21 Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Глущенко Я.Б., Черпіцької Л.Т.,

за участю секретаря: Масловської К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енівей" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енівей" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Київській області №6120/0901 від 08.12.2020 року та №6119/0901 від 08.12.2020 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2021 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 листопада 2020 року працівниками ГУ ДПС у Київській області на підставі наказу від 02 жовтня 2020 року №1483 та направлень на фактичну перевірку від 09 жовтня 2020 року №1086 та №1087, проведена фактична перевірка місця зберігання, що розташоване за адресою: Польській район, смт Вільча, вул. Лісова 77, що належить суб`єкту господарювання ТОВ "Енівей".

За результатами вказаної перевірки складено акт фактичної перевірки від 06 листопада 2020 року №135/10-36-09-00-20/35525630 (надалі за текстом - акт перевірки), в якому зафіксовано порушення ст.15 Закону №481/95-ВР, а саме: зберігання пального без ліцензії та п.85.2 ст.85 ПК України - ненадання документів на запит контролюючого органу.

На підставі акту перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення від 08 грудня 2020 року:

- №6119/0901 про застосування штрафних санкцій в сумі 500000,00 грн. за порушення ст.15 Закону №481/95-ВР, за зберігання пального без наявності ліцензії на кожне місце зберігання.

- №6120/0901 про застосування штрафних санкцій в сумі 1 020,00 грн. на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 і п. 121.1 ст. 121 ПК України за порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України.

Вважаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України закріплено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп.75.1.3 цієї правової норми фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок врегульований положеннями статті 80 ПК України.

Відповідно до пп.80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за умови наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Отже, аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що право на проведення фактичної перевірки виникає у посадових осіб контролюючого органу за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Підстави для проведення перевірки чітко визначені п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.

Платник податків може скористатись правом недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки у випадках передбачених п.81.1 ст. 81 ПК України.

Разом з тим, недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки є правом, а не обов`язком платника податків, а тому реалізація права на судовий захист своїх прав та інтересів не може перебувати у залежності від використання особою своїх прав на їх позасудовий захист.

Незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18 та від 04 вересня 2020 року у справі №821/1274/18.

Щодо податкового повідомлення-рішення №6119/0901 про застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 500 000, 00 грн. за порушення ст.15 Закону №481/95-ВР, за зберігання пального без наявності ліцензії на кожне місце зберігання, колегія суддів зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995р №481/95-ВР (далі - Закон № 481), який застосовується судом у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин - прийняття спірного ППР - 25.09.2020р.

За змістом статті 1 Закону №481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.

Місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.

Приписами статті 15 Закону №481/95-ВР встановлено, що зберігання пального здійснюється суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Відповідно до частин 1-3 статті 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Отже, відсутність ліцензії при здійсненні діяльності, яка підлягає ліцензуванню, є протиправним діянням, внаслідок якого настає відповідальність, визначена Законом №481/95-ВР.

Водночас, згідно із пунктом 109.1 статті 109 Податкового кодексу України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі ортами.

Податкове правопорушення це діяння яке посягає на важливі для держави суспільні відносини, порушення яких є шкідливим як для держави так і суспільства.

Відповідно до п.п. 86.1. ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати. Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Тобто акт перевірки має містити опис встановленого порушення та докази його вчинення.

Разом із тим із дослідженого акту встановлено, що перевіряючі обмежились лише описом факту придбання ТОВ "Енівей" дизельного пального, не встановивши факт його зберігання, місце зберігання, наявні на час перевірки залишки та порядок використання.

Позивач не заперечує факту поставки пального, проте заперечує факт його зберігання, наголошуючи, що перевіркою встановлено лише факт придбання пального, проте не встановлено жодних обставин його зберігання, а саме, в якому виді, місці, об`ємі зберігалось пальне, перебування на балансі ТОВ "Енівей" будь-яких ємностей.

Позивач зазначає, що пальне куплене згідно видаткової накладної №2609 від 04 травня 2020 року у ТОВ "ІПТЕР ЛАИТ" дизельне паливо ДТ-Л-К5 ґатунок С у кількості 965,43 літрів на загальну суму 12 000 грн. (з ПДВ) було відвантажено безпосередньо у паливні баки транспортних засобів у пункті розвантаження.

У власності ТОВ "Енівей" перебуває транспортний засіб DAF CF 75.360, об`єм паливного баку якого становить 430 л., на підтвердження чого надано суду Висновок про вартість майна, який виконано суб`єктом оціночної діяльності ПП "Габ`яно".

Крім того, на підставі Договору перевезення №1.05 від 30.04.2020 року та Заявки №1 від 30.04.2020 року до цього Договору перевезення №1.05 від 30.04.2020 року ТОВ "ЕНІВЕЙ" в травні 2020 року користувалось послугами перевезення ФОП ОСОБА_1 , який володіє транспортним засобом DAF 95 об`єм паливного баку якого становить 870 літрів, на підтвердження чого також надано до суду Висновок про вартість майна та копію заявки №10 до Договору перевезення №1.05 від 30.04.2020.

На підтвердження заправки паливних баків транспортних засобів, які ТОВ "ЕНІВЕЙ" використовує у власній господарській діяльності, позивачем надано суду першої інстанції копії Лімітно-забірної картки за №0009 від 04 травня 2020 року по заправці транспортного засобу DAF CF 75.360 (НОМЕР_2) на загальну кількість 320 літрів та копію Лімітно-забірної картки за №0012 від 04 травня 2020 року по заправці транспортного засобу DAF 95 XF ( НОМЕР_1 ) на загальну кількість 645 літрів.

Також, до матеріалів справи долучено копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів DAF 95 XF та DAF CF 75.360.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доставка позивачу пального від ТОВ "ІПТЕР ЛАИТ" здійснювалась безпосередньо до транспортних засобів, а не у ємності, що відповідачем під час судового розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанціях не спростовано.

Крім того, за фактом використання придбаного у "ІПТЕР ЛАИТ" пального (заправку ним залучених транспортних засобів) були складені Лімітно-забірні картки за №0009 від 04 травня 2020 року та за №0012 від 04 травня 2020 року, в яких зазначено які транспортні засоби заправлялись та якою кількістю пального, проте, зазначені документи залишені контролюючим органом поза увагою.

Відповідно до пп. 14.1.6 п.14.1 статті 14 Податкового кодексу України, акцизний склад - це:

а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів;

б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

При цьому, не є акцизним складом паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої.

Разом з тим, відповідачем не надано доказів того, що придбане позивачем пальне зберігалось ним у стаціонарних паливних ємностях чи паливних складах для його зберігання, як і не надано власне доказів наявності у позивача відповідних приміщень/засобів для зберігання, натомість, як вбачається з матеріалів справи, таке паливо було розлито в баки для пального транспортних засобів, які позивач використовує у своїй господарській діяльності, що виключає обов`язок ТОВ "Енівей" на отримання відповідної ліцензії для зберігання пального, оскільки факт такого зберігання відповідачем не доведено.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 08.12.2020 №6119/0901, а тому позовні вимоги щодо скасування такого податкового повідомлення-рішення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 08.12.2020 року №6120/0901 про застосування штрафних санкцій в сумі 1 020,00 грн. на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 і п. 121.1 ст. 121 ПК України за порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п.73.3 ст. 73 ПКУ, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підіверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено иедостовірпість даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:

податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарі в/послуг помилок при

зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;

акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

5-1) виявлено недостовірність даних, що містяться у звіті про підзвітні рахунки, поданому фінансовим агентом;

5-2) отримано повідомлення від компетентного органу іноземної держави, з якою Україною укладено міжнародний договір, що містить положення про обмін інформацією для податкових цілей, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або укладених на їх підставі міжвідомчих договорів, про виявлення таким органом помилок, неповних або недостовірних даних, наданих фінансовим агентом щодо підзвітного рахунка особи, яка є резидентом відповідної іноземної держави, або про невиконання фінансовим агентом зобов`язань, передбачених таким міжнародним договором;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Дослідивши копію запиту відповідача про надання документів, судом першої інтсанції встановлено, що такий запит складено без додержання відповідної форми, а саме, запит ГУ ДПС у Київській області від 27.10.2020 року про надання документів, виготовлений з порушенням також і Національного стандарту України "УНІФІКОВАНА СИСТЕМА ОРГАНІЗАЦІЙНО-РОЗПОРЯДЧОЇ ДОКУМЕНТАЦІЇ. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого Наказом Держспоживстандарту України 07.04.2003 №55, оскільки виготовлений не на фірмовому бланку і без обов`язкових реквізитів органу державної влади, зокрема без печатки контролюючого органу, обов`язкова наявність якої передбачена підпунктом 3 п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, що в свою чергу, враховуючи приписи вказаної статті, звільняє платника податків від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не було допущено порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України, оскільки недодержання відповідачем правил оформлення запиту на надання документів, нівелює обов`язок позивача щодо виконання такого запиту.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції підтримує висновок Окружного адміністративного суду міста Києва про протиправність податкового повідомлення-рішення №6120/0901 від 08.12.2020 та наявність підстав для його скасування.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Глущенко Я.Б.

Суддя Черпіцька Л.Т.

Повний текст постанови виготовлено - 17 січня 2022 року.