Справа № 620/7565/21
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/7565/21 Суддя першої інстанції: Лобан Д.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративними позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не перерахування з 07 квітня 2021 року та нарахування і виплати пенсії в розмірі десяти мінімальних пенсій за віком протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зробити перерахунок пенсії з 07 квітня 2021 року та нараховувати і виплачувати пенсію у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Скаржник вказує на те, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Позивач наголошує на тому, що ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, що діяла до 01 січня 2015 року, було встановлено розмір його пенсії станом на 01 липня 2021 року - 18540 грн 00 коп., в той час як Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» передбачає виплату пенсії в розмірі 6000 грн 00 коп, що звужує обсяг його прав на пенсійне забезпечення.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що виплата пенсії ОСОБА_1 здійснюється у повній відповідності до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та рішення Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року № 1-р(II)/2021.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року - без змін, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, особою з інвалідністю І групи внаслідок захворювання пов`язаного з Чорнобильською катастрофою. Зазначені обставини підтверджуються посвідченням серії НОМЕР_1 від 18 лютого 2021 року та довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 874658 від 14 січня 2021 року.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 14 січня 2021 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії та виплачувати її в розмірі десяти мінімальних пенсій за віком.

Листом від 06 травня 2021 року № 5168-5130/П-02/8-2500/21 позивачу було повідомлено про те, що розмір його пенсії обчислений відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 та складає 5041 грн 65 коп.

Не погоджуючись з такими діями Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що Конституційний Суд України встановив строк втрати чинності законом, що визнаний неконституційним, а саме - через три місяці з дня ухвалення рішення, тобто із 07 липня 2021 року. До цього моменту діяла ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, яка не передбачала перерахунку призначеної пенсії у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком. З урахуванням встановленого Конституційним Судом України порядку і строків виконання рішення від 07 квітня 2021 року № 1-р(ІІ)/2021, умовою виникнення у позивача права на перерахунок пенсії у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком було не приведення Верховною Радою України протягом трьох місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення (до 07 липня 2021 року) нормативного регулювання спірного питання у відповідність із Конституцією України. Однак на момент вирішення справи до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вже було внесено зміни та визначено розмір пенсії по інвалідності, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 4 ст. 54 вказаного Закону у редакції від 20 червня 1996 року, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, що набув чинності 01 січня 2015 року, ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено у такій редакції:

«Пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань».

Рішенням Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року № 1-р(ІІ)/2021 було визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), частину ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року № 1-р(ІІ)/2021 встановлено, що ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» втрачає чинність через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, положення ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що визнані неконституційними, втратили чинність 07 липня 2021 року.

Згідно з ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Конституційний Суд України» суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання, а також зобов`язати відповідні державні органи забезпечити контроль за виконанням рішення, додержанням висновку.

Реалізуючи повноваження, надане зазначеною нормою, Конституційний Суд України в п. 3 резолютивної частини рішення від 07 квітня 2021 року № 1-р(ІІ)/2021 визначив, що Верховній Раді України протягом трьох місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення необхідно привести нормативне регулювання, встановлене статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

Також Конституційний Суд України визначив, що у разі неприведення нормативного регулювання, встановленого статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення застосуванню підлягатиме частина четверта статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 6 червня 1996 року № 230/96-ВР: «В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком».

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що у Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області станом на час підготовки листа від 06 травня 2021 року № 5168-5130/П-02/8-2500/21 не було підстав для виплати позивачу пенсії в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, адже спірні правовідносини в період з 07 квітня 2021 року та впродовж наступних трьох місяців продовжували регулюватися ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 (далі - Порядок).

З урахуванням рішення Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року № 1-р(ІІ)/2021 у відповідача міг виникнути обов`язок щодо нарахування і виплати пенсії в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком лише у разі не приведення Верховною Радою України нормативного регулювання спірних правовідносин у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто у строк до 07 липня 2021 року.

Положеннями п. 2 розділу I Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» було внесено зміни до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» шляхом викладення у такій редакції: «В усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими: для I групи інвалідності - 6000 гривень; для II групи інвалідності - 4800 гривень; для III групи інвалідності - 3700 гривень; для дітей з інвалідністю - 3700 гривень».

Згідно з п. 1 розділу II Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» цей Закон набирає чинності з 1 січня 2022 року, крім пункту 2 розділу I цього Закону та пункту 2 цього розділу, які набирають чинності з 1 липня 2021 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» опубліковано в газеті «Голос України» 01 липня 2021 року.

Таким чином, закон, прийнятий з метою приведення нормативного регулювання розміру пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи у відповідність до Конституції України та рішення Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року № 1-р(ІІ)/2021, набув чинності 01 липня 2021 року, тобто у межах тримісячного строку, визначеного цим рішенням.

Оцінюючи доводи позивача про те, що прийняття вказаного Закону призвело до звуження обсягу вже набутого права на соціальний захист, колегія суддів враховує, що за висновком Конституційного Суду України, викладеним в рішенні від 07 квітня 2021 року № 1-р(ІІ)/2021, держава може змінювати законодавче регулювання у сфері соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, проте в разі зміни такого регулювання вона не повинна вдаватися до обмежень, що порушують сутність їх індивідуальних прав, а досягнутий рівень соціального захисту має бути збережено.

Під час апеляційного розгляду справи колегія суддів враховує, що застосування ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» та проведення перерахунку пенсії з 01 липня 2021 року не призводить до звуження змісту і обсягу соціальних прав ОСОБА_1 , адже не має наслідком зменшення розміру пенсії, яку він отримував до проведення відповідного перерахунку.

Так, відповідно до п. 11 Порядку мінімальний розмір пенсії для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї з числа осіб з інвалідністю I групи становить 180 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, станом на 30 червня 2021 року становив 1854 грн 00 коп.

Відтак мінімальний розмір пенсії учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи - інваліда І групи станом на 30 червня 2021 року становив 3337 грн 20 коп. Натомість з 01 липня 2021 року мінімальний розмір пенсії для таких осіб зріс до 6000 грн 00 коп.

У випадку ОСОБА_1 розмір пенсії згідно з листом від 06 травня 2021 року № 5168-5130/П-02/8-2500/21 до набрання чинності змінами до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» становив 5041 грн 65 коп, в той час як з 01 липня 2021 року, згідно з відзивом на позовну заяву, розмір пенсії позивача дорівнює 10340 грн 35 коп.

За таких обставин колегія суддів вважає необґрунтованими посилання ОСОБА_1 на те, що застосування положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» призводить до звуження обсягу вже набутого права на соціальний захист.

Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні від 13 вересня 2021 року, і не можуть бути підставами для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Л.Т. Черпіцька