Справа № 725/439/22
Суддя: Федіна А. В.
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/439/22
Номер провадження 2-а/725/19/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2022 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Кожолянко А.О.,

представника позивача Главіцького В.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про примусове видворення та затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення примусового видворення, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом та просив прийняти рішення про примусове видворення громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі України; затримати з метою забезпечення примусового видворення громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України терміном до шести місяців.

Вказував на те, що 24.01.2022 року працівниками УДМС у Чернівецькій області було виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , який знаходився на території України без документів, що посвідчували б його особу, без дозвільних документів на право проживання на території України та не виконав рішення міграційної служби про примусове повернення його з території України.

В ході перевірки було встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 востаннє в`їхав на територію України 23.02.2013 року через КПП «Волфіне» із того часу території України не покидав, з його пояснень у 2013 році по прибуттю на територію України він втратив паспортний документ громадянина Російської Федерації та тільки у 2019 році звернувся до національної поліції із заявою щодо втрати документів та жодних дій, направлених на відновлення втрачених документів ним не вживалось.

Постановою начальника Чернівецького відділу Управління Державної міграційної служби у Чернівецькій області від 17.01.2022 року відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП.

В подальшому, 17.01.2022 року керівництвом УДМС України в Чернівецькій області прийнято рішення про примусове повернення громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 до країни походження, зобов`язавши письмово залишити територію України у термін до 21.01.2022 року. Однак, самостійно у чітко визначені терміни громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 територію України не покинув.

Таким чином, позивач вважає наявними підстави для примусового видворення відповідача, а також зазначав, що у громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 відсутній паспортний документ, що посвідчував би його особу, а для проведення процедури видворення міграційній службі необхідно буде зв`язатися з працівниками Посольства Російської Федерації засобами Міністерства Закордонних справ України для виготовлення йому довідки на повернення в країну походження, а тому з метою уникнення ризику втечі даного громадянина під час оформлення йому документів та для забезпечення примусового видворення є потреба у затриманні останнього із поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у ньому.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 46 КАС України, іноземці чи особи без громадянства, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України.

Відповідач в судовому засіданні своїми поясненнями підтвердив обставини, які стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом та не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою начальника Чернівецького відділу Управління Державної міграційної служби у Чернівецькій області від 17.01.2022 року відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП та 17.01.2022 року керівництвом УДМС України в Чернівецькій області прийнято рішення про примусове повернення громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 до країни походження, зобов`язавши письмово залишити територію України у термін до 21.01.2022 року. Натомість, у вказаний строк відповідач не виконав рішення та 24.01.2022 року був виявлений працівниками міграційної служби.

Так, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначено Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»

З системного аналізу положень ст.ст. 26, 30 вказаного Закону вбачається, що примусовому видворенню іноземця повинні передувати дві обставини, а саме: прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення та ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Тобто, із аналізу наведених норм вбачається, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеної постанови адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення.

Судом встановлено, що 17.01.2022 року позивачем було прийнято рішення про примусове повернення відповідача до країни походження або третьої країни та зобов`язано його покинути територію України у строк до 21.01.2022 року.

Копію вказаного рішення відповідачем отримано, що підтверджується відповідною відміткою у вказаному рішення та відсутні докази, що вказане рішення було оскаржене.

Отже, надані представником позивача докази та пояснення відповідача в судовому засіданні свідчать про те, що відповідач ухилитиметься від самостійного та добровільного залишення території України та виконання рішення про примусове повернення, оскільки останній тривалий час знаходить на території України без документів, що посвідчують його особу та без дозвільних документів на право проживання на території України, не вживав заходів для відновлення втрачених документів, а тому підлягає видворенню за межі території України.

Будь-яких доказів, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" матеріали справи не містять.

Статтею 289 КАС України передбачено, що підставами для застосування судом за позовом відповідного компетентного органу такого заходу як затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України може бути наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

Враховуючи обставини справи, надані представником позивача докази, відсутність можливості застосування альтернативних заходів, які передбачені п.п. 3,4 ч. 1 ст. 289 КАС України, суд вважає доведеним наявність ризику того, що відповідач ухиляється від його примусового видворення, а тому останнього слід затримати з метою забезпечення примусового видворення.

Частиною одинадцятою ст. 289 КАС України передбачено, що строк затримання іноземців в пунктах тимчасового перебування становить шість місяців.

Враховуючи обставини справи, рішення суду в частині видворення слід допустити до негайного виконання відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 30, 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 268-272, 288, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Примусово видворити громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України до Російської Федерації.

Затримати з метою забезпечення примусового видворення громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України терміном до шести місяців.

Копію рішення невідкладно видати учасникам справи.

Допустити негайне виконання рішення відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення або в той самий строк через Першотравневий районний суд м. Чернівці з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення виготовлений 25.01.2022 року об 11 год. 15 хв.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна