Справа № 574/1076/16-а
Суддя: Куцан В. М.
Дата ухвалення: 2017-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 574/1076/16-а Провадження №2-а/574/2/2017
П О С Т А Н О В А
31 березня 2017 року Буринський районний суд Сумської області
в складі: головуючого Куцан В.М.
з участю секретаря Кошелєвої Н.В.
позивача ОСОБА_1
представника позивача Міненко А.С.
представника відповідача Скорик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Буринського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, про визнання протиправними дій органу державної влади та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до Буринського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, в якому просила визнати протиправною відмову відповідача щодо призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 29 червня 2016 року та зобов`язати призначити їй пенсію з наведених підстав.
Ухвалою Буринського районного суду від 21.12.2016 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо на предмета спору на стороні відповідача залучено ПАТ «Алчевський металургійний комбінат».
В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в адміністративному позові з підстав , наведених в ньому.
Представник позивача Міненко С.А., вважав відмову відповідача в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» протиправною, оскільки ОСОБА_1 має відповідний стаж роботи, який дозволяє призначити їй таку пенсію.
Представник відповідача Скорик Л.В. не визнаючи позову зазначила, що дійсно ОСОБА_1 звернулася із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» надавши на підтвердження такого права трудову книжку та інші документи, серед яких є довідка про підтвердження трудового стажу у відповідні періоди, видана ПАТ «Алчевський металургійний комбінат». Однак пенсійний фонд відмовив їй у призначенні пенсії, оскільки в зазначеній довідці безпідставно вказано Списки виробництв, цехів професій та посад з посиланням на вже недіючі правові акти або на ті, при дії яких позивачка вже не працювала, оскільки при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах необхідно застосовувати Списки, чинні на період роботи. Крім того позивачкою були надані накази про проведення атестації робочих місць, які не в повній мірі відповідають вимогам правил діловодства та архівного зберігання документів, так як вони не прошиті і не посвідчені належними чином. Крім цього, на зазначеній довідці наявний кутовий штамп підприємства, із вказанням юридичної адреси м. Алчевськ Луганської області, тоді як за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань юридична адреса підприємства значиться м. Севєродонецьк, Луганської області. Проведення зустрічної перевірки правильності видачі цієї довідки є неможливим, так як оригінали первинних документів підприємства зберігаються в архіві, що розташований в м. Алчевськ, який знаходиться на непідконтрольній Україні території. За таких обставин просила в задоволенні позову відмовити.
Представник третьої особи ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» по суті позову не заперечував, просив справу розглянути без його участі,про що повідомив суд заявою.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 03.08.2015 року перебуває на обліку в органах праці та соціального захисту населення Буринської районної державної адміністрації як внутрішньо переміщена особа, з фактичним місцем проживання АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання м. Алчевськ, Луганської області (а.с.38).
29 червня 2016 року вона звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
При цьому, на заяву позивачки Буринське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, листом від 15.08. 2016 року за № 2113/03-57 відповіло відмовою (а.с.7).
Підставою для такої відмови слугували висновки відповідача про те, що у пільговій довідці, виданій ПАТ «Алчевський металургійний комбінат», юридична адреса останнього не відповідає даним, що містяться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, невірно зазначені Списки виробництв, цехів професій та посад, а інші документи належними чином не завірені. При цьому перевірити правильність видачі пільгової довідки та інших документів вони не спроможні, оскільки оригінали документів зберігаються в архіві підприємства, що розташований в м. Алчевськ.
Однак суд не може погодитись з такими доводами відповідача з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788 XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Для жінок з 01.04.1970 року народження по ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідний вік 45 років 6 місяців.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі - Порядок №637), відповідно до п.1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно абз. 1, 2, 4 п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Аналіз зазначених положень дає підстави дійти висновку, що виключно у випадку не підтвердження пільгового стажу роботи особи виникає необхідність подання додаткових документів, в окремих випадках, доведення показами свідків, чи звернення до звернення до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Між тим, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, трудова книжка серії НОМЕР_1 , оригінал якої був оглянутий в судовому засіданні, має відповідні записи про роботу позивачки, достовірність яких відповідачем не спростовується і не оспорюється (а.с.8-12).
Зокрема, 05.01.1989 року позивачка прийнята на роботу в обжимний цех на посаду машиніста крану металургійного виробництва на гарячих ділянках робіт 3 розряду.
01.08.1991 року переведена в обжимному цеху машиністом крану металургійного виробництва на гарячих дільницях робіт 4 розряду.
29.12.1997 року за результатами атестації робочого місця і умов праці, підтверджено право на пенсію на пільгових умовах по списку 1 машиніст крану металургійного виробництва, зайнятого на гарячих роботах.
24.05.2000 року переведена в механічний цех машиністом крану 3 розряду металургійного виробництва.
При цьому наявність у позивачки пільгового стажу 8 років 4 місяці та 22 дні відповідачем також не оспорюється.
Разом з тим, ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» видано довідку №016/2013 від 16.02.2016 року про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, де зазначенні Списки, що не відповідають періоду роботи позивачки, однак пільговий стаж узгоджується з відомостями, що наявні в трудовій книжці.
Оскільки ОСОБА_1 працювала на вказаному комбінаті, на відповідній посаді, по травень 2000 року необхідно застосовувати списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою КМУ від 11.03.1994 року №162, в редакції, яка була чинною до закінчення роботи позивачки.
При цьому Список №1 «Виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах» має Розділ ІІІ «Металургійне виробництво (чорні метали)» код 10300000, який містить підрозділ 3 «Прокатне, колесопрокатне, бандажпрокатне, вилопрокатне, жерстекатальне, лудильне, оцинкувальне і освинцювальне виробництва. Виробництво рейкових скріплень, вирубування і зачищення горячого металу. Термінова обробка. Виробництво каліброваного металу» код 10303000.
Таким чином посада позивачки включена до Списку №1 Розділу ІІІ підрозділ 3 підпункт а), що відповідає запису у Довідці №016/2013 від 16.02.2016 року за період роботи з 05.01.1989 року по 31.12.1991 року. Такий же запис повинен бути і за період з 01.01.1992 року по 23.05.2000 року. При цьому , в обох випадках в довідці повинно було б посилання саме на постановою КМУ від 11.03.1994 року №162, а не на інші нормативні акти, які на той період не діяли.
Разом з тим вказані помилки не є такими, що позбавляють права позивачки на пільгову пенсію за віком, оскільки факт її роботи на посаді машиніста крану металургійного виробництва, зайнятого на гарячих роботах підтверджуються записами в трудовій книжці, достовірність яких сумнівів не викликає.
При цьому доводи відповідача, що обжимний цех, в якому працювала позивачка не входить до вищевказаного Списку №1 є необґрунтованим, адже з копій наказів про проведення атестації робочих місць (а.с.13-29) та аналізу технології металургійного виробництва, вбачається, що обжимний цех входить до прокатного виробництва, що в свою чергу відповідає підрозділу 3 (код 10303000) Розділу ІІІ, які входять до Списку №1.
Також, необхідною умовою для призначення пенсії відповідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є необхідність проведення атестації робочих місць.
Однак відповідач, посилаючись, що надані позивачкою накази та постанови разом з додатками не посвідчені в установленому порядку, а тому не можуть бути взяті до уваги.
З цього приводу суд вважає за необхідно зазначити наступне.
Так, відповідно до пункту 3 затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 Порядку застосування Списків №1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 р..
Як встановлено судом, робота, яку виконувала позивачка, була включена до Списку №1 Розділу ІІІ підрозділ 3 підпункт а), що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
При цьому атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442 (далі - Порядок №442), та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
Відповідно до положень Порядку №442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Отже, системний аналіз норм Закону та Порядку №442 дає підстави для висновку, що необхідною умовою для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» ч. 1 ст. 13 Закону є поряд з іншим документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Відповідно до п. 4.2 Порядку №383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Згідно п. 4.4 Порядку №383 якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97 р., у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92 р., 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Як вбачається з матеріалів справи, атестація робочих місць на Алчевському металургійному комбінаті проводилася згідно наказів №418 від 16.09.1994 року, №308 від 29.12.1997 року (а.с.13-17) та інших наказів в періоди, коли позивачка вже не працювала.
Достовірність відомостей що містяться в копіях цих наказів, у суду сумнівів не викликає, адже вони підтверджуються і записами, що є в трудовій книжці.
При цьому неможливість проведення перевірок зазначених відомостей за архівними документами підприємства, що зберігаються на території м. Алчевськ, на якій органи державної влади тимчасово не діють, не впливає на встановлене вище право позивачки на призначення пенсії на пільгових умовах.
Натомість відповідачем не враховано, що інформація про атестацію робочих місць, випливає зі змісту документів, які були складені до початку проведення антитерористичної операції, а доказів щодо їх недостовірності відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, який заперечує проти адміністративного позову, не надано.
Також необхідно прийняти до уваги, що зі змісту преамбули Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року №1207-VІІ вбачаться, що Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
Основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин.
Тобто, одним з основних напрямків політики держави України стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист та повноцінна реалізація, зокрема, соціальних прав громадян України.
Положеннями ч. ч. 1-3 ст. 9 цього Закону визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
З урахуванням наведеного суд вважає за необхідне підкреслити, що відповідно до ч. 1 ст. 18 вищенаведеного Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005 року, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.
Таким чином, зважаючи на гарантоване ст. 46 Конституції України право громадян на соціальний захист, суд вважає, що для відповідача наявні правові підстави для врахування копій наказів про проведення атестації при вирішенні питання про призначення пільгової пенсії позивачці.
Отже суд приходить до висновку, що дослідженими доказами підтверджується період роботи позивачки на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах з 05.01.1989 року по 23.05.2000 року, що складає більше 7 років 6 місяців, необхідність яких передбачена законом.
При цьому, Верховний Суд зазначив, що зловживання з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону №1788-ХІІ є, зокрема подання ним документів з явно неправдивими відомостями. І саме з цих мотивів Суд дійшов до висновку, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 13 Закону №1788-ХІІ має бути підтверджено як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала зі шкідливими і важкими умовами праці. Також і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.
В даному ж випадку, право позивачки на призначення пенсії за віком на пільгових умовах підтверджено, крім іншого, трудовою книжкою, достовірність записів в якій відповідачем не оспорюється. При цьому доказів щодо їх неправдивості відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, який заперечує проти адміністративного позову, не надано.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані і діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 1 частини 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Оскільки, вчиняючи оскаржувані дії, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, передбачені Конституцією та законами України, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 8-12, 18, 71, 159-163, 186 КАС України, ч. 2 ст. 19, ст. 46 Конституції України, п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд -
п о с т а н о в и в:
Визнати протиправною відмову Буринського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на пільгових умовах на підставі п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 29 червня 2016 року.
Зобов`язати Буринське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 29 червня 2016 року.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:

Повний текст постанови виготовлений 05.04.2017 року.