Справа № 712/8597/21
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №712/8597/21 Суддя (судді) першої інстанції: Марцішевська О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заступника командира роти №1 БУПП в Черкаській області Запорожець Віталій Анатолійович, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з адміністративним позовом до Заступника командира роти №1 БУПП в Черкаській області Запорожець Віталій Анатолійович, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, у якому просив суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18№510843 від 19.06.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення стягнення у вигляді 3 400 грн. штрафу та закрити провадження у справі з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.11.2021 адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач 2 подав апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, в якій просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.11.2021 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач 2 вказує, що апелянт не погоджується з позицією суду першої інстанції, оскільки обставини справ №686/11314/17 та №161/7068/16-а, на які в своєму рішенні посилається суд, не є подібними даній справі. У справі №686/11314/17 та №161/7068/16-а Верховний Суд встановив, що поліцейський не зазначив причин зупинки водія та конкретної підстави для пред`явлення позивачем документів, що потягло за собою скасування постанов.

В оскаржуваній постанові серії ДП18№510843 від 19.06.2021 відповідач зазначив конкретну причину зупинки, а саме: «водій керував ТЗ (транспортним засобом) без мотошолома». Існування вказаних обставин зумовило виникнення у відповідача права на реалізацію повноважень вимагати у позивача пред`явлення документів, які водій зобов`язаний мати відповідно до п. 2.1. ПДР.

Крім того, до відзиву на позовну заяву було додано диск з відеозаписами, на одному з яких, було зафіксовано, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом без мотошолома.

Відповідач 2 вважає, що законодавцем чітко встановлений обов`язок водія мати посвідчення водія категорії А1 при керуванні мопедами, моторолерами та іншими двоколісними транспортними засобами, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Таким чином, транспортний засіб «МАХХТЕR JЕТ», яким керував позивач, хоч і не є механічним, адже обладнаний електродвигуном потужністю менше 3 кВт, проте являється транспортним засобом, який за своїми технічними характеристиками прирівняний до мопеду.

Правомірність винесення відповідачем постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 2 ст. 126 КУпАП узгоджується з правовою позицією відносно подібних справ, викладеною в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 по справі №127/19283/17 (провадження №КУ9901/17925/18).

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №712/8597/21 та призначено її до розгляду у судове засідання 19.01.2022.

Відзив на апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

У відповідності до частин 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що згідно постанови серії ДП18 № 510843 ОСОБА_1 19.06.2021 о 08 год. 10 хв. в м. Черкаси, вул. Оборонна керував транспортним засобом без мотошолома та без посвідчення водія категорії «А1», тобто не маючи права керування таким транспортним засобом чим порушив пп. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху України.

Як наслідок, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в сумі 3 400 грн.

Позивач, вважаючи протиправною вказану постанову, звернувся з даним позовом до суду.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.11.2021 адміністративний позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки інспектор патрульної поліції належним чином не зафіксував факту невиконання водієм конкретних вимог Правил дорожнього руху України до зупинки транспортного засобу, суд вважає, що вимоги посадової особи Управління про пред`явлення документів є незаконними, а отже в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (далі - КУпАП).

За визначенням, що міститься у статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

На виконання ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 9 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналогічні приписи містять підпункти «а», «г» п. 2.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно з пп. «в» п. 2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака.

Відповідно до вимоги пп. «г» п. 2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Пункт 2.13 ПДР визначає, що транспортні засоби належать до таких категорій: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт; А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше.

Згідно із п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріалами справи, зокрема, відеозаписами з нагрудного відеореєстратора поліцейського з місця події підтверджується, що ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу без мотошолома; на вимогу працівника патрульної поліції, не надав посвідчення водія категорії «А1».

При цьому, ОСОБА_1 не заперечував вказані факти та надавав пояснення, що він консультувався в магазині при купівлі транспортного засобу та отримав пояснення, що для даної моделі отримання посвідчення водія категорії «А1» не передбачено.

Як зазначено вище, транспортні засоби належать до таких категорій: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

За змістом Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 №511) (далі - Положення) засобами водій транспортного засобу, що має електродвигун, потужністю до 4 кВт повинен мати посвідчення водія категорії А1.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач взагалі має посвідчення водія будь-якої категорії.

В позовній заяві ОСОБА_1 наполягав на тому, що його електроскутер «МАХХТЕR JЕТ» не є в розумінні ПДР механічним транспортним засобом, отже він не повинен мати посвідчення водія на його керування.

Колегія суддів вважає такі доводи позивача безпідставними, оскільки ч. 3 Положення передбачає, що керування транспортними засобами з електродвигуном потужністю менше 4 кВт дозволяється за наявності посвідчення водія.

Електроскутер, яким керував ОСОБА_1 належить до транспортного засобу, потужність його двигуна складає 1,5 кВт, тобто менше 4 кВт, а тому він має право ним керувати лише за наявності відповідного посвідчення водія, яке у нього відсутнє. При цьому посилання на те, що електроскутер не є механічним транспортним засобом не може слугувати підставою для звільнення особи від відповідальності за протиправну поведінку, оскільки це хоча є недоліком юридичної техніки при написанні нормативного акта, однак, в зважаючи на зміст вказаних вище норм в сукупності, такий не може вважатись настільки суттєвим, щоб ставити під сумнів правомірність складеної інспектором постанови.

Отже, у відповідності до визначень закріплених у Правилах дорожнього руху електроскутер «МАХХТЕR JЕТ» потужністю 1500 Вт визнається транспортним засобом, а особа, яка ним керує є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст 126 КУпАП.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що матеріалами справи підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 9 ст. 121 та ч. 2 ст. 126 КУпАП, а висновки суду першої інстанції про відсутність будь-яких доказів вчинення правопорушення спростовується матеріалами справи, а саме відеозаписом з бодікамери відповідача 1. Отже, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, доводи, зазначені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та спростовують висновки суду першої інстанції, а відтак, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який ним, в даному випадку, не виконано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки допущені порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неповного з`ясування обставин справи, та передчасного висновку про необхідність скасування оспорюваної постанови серії ДП18№510843 від 19.06.2021.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, при цьому неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ч. 2 ст. 19, ст. 61 Конституції України, ст.ст. 272, 286, 308, 311, 313, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Заступника командира роти №1 БУПП в Черкаській області Запорожець Віталій Анатолійович, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан