Справа № 480/6671/21
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2022 року Справа № 480/6671/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6671/21 за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "С.І.М.А" про стягнення податкової заборгованості,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, Головне управління ДПС у Сумській області (далі по тексту - позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "С.І.М.А" (далі по тексту - відповідач, ТОВ "С.І.М.А"), в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «С.І.М.А.» за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належить такому платнику податків податковий борг загальною сумою 456 419,82 грн. (чотириста п`ятдесят шість тисяч чотириста дев`ятнадцять грн. 82 коп.), а саме:
Позовні вимоги мотивовані тим, що на момент звернення до суду сума податкового боргу відповідача за узгодженими грошовими зобов`язаннями становить 456 419,82 грн. Вказана заборгованість виникла в результаті несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки. З метою погашення боргу відповідачу виставлена податкова вимога, проте сума боргу залишилась несплаченою.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву та п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.
На виконання вимог суду представником Товариства з обмеженою відповідальністю "С.І.М.А" було надано суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зокрема, зазначивши, що з матеріалів позовної заяви неможливо встановити той факт, що податкова вимога форми "Ю" від 15.01.2020 № 509-10 була дійсно виставлена відповідачу. У наданій позивачем копії податкової вимоги № 509-10 від 15.01.2020 року відсутня інформація, яка поставляється згідно з вимогами пункту І розділу V Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків. Тобто, у порядку, визначеному п. 59.1, 59.5 ст. 59 ПК України, податкова вимога за зобов`язаннями по сплаті податку на додану вартість відповідачу не надсилалась. Отже, відсутні підстави для стягнення з відповідача заявлених позивачем сум, оскільки податковий борг у відповідача не виник. Разом з тим зазначив, що розрахунок суми податкового боргу складений за платежем 14010100 - Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та платежем 18010600 - Орендна плата з юридичних осіб, і охоплює період з 30.12.2020 року по 31.05.2021р. Отже, надані позивачем докази не дають можливості достеменно з`ясувати той факт, що з моменту начебто надсилання податкової вимоги № 509-10 від 15.01.2020р. податкова заборгованість відповідача не погашалась (а.с. 40-42).
В подальшому, представником Головного управління ДПС у Сумській області було надано суду додаткові пояснення, в яких, зокрема, зазначено, що відповідно до ст. 59 ПК України відповідачу була направлена податкова вимога 15.01.2021 року №509-10 на податкову адресу TOB «С.І.М.А.». При цьому податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту повного погашення податкового боргу платника податків за всіма видами податків і зборів. При цьому, грошові зобов`язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися як кількісно, так і за видами податків. Тільки після того, як платник податків повністю погасить податковий борг, включаючи пеню, податкова вимога може вважитись відкликаною в розуміння п.п. 60.1.1 п. 60.1 ст. 60 ПК України, а у разу виникнення в майбутньому суми податкового боргу контролюючим органом може бути винесена нова податкова вимога. З моменту вручення податкової вимоги до подачі позовної заяви податковий борг відповідача не переривався, а отже, податкова вимога від 15.01.2020року №509-10, відповідно до ст. 60 ПК України, не була відкликана (а.с. 44).
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що ТОВ "С.І.М.А" 09.06.2017 року зареєстровано юридичною особою та є платником податків (а.с. 35).
Податковий борг з орендної плати з юридичних осіб сформований на підставі самостійно визначених податкових зобов`язань в податкових деклараціях з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 11.02.2020 року № 10732285 на суму 9 711,38 грн. та від 03.03.2021 року № 12061588 на суму 12 948,44 грн. (а.с. 8-11).
Дане податкове повідомлення-рішення направлялося на адресу відповідача та отримано його представником 22.02.2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 21).
Доказів, що вище зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржувалось відповідачем в адміністративному чи судовому порядку, суду надано не було.
Податковим органом до відповідача направлялася податкова вимога форми "Ю" від 15.01.2020 року № 509-10 (а.с. 23), яка також направлялася рекомендованою кореспонденцією на адресу відповідача, однак була повернута до податкового органу з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 23 (зворотній бік).
Таким чином станом на дату подання позовної заяви за відповідачем обліковується заборгованість з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) в сумі 22 659,82 грн. та з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код бюджетної класифікації 14010100) в сумі 433 760,00 грн.
Вказана сума заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості та витягом з інтегрованої картки платника податків (а.с. 5, 24-30).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
За приписами ст. 16.1.4 Податкового кодексу України до обов`язків платників податків входить сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
За приписами п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.
Разом з тим відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1. - 54.3.6. п. 54.3. статті 54 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Відповідно до ст. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Судом встановлено, що у зв`язку з несплатою ТОВ «С.І.М.А.» в установлені строки узгодженої суми податкового зобов`язання, позивачем на адресу відповідача була направлена податкова вимога форми "Ю" від 15.01.2020 року № 509-10 (а.с. 23). Дана вимога направлялася рекомендованою кореспонденцією на адресу відповідача, однак була повернута до контролюючого органу з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 23). Докази оскарження зазначеної вимоги в адміністративному чи судовому порядку в матеріалах справи відсутні.
При цьому суд вважає безпідставними твердження позивача, що з матеріалів позовної заяви неможливо встановити той факт, що вказана податкова вимога була дійсно виставлена відповідачу, бо відсутня інформація, яка проставляється згідно з вимогами пункту І розділу V Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, оскільки, як вже зазначалося судом вище, в матеріалах справи містяться копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та конверту, які підтверджують направлення відповідачу вище зазначеної податкової вимоги.
Також суд вважає необгрунтованими посилання відповідача, що ТОВ "С.І.М.А" не надсилалась податкова вимога за зобов`язаннями по сплаті податку на додану вартість, а отже, відсутні підстави для стягнення з відповідача заявлених позивачем сум, з огляду на наступне.
З матеріалів справи суд вбачає, що податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виник у відповідача з 30.12.2020 року (а.с. 5). В свою чергу вимога форми "Ю" № 509-10 була виставлена відповідачу 15.01.2020 року, тобто до моменту виникнення податкового боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).
Водночас податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту повного погашення податкового боргу платника податків за всіма видами податків і зборів. При цьому, грошові зобов`язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися як кількісно, так і за видами податків. Тільки після того, як платник податків повністю погасить податковий борг, включаючи пеню, податкова вимога може вважитись відкликаною в розуміння п.п. 60.1.1 п. 60.1 ст. 60 ПК України, а у разу виникнення в майбутньому суми податкового боргу контролюючим органом може бути винесена нова податкова вимога.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 року по справі № 818/1117/16.
Як зазначено позивачем у додаткових поясненнях, з моменту вручення податкової вимоги до подачі позовної заяви податковий борг відповідача не переривався, а отже, податкова вимога від 15.01.2020року №509-10, відповідно до ст. 60 ПК України, не була відкликана. Наявність податковому боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) також підтверджується витягом з картки платника податків (а.с. 24-30).
Щодо посилання відповідача, що надані позивачем докази не дають можливості достеменно з`ясувати той факт, що з моменту надсилання податкової вимоги № 509-10 від 15.01.2020 р. податкова заборгованість відповідача не погашалась, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому доказів, які б підтверджували погашення податкової заборгованості та спростовували б доводи позивача, відповідачем суду не надано.
Водночас відповідно до розрахунку податкового боргу та витягу з картки платника слідує, що заборгованість відповідача залишається не сплаченою в загальному розмірі 456 419,82 грн. (а.с. 5, 24-30).
Виходячи з положень п. 95.1. ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно п.95.2 ст.95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Підпунктом 20.1.34. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п. 95.3. ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Беручи до уваги, що відповідач, у встановлені законодавством строки, не сплатив податковий борг в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Сумській області є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Головного управління ДПС у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "С.І.М.А" про стягнення податкової заборгованості задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек