Справа № 380/10330/21
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/10330/21 пров. № А/857/20230/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Качмара В.Я., Мікули О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Національної поліції України про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання до вчинення дій за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року (суддя першої інстанції Грень Н.М., м. Львів)

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Національної поліції України про визнання протиправним та скасування висновку Міністерства внутрішніх справ України від 17.05.2021 за результатами розгляду висновку ліквідаційної комісії УДСО при ГУМВС України у Львівській області та відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ; зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України погодити висновок Ліквідаційної комісії ГУМВС України у Львівській області від 31.10.2019 про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в разі поранення або встановлення інвалідності згідно із Законом України від 20 грудня 1990 за № 565-ХІІ «Про міліцію» (із змінами) та скерувати його до Національної поліції України для проведення виплати.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано висновок Міністерства внутрішніх справ України від 17.05.2021 за результатами розгляду матеріалів та висновку ліквідаційної комісії УДСО при ГУМВС України у Львівській області, яким відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти відповідно до норм постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, виходячи із 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 908 грн.

Не погодившись із рішенням суду, вважаючи таке постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, його оскаржило Міністерство внутрішніх справ України. Просить скасувати оскаржене рішення суду від 16.09.2021 та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційних вимог, з покликанням на постанову КМ України №1146 від 27.12.2018 зазначає, що виплата одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції охорони здійснюється за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України, а не за кошти МВС України. Вказує на те, що відповідно до п.п. 3, 4 Положення про Департамент Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 13.10.2005 № 878 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.2005 за № 1321/11601, Департамент здійснює свої повноваження на засадах самофінансування та є органом, фінансування видатків якого здійснюється за рахунок централізованих відрахувань підпорядкованих підрозділів Державної служби охорони. Отже, фінансування зазначеного Департаменту ДСО при МВС України з державного бюджету не передбачалося та не здійснювалося. Тому з 01.01.2007 Державна служба охорони при МВС України здійснювала виплату передбаченої законом України «Про міліцію» одноразової грошової допомоги колишнім працівникам підрозділів ДСО через засновану нею Українську охоронно-страхову компанію (АТ «УОСК»).

Судом було призначено апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив службу на посаді заступника начальника УДСО при УМВС України у Львівській області та звільнений 07.03.2005.

Обласна МСЕК №1 у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ визначила позивачу 55% ступеня втрати працездатності (а.с.18).

ОСОБА_1 звернувся до голови ліквідаційної комісії Управління Державної служби охорони при ГУ МВС у Львівській області із заявою від 10.10.2019 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності.

Ліквідаційна комісія Управління Державної служби охорони при ГУ МВС у Львівській області надала висновок про призначення одноразової грошової допомоги працівнику міліції у разі поранення або встановлення інвалідності згідно із Законом України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію» (із змінами), із змісту якого встановлено, що призначена одноразова грошова допомога ОСОБА_1 складає 301 050,00 грн. Надалі матеріали про виплату позивачеві одноразової грошової допомоги направлено на розгляд до Департаменту фінансово-облікової політики МВС України (а.с. 15).

Листом № 12/3-22 від 31.10.2019 Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України повідомив, що вказані документи повернуто на адресу Ліквідаційної комісії Управління Державної служби охорони при ГУ МВС у Львівській області без розгляду з роз`ясненням, що одноразова грошова допомога колишнім працівникам Державної служби охорони повинна здійснюватися Департаментом поліції охорони Національної поліції України як правонаступником з дотриманням визначеного законодавством порядку фінансування за рахунок власних джерел надходжень (а.с.14).

У подальшому вказані документи скеровано до Департаменту поліції охорони Національної поліції України, який листом № 61/43/3/01-2020 від 09.01.2019 повернув документи для призначення одноразової грошової допомоги на адресу Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України без вирішення та прийняття відповідного рішення по суті розгляду (а.с. 12).

Листом № 12/3-3 від 17.01.2020 «Про направлення документів» Ліквідаційною комісією Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України у Львівській області позивачеві повернено оригінали документів про призначення одноразової грошової допомоги разом із відповідями Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ та Департаменту поліції охорони.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року у справі №380/2281/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020, зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути питання та прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі, встановленому законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

На виконання вказаного вище рішення суду МВС розглянуло матеріали щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, за результатом розгляду склало Висновок, затверджений державним секретарем МВС 17.05.2021. Відповідно до цього Висновку прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС. Як підставу для відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги МВС зазначає, що в порушення вимог Порядку №850 при проведенні медико-соціальної експертизи представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучались; виплата одноразової грошової допомоги повинна здійснюватися за рахунок коштів, передбаченим бюджетом для Національної поліції України (а.с.9-11).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням ІІІ групи інвалідності за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС, у зв`язку з цим прийняте МВС рішення у формі Висновку підлягає скасуванню як протиправне. У висновку УДСО при ГУМВС України у Львівській області від 31.10.2019 щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги обрахована сума одноразової грошової допомоги, яка становить 301050,00 грн. Ефективним способом захисту прав позивача є зобов`язання МВС України прийняти відповідно до норм Порядку №850 рішення про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги за його заявою/рапортом у зв`язку із встановленням III групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, виходячи із 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності. При цьому суд не повинен зобов`язувати відповідача скерувати рішення/висновок до НП України для проведення виплати, оскільки він має самостійні повноваження для визначення джерела виплати та направлення для виконання за належністю.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015, який набрав чинності 07.11.2015, відповідно до п. 15 Прикінцевих та перехідних положень якого право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію» зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно частини шостої статті 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

З 07.11.2015 Закон України «Про міліцію» втратив чинність у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію» (надалі Закон №580-VІІІ).

Абзацом третім пункту 15 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №580-VІІІ визначено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію» зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом №580-VІІІ.

Отже, норми статті 23 Закону України «Про міліцію» мають переживаючу дію, а колишні працівники міліції мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю на підставі цього Закону в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог цієї норми закону постановою КМ України № 850 від 21.10.2015 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850).

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку №850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Приписами пункту 7 Порядку № 850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків (сторінки паспорта громадянина України для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктами 8, 9 Порядку № 850 передбачено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: - учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; - учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; - навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); - подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Отже, розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги здійснюється, повинен закінчуватись прийняттям МВС відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги).

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги повинно містити вичерпні підстави, які передбачені п. 14 Порядку № 850, за яких призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються. Проте, висновок таких підстав не містить.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування висновку Міністерства внутрішніх справ України від 17.05.2021 за результатами розгляду матеріалів та висновку ліквідаційної комісії УДСО при ГУМВС України у Львівській області, яким відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

При цьому покликання відповідача у Висновку, що при проведенні медико-соціальної експертизи представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучались є безпідставними, позаяк такі доводи не підтверджені належним чином. Крім того, позивач не обізнаний з тим, хто входить до складу комісії, а з довідки таку інформацію встановити неможливо, оскільки довідка містить підпис лише голови МСЕК. Також висновки відповідної МСЕК, яким позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності та ступінь втрати професійної працездатності 55% внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС, зацікавленими особами не оспорювалися та недійсними не визнавалися.

Щодо того, що грошова допомога повинна здійснюватися за рахунок коштів, передбаченим бюджетом для Національної поліції України, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з підпунктом 9 пункту 5 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 28.10.2015 № 877, в редакції від 27.12.2018 Національна поліція з метою організації своєї діяльності: фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України (за винятком діяльності поліції охорони, яка утримується за рахунок коштів від надання послуг з охорони, які здійснюються на договірних засадах, крім виплат державою компенсації частини лізингових платежів у разі забезпечення поліцейського житлом на умовах фінансового лізингу, а також гарантованої з боку держави одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського або колишнього працівника міліції, що здійснюються за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції), інших джерел, не заборонених законом, а також забезпечує ефективне і цільове їх використання.

З наведеного видно, що, починаючи з 2019 року Уряд визначив кошторисне джерело коштів для виплати одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції охорони, з огляду на реорганізацію системи МВС та впровадження в структурі НП підрозділів поліції охорони (як правонаступників міліції охорони), за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції.

При цьому, у випадку прийняття МВС рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідач має повноваження визначити джерело виплати та скерувати таке для виконання.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач протиправно відмовив ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням ІІІ групи інвалідності за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС, у зв`язку з цим прийняте МВС рішення у формі Висновку підлягає скасуванню як протиправне.

Позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, з причини інвалідності - захворювання, пов`язане з проходженням служби в ОВС. Відповідно до підпункту 2) пункту 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

У висновку УДСО при ГУМВС України у Львівській області від 31.10.2019 щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги обрахована сума одноразової грошової допомоги, яка становить 301 050, 00 грн.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ефективним способом захисту прав позивача є зобов`язання МВС України прийняти відповідно до норм Порядку №850 рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги за його заявою/рапортом у зв`язку із встановленням III групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, виходячи із 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, при цьому судом були повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи ), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. Я. Качмар
О. І. Мікула