Справа № 560/4883/21
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4883/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

12 січня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,

представника позивача: Підлісного О.В.,

представника відповідача: Лавренюка А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Лідер" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Хмельницькій області в частині порядку проведення з 03 березня 2021 року по 10.03.2021 року фактичної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер" на підставі наказу Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 01.03.2021 року № 493-П "Про проведення фактичної перевірки";

- визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Хмельницькій області в частині порядку проведення з 03 березня 2021 року по 10.03.2021 року фактичної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер" на підставі наказу Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 01.03.2021 року № 494-П "Про проведення фактичної перевірки";

- визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Хмельницькій області в складанні за результатами фактичної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер" на підставі наказу Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 01.03.2021 року № 493-П "Про проведення фактичної перевірки", акта фактичної перевірки від 10.03.2021 року № 1106/22-01-09-01/31494536;

- визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Хмельницькій області в складанні за результатами фактичної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер" на підставі наказу Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 01.03.2021 року № 494-П "Про проведення фактичної перевірки", акта фактичної перевірки від 10.03.2021 року № 1105/22-01-09-01/31494536;

- визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення:

-від 06.04.2021 року № 3692/0901, яким Головне управління ДПС у Хмельницькій області застосувало до товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер" штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 33000 грн.,

-від 06.04.2021 року № 3691/0901, яким Головне управління ДПС у Хмельницькій області застосувало до товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер" штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 40000 грн.,

-від 06.04.2021 року № 3689/0901, яким Головне управління ДПС у Хмельницькій області застосувало до товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер" штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 40000 грн.,

-від 06.04.2021 року № 3687/0901, яким Головне управління ДПС у Хмельницькій області застосувало до товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер" штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 34000 грн.;

- в решті позовних вимог відмовлено;

- стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер" судовий збір в сумі 2270 грн., (дві тисячі двісті сімдесят гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Відповідач посилається на обґрунтованість і правомірність, як наказу на призначення перевірки, так і висновків акту перевірки.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції - скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 01.03.2021 Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області винесено наказ №493-П, яким вирішено провести фактичну перевірку ТОВ "Лідер" за адресою: Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський, вул. Князів Коріатовичів, 25/б з 01 березня 2021 року, тривалістю 10 діб, з метою здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

За наслідками проведеної перевірки відповідачем 06.04.2021 на підставі акта перевірки №1105/22-01-09-01/31494536 від 10.03.2021 винесено наступні оскаржувані податкові повідомлення-рішення:

- № 3691/0901, яким позивачу за порушення п. 12 підрозділу 5 розділу ХХ, п.п. 230.1.2 п. 230 ст. 230 ПК України, на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54, п. 128-1 1 ст. 128-1,абз. 3 п.п.18 підрозділу 5 розділу ХХ ПК України визначено суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 40 000 грн;

- № 3692/0901, яким позивачу за порушення п.п. 230.1.2 п. 230 ст. 230 ПК України, на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54, п. 128-1 1 ст. 128-1 ПК України визначено суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 33 000 грн;

01.03.2021 Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області винесено наказ № 494-П, яким вирішено провести фактичну перевірку ТОВ "Лідер" за адресою: Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський, вул. Привокзальна, 21А з 01 березня 2021 року, тривалістю 10 діб, з метою здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

За наслідками проведеної перевірки відповідачем 06.04.2021 на підставі акта перевірки №1106/22-01-09-01/31494536 від 10.03.2021 винесено наступні оскаржувані податкові повідомлення-рішення:

- № 3689/0901, яким позивачу за порушення п. 12 підрозділу 5 розділу ХХ, п.п. 230.1.2 п. 230 ст. 230 ПК України, на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54, п. 128-1 1 ст. 128-1,абз. 3 п.п.18 підрозділу 5 розділу ХХ ПК України визначено суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 40 000 грн;

- № 3687/0901, яким позивачу за порушення п.п. 230.1.3 п. 230 ст. 230 ПК України, на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54, п. 128-1 1 ст. 128-1 ПК України визначено суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 34 000 грн;

Не погоджуючись з правомірністю і обґрунтованістю оскаржуваних актів індивідуальної дії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

За приписами п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, визначених пп. 80.2.1-80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Так, відповідно до пп.80.2.5 ПК України такими підставами є:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (80.2.5);

Згідно з пп.81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Системно аналізуючи наведені норми права, суд зазначає, що фактична перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення, а право на проведення такої перевірки надається за умови пред`явлення копії наказу та направлення на проведення такої перевірки. В свою чергу непред`явлення таких документів є підставою для недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Судом встановлено, що відповідач 03.03.2021 р. взагалі не пред`являв жодних наказів та направлень операторам АЗС, не вручав їх копії, а також не вимагав будь-яких документів для проведення фактичних перевірок.

Вказані обставини підтверджені свідками (операторами АЗС), наказами і направленнями, які були отримані позивачем - 10.03.2021 р., тобто після фактично проведених розпочатих перевірок.

В контексті наведеного суд зазначає, що постановою судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів КАС ВС відступив від висновків про застосування норми права у подібних правовідносинах у частині того, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного здійснення податкового контролю щодо себе; а також що допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні відповідної документальної виїзної або фактичної перевірки, які викладено в постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року (справа N 804/1113/16), від 24 травня 2019 року (справа N 826/16221/15), від 3 жовтня 2019 року (справа N 820/850/16), від 16 жовтня 2019 року (справа N 820/11291/15), від 22 листопада 2019 року (справа N 815/4392/15) та інших.

Водночас, судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів КАС ВС сформулювала новий правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У ще одній палатній справі (постанова від 22 вересня 2020 року у справі N 520/8836/18) окрім наведених, суд обґрунтував відсутність підстав до запропонованого колегією відступу від раніше висловленої правової позиції такими висновками: "перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом" та "встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення - рішення, а тому відсутня необхідність перевірки порушення позивачем пункту 181.1 статті 181 ПК України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання".

Головним критерієм, покладеним в основу визнання правових актів органу державної влади незаконними з процесуальних підстав, є порушення адміністративних процедур, покликаних забезпечувати платникам податків реалізацію й захист їх прав.

У цьому аспекті варто зазначити, що, аналізуючи положення ПК України в розрізі процедури проведення податкових перевірок, Верховний Суд у справі N 160/2116/19 (рішення від 12 серпня 2020 року) зазначив, що завчасне (до початку перевірки) повідомлення про час та місце її проведення перевірки є гарантією права платника податку на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку, а також необхідних пояснень з питань, що слугували призначенню податкової перевірки. Так, вимога, яку ПК України ставить до контролюючого органу, щодо необхідності пересвідчитись чи вручено платнику податків у визначений законодавством спосіб копію наказу про проведення невиїзної документальної перевірки, кореспондує із зазначеними в статті 17 ПК України правами платника податків.

До того ж ще Верховний Суд України у постанові від 25 січня 2015 року у справі 21-425а14 зробив правовий висновок відповідно до якого, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

З урахуванням наведеного, обставини дотримання контролюючим органом процедури проведення перевірки входять до предмету доказування для цілей вирішення цього спору, й підлягають першочерговому дослідженню.

Проте відповідачем не надано суду належних доказів щодо тих обставин, що позивач був належно повідомлений про проведення фактичних перевірок (отримання наказів).

Як свідчать матеріали справи, підставою для проведення перевірок позивача стала наявна інформація про порушення вимог законодавства в частині обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (п.п.80.2.5 ПК України).

Зокрема, згідно інформації з бази даних ІС "Податковий блок" підсистеми "Реєстрація ПП" контролюючим органом встановлено, що ТОВ "Лідер", зокрема, згідно інформації з бази даних АІС "Податковий блок" підсистеми "Реєстрація ПП" встановлено, що:

- ТОВ "Лідер" не подавало або подавало з порушенням терміну (не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною) звіти про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального №1015485 (м. Кам`янець-Подільський, вул. Привокзальна 21а) за 33 доби, а саме: 16.12.2020, 17.12.2020, 18.12.2020, 19.12.2020, 24.12.2020, 25.12.2020, 26.12.2020, 31.12.2020, 01.01.2021, 02.01.2021, 06.01.2021, 07.01.2021, 08.01.2021, 09.01.2021, 16.01.2021, 21.01.2021, 22.01.2021, 23.01.2021, 24.01.2021, 25.01.2021, 29.01.2021, 30.01.2021, 05.02.2021, 06.02.2021, 12.02.2021, 13.02.2021, 19.02.2021, 20.02.2021, 26.02.2021, 27.02.2021, 05.03.2021, 06.03.2021, 07.03.2021;

- ТОВ "Лідер" не подавало або подавало з порушенням терміну (не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною) звіти про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального №1015486 (м. Кам`янець-Подільський, вул. Князів Коріатовичів 25б за 34 доби, а саме: 16.12.2020, 17.12.2020, 18.12.2020, 19.12.2020, 24.12.2020, 25.12.2020, 26.12.2020, 31.12.2020,01.01.2021,02.01.2021, 06.01.2021, 07.01.2021, 08.01.2021, 09.01.2021, 16.01.2021, 21.01.2021, 22.01.2021, 23.01.2021, 24.01.2021, 25.01.2021, 29.01.2021, 30.01.2021, 03.02.2021, 05.02.2021, 06.02.2021, 12.02.2021, 13.02.2021, 19.02.2021, 20.02.2021, 26.02.2021, 27.02.2021, 05.03.2021, 06.03.2021, 07.03.2021.

Відповідач зазначає, що згідно даних підсистеми "Виторги РРО" ІС "Податковий блок" ТОВ "Лідер" у вказані дні здійснювало реалізацію палива. Дані обставини, на думку відповідача, підтверджуються додатками до актів перевірок з переліком Z-звітів та з інформацією щодо добового обсягу реалізованого пального.

З даного приводу суд зазначає, що згідно матеріалів справи, звіти позивачем подавалися вчасно до ДПС України, підтвердженням чого є відповідні квитанції.

Проте дані звіти невчасно доставлені до ГУ ДПС в Хмельницькій області із ДПС України.

Доводи апелянта про те, що позивачем не поданий звіт за 16.12.2020 спростовуються тим, що у таблиці 3 не відмічено те, що 16.12.2020 року це не робочий день, тобто позивач у зазначений день не працював, відповідно він не мав обов`язку подавати вказані звіти.

Відповідно до абзацу другого п.7 ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти господарювання, які використовують РРО, зобов`язані подавати до контролюючих органів по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті РРО або в пам`яті модемів, які до них приєднані.

Відповідно до абз. 26 ст.2 Закону №265/95 денний звіт - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить інформацію про денні підсумки розрахункових операцій, проведених з його застосуванням.

Згідно абз.11 пункту 2 "Загальних положень" "Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування" затвердженого наказом Кабінету міністрів України від 18 лютого 2002 р. № 199 2-звіт - денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам`яті та внесенням її до фіскальної пам`яті реєстратора.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що в даному випадку наявні підстави для:

- визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Хмельницькій області в частині порядку проведення з 03 березня 2021 року по 10.03.2021 року фактичної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер" на підставі наказу Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 01.03.2021 року № 493-П "Про проведення фактичної перевірки";

- визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Хмельницькій області в частині порядку проведення з 03 березня 2021 року по 10.03.2021 року фактичної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер" на підставі наказу Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 01.03.2021 року № 494-П "Про проведення фактичної перевірки".

Більш того, як встановлено судом під час розгляду справи, ГУ ДПС у Хмельницькій області на підставі оскаржуваних наказів проведено фактичні перевірки позивача, за результатами яких складено відповідні акти та прийнято податкові повідомлення-рішення.

До початку перевірки, тобто до 01.03.2021 року, копії наказів не вручено керівнику ТОВ "Лідер", що підтверджується відсутністю підписів уповноваженої особи позивача на направленнях на перевірку та копіями актів перевірки в яких немає відомостей про отримання

Тому враховуючи, все вищенаведене, та процесуальні порушення, які вчинені відповідачем, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що необхідно:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Хмельницькій області в складанні за результатами фактичної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер" на підставі наказу Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 01.03.2021 року № 493-П "Про проведення фактичної перевірки", акта фактичної перевірки від 10.03.2021 року № 1106/22-01-09-01/31494536;

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Хмельницькій області в складанні за результатами фактичної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер" на підставі наказу Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 01.03.2021 року № 494-П "Про проведення фактичної перевірки", акта фактичної перевірки від 10.03.2021 року №1105/22-01-09-01/31494536.

Надаючи оцінку винесеним податковим повідомленням-рішенням від 06.04.2021 р. №3689/0901 та №3691/0901, суд зазначає наступне.

Так, в актах перевірок відповідач зазначає, що перевіркою встановлено, що на паливо-роздавальних колонках станом на 10.03.2021 р. відсутні зареєстровані у встановленому законом порядку витратоміри-лічильники в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічільників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

Разом з тим, відповідно до довідки про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри від 14.12.2020 р. по акцизному складу №1015485 та №1015486 інформація по витратомірах-лічильниках наявна з 14.12.2020 р., тобто останні були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

Колегія суддів вважає, що апелянт, зазначаючи про відсутність витратомірів-лічильників 10.03.2021 р. намагається ввести суд в оману, оскільки під час засідання було встановлено, що фактично відповідач 10.03.2021 р. не був за місцезнаходженням платника податків та фізично не міг встановити наявність/відсутність витратомірів-лічильників.

Тобто, згідно Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, у позивача станом на 10.03.2021 р. наявні були зареєстровані витратоміри-лічильники. Водночас, для перевірки їх фізичної наявності відповідачу необхідно було фактично у цьому пересвідчуватись на місці його встановлення. Однак, як вже зазначалось вище, представники відповідача на об`єкт перевірки 10.03.2021 р. не виїжджали і факту їх встановлення не перевіряли.

Більше того, сам факт відправлення звітів про зведені за добу підсумкових облікових даних щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складу пального (які формуються в автоматичному режимі витратоміром-лічильником) з моменту реєстрації акцизних складів спростовує відсутність витратомірів-лічильників.

Стосовно твердження апелянта про правомірність винесення податкових повідомлень-рішень від 06.04.2021 р. №3687/0901 та №3692/0901, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 2 п. 7 Порядку № 891, інформація, зазначена в підпункті 5 пункту 5 цього Порядку, вноситься до електронних документів для наповнення Реєстру автоматично шляхом передачі до них даних з витратомірів та рівнемірів починаючи з граничних строків, зазначених у пунктах 12 і 27 підрозділу 5 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу, для обов`язкового обладнання акцизних складів рівнемірами та витратомірами

Тобто, дані витратомірів та рівнемірів вносяться до електронних документів не в ручному режимі, а автоматично.

Пунктом 12 Порядку № 891 визначено, що формат даних, структура Реєстру та форма електронних документів для наповнення Реєстру визначаються Мінфіном.

Так, відповідно до п. 1 Розділу ІІ Формату даних та структури Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 27.11.2018 р. № 944, реєстр складається із записів з посиланням на електронні документи, які подаються у вигляді таких форм:

довідка про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри (далі - Довідка 1);

довідка про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального (далі - Довідка 2).

Судом встановлено, що позивачем подавалась Довідка 2 за кожен день роботи АЗС. Підтвердженням направлення Довідки 2 є засвідчені копії довідок 2 та квитанції № 1 про їх відправлення та отримання відповідачем.

Відповідачем не заперечувалось, що ним отримано Довідки 2, проте зазначено, що відправлення було здійснено невчасно. Однак, суд вважає, що квитанції №1 спростовують вказану позицію апелянта та підтверджують направлення Довідки 2 у строки, визначені ПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішеннь:

-від 06.04.2021 року № 3692/0901, яким Головне управління ДПС у Хмельницькій області застосувало до товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер" штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 33000 грн.,

-від 06.04.2021 року № 3691/0901, яким Головне управління ДПС у Хмельницькій області застосувало до товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер" штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 40000 грн.,

-від 06.04.2021 року № 3689/0901, яким Головне управління ДПС у Хмельницькій області застосувало до товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер" штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 40000 грн.,

-від 06.04.2021 року № 3687/0901, яким Головне управління ДПС у Хмельницькій області застосувало до товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер" штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 34000 грн.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 13 січня 2022 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.