Справа № 560/14636/21
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/14636/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

13 січня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Григорук В.С.,

представника позивача - Глухова А.В.

представника відповідача - Гаруліч М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Красилівський агрегатний завод" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства "Красилівський агрегатний завод" до Красилівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство "Красилівський агрегатний завод" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Красилівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови від 20.09.2021 про стягнення виконавчого збору в сумі 8100,00 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідач вказав що позивач виконав рішення суду вже після відкриття виконавчого провадження, тоді як єдиною підставою для нестягнення виконавчого збору є добровільне виконання рішення до відкриття виконавчого провадження. У зв`язку із чим просить у задоволені вимог апеляційної скарги відмовити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги позивача.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи, які також підтверджені під час апеляційного розгляду.

Додатковим рішенням Господарського суду Хмельницької області від 09.04.2021 у справі № 924/438/20 Суд стягнув з Державного підприємства Красилівський агрегатний завод на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Інформаційні технології 81000,00 грн. витрат на правову допомогу. Рішення набрало законної сили 29.07.2021, господарським судом був виданий наказ.

Після надходження від стягувача заяви про примусове виконання рішення суду державним виконавцем прийняті постанови про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору від 20.09.2021.

Судом встановлено, що 08.10.2021 позивачем виплачено ТОВ «НВП «Інформаційні технології» 81000 грн. витрат на правову допомогу за додатковим рішенням господарського суду, що підтверджується платіжним дорученням №1743. Інформація про сплату цих коштів надана органу ДВС 20.10.2021.

21.10.2021 виконавче провадження ВП 66884321 було закінчене на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" і постановою від цієї ж дати виведено в окреме провадження виконання постанови про стягнення виконавчого збору в сумі 8100 грн. Зазначені документи були скеровані сторонам виконавчого провадження відповідними супровідними листами. Постанова про закінчення виконавчого провадження боржником не оскаржувалась.

22.10.2021 боржником сплачений виконавчий збір в межах декількох виконавчих проваджень, у тому числі у ВП № 66884321, після чого він звернувся до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що адміністративний позов позивача не підлягає задоволенню, оскільки судом не встановлені і належними доказами не підтверджені обставини, що свідчать про незаконність постанови про стягнення виконавчого збору. Оскільки відповідач довів, що діяв на підставі та у спосіб, передбачений Законом України "Про виконавче провадження", не перевищуючи владні повноваження, оскаржувана постанова скасуванню не підлягає.

Колегія суддів, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За приписами статті 26 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі по тексту - Закон ) виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Частиною 4 статті 27 Закону №1404-VІІІ передбачено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Отже, стягнення виконавчого збору пов`язане з початком примусового виконання, оскільки державний виконавець одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження виносить також постанову про стягнення виконавчого збору. Стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку державний виконавець здійснює у межах виконавчого провадження незалежно від інших дій, та є складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне виконання рішення боржником шляхом стимулювання виконати виконавчий документ самостійно ще до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною 3 статті 40 Закону №1404-VІІІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 затверджена Інструкція з організації примусового виконання рішень, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів, що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню. Положення цієї Інструкції слід розглядати як такі, що не можуть суперечити Закону, у тому числі встановлювати нові вимоги, які прямо не передбачені законами, на виконання яких ця Інструкція затверджена.

Пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції №512/5 передбачено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14, 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яка підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом.

Таким чином, згідно вищенаведених норм Закону, на даний час обов`язок прийняття постанови про стягнення виконавчого збору на стадії відкриття виконавчого провадження не пов`язується із вчиненням державним виконавцем будь-яких дій після відкриття виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 04 серпня 2020 у справі №200/13920/19-а, від 17 вересня 2020 у справі № 640/16620/19 щодо аналогічних правовідносин)

Водночас, колегія суддів зауважує, що прийняття державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні є його прямим обов`язком, який виникає одночасно із прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається зі змісту супровідного листа № 19279 від 20.09.2021, сторонам виконавчого провадження надсилалась постанова про відкриття виконавчого провадження. Обізнаність з фактом відкриття виконавчого провадження позивач не спростовує. У даній постанові міститься ідентифікатор доступу до матеріалів виконавчого провадження. Наданий відповідачем реєстр відправлень поштової кореспонденції та інформація трекінг сервісу УКРПОШТА підтверджує факт надсилання боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження та її отримання 06.10.2021. Зважаючи на це, починаючи з 06.10.2021 боржник повинен був або міг знати про подальші рішення органу ДВС в межах вказаного виконавчого провадження.

Згідно з частиною 9 статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Оскільки рішення суду було виконане позивачем після відкриття виконавчого провадження, підстави для скасування постанови щодо виконавчого збору відсутні.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач довів, що діяв на підставі та у спосіб, передбачений Законом України "Про виконавче провадження", не перевищуючи владні повноваження, оскільки не встановлені і належними доказами не підтверджені обставини, що свідчать про незаконність постанови про стягнення виконавчого збору.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Крім того, у рішення ЄСПЛ по справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії" (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державного підприємства "Красилівський агрегатний завод" залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Полотнянко Ю.П.