Справа № 335/11509/21
Суддя: Геєць Ю. В.
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Геєць Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників процесу адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Адміністративний позов обґрунтовано наступним.

13.10.2021 року ОСОБА_1 було отримано від Вознесенівського ВДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) лист з постановою про відкриття виконавчого провадження, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постановою про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до вищезазначеного листа та постанов, виконавче провадження було відкрито на підставі постанови серії 1КІ № від 29.04.2021 року, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП (порушення правила зупинки) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень. Постанову не було вручено позивачу. Вказану постанову позивач знайшла в мережі інтернет та ознайомилася з нею лише 19.10.2021 року.

Правопорушення було скоєно у м. Києві на вул. Пушкіна, буд. 30.

Транспортний засіб (марки ТОYОТА, модель САМRУ, чорного кольору, 2017 року випуску, реєстраційний номер - НОМЕР_1 , номер шасі - НОМЕР_2 ), який зазначено у вищевказаній постанові, з 28.01.2021 року було зареєстровано на ім`я позивача, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

26.08.2021 року вищезазначений транспортний засіб було продано іншій особі, у зв`язку з чим на теперішній час у позивача відсутні оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, зазначеного вище.

З винесеною Головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради Хохловим О.М. постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії 1КІ № від 29.04.2021 року позивач не погоджується, оскільки протягом квітня поточного року транспортний засіб, який належав позивачу, перебував у м. Запоріжжя та за весь цей період жодного разу не виїжджав за межі стоянки. Також у зв`язку з відсутністю потреби користуватися вищезазначеним транспортним засобом позивачкою не було його застраховано, а отже даним транспортним засобом керувати заборонено та передати його в керування іншій особі не є можливим. З моменту придбання транспортного засобу та до моменту продажу, жодним співробітником патрульної поліції не було винесено на позивача постанову про порушення законодавства України за керування транспортним засобом без полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифікату "Зелена картка").

Крім того, позивач вказує, що за деякими індивідуальними ознаками транспортний засіб, який стояв у м. Києві та порушив правила паркування, схожий на той, що належить позивачу (однаковий реєстраційний номер та марка), це також підтверджується постановою 1КІ № від 29.04.2021 року, яка не може бути беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного проступку. Однак, транспортний засіб, який знаходився у м. Києві, має значні зовнішні відмінності, які зображені на схемах відмінностей авто, який зафіксований відповідачем та авто, що належить позивачу.

Крім вищезазначених зовнішніх відмінностей, є підстави вважати, що транспорт, який знаходився у місці Києві, має інший рік випуску, даний факт підтверджується роздруківками з сайту Авторіа, який додано до позовної заяви.

Відповідачем не було сфотографовано номер шасі або будь яким іншим способом зафіксовано.

За таких обставин вбачається, що порушення правил паркування скоєно іншим транспортним засобом (двійником), що має аналогічний реєстраційний номер та марку, про що позивачем 19.10.2021 року подано до ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області заяву про вчинення кримінального правопорушення. За вказаним фактом ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області проведено перевірку та встановлено, що автомобіль позивача знаходився на парковці у м. Запоріжжі та не міг порушувати ПДР у м. Києві, також встановлені візуальні відмінності авто позивача та зображеного на фото. Матеріали ЄО № 31013 від 19.10.2021 року направлено УПП м. Києва для прийняття рішення.

Посилаючись на викладені обставини справи, Позивач просить суд:

скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії 1КІ № від 29.04.2021 року, винесену Головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради Хохловим Олександром Миколайовичем стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2021 року у адміністративній справі відкрито провадження, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано у відповідача матеріали, що потягли за собою притягнення позивача до адміністративної відповідальності, запропоновано надати відзив на позовну заяву.

04.01.2022 року відповідачем на виконання ухвали суду надано копії постанови серії 1КІ № від 29.04.2021 року та матеріали фотофіксації. Відзив на позовну заяву не подавався.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Згідно постанови головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Оболонського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради Хохлова О.М. від 29.04.2021 року серії 1КІ ОСОБА_1 29.04.2021 року 11 год. 50 хв. на вул. Пушкінська 30 в м. Києві здійснила зупинку транспортного засобу ТОYОТА, модель САМRУ, номерний знак НОМЕР_1 , ближче 10 метрів від місця виїзду з прилеглих територій, чим порушила підпункт «и» пункту 15.9 Правил дорожнього руху, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.122 КУпАП. Та до неї застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

В силу пп. 1.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Частиною 3 ст.122 КУпАП передбачено, що за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1.3 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Водночас, згідно підпункту д) пункту 2.3. ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до п. 15.9 «и» ПДР України зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Позивач зазначає, що не вчиняла адміністративного правопорушення, тому відповідачем неправомірно прийнята постанова про накладення на неї адміністративного стягнення.

Для встановлення істини у справі слід дослідити докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, а також дотримання суб`єктом владних повноважень вимог Кодексу адміністративного судочинства України (КУПАП).

Відповідачем відзив на позовну заяву не надано, доказів на спростування доводів позивача не надано.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати:

-чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні,

-чи підлягає вона адміністративній відповідальності,

-чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду,

-чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу,

-а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Зазначена норма вказує на те, що саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок по доведенні правомірності своїх дій/рішень. При цьому суб`єкт владних повноважень при винесенні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності має чітко дотриматися вимог КУПАП.

Так, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, зокрема, у постанові, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Водночас, в оскаржуваній постанові зазначено найменування та марка приладу, якими здійснювалась фіксація порушення, проте, відсутня фіксація здійснення замірів відстані від місця здійснення зупинки транспортного засобу до виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. В фотоматеріалах за посиланням, зазначеним у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності та наданим до матеріалів справи, є фото розташування автомобіля, проте цей доказ достеменно не доводить місце та спосіб здійснення вимірів.

Крім того, позивач стверджує, що зафіксований на фото автомобіль відрізняється від належного їй автомобілю за зовнішніми ознаками.

Проте постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить номеру шасі автомобіля, тобто унікальний серійний номер, що застосовується в автомобільній промисловості для індивідуального розпізнавання кожного механічного транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, в силу ч.2 ст.77 КАС України саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок по доведенні правомірності своїх дій/рішень.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що позивач допустила вказані правопорушення та не спростовано її твердження про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначене та з урахуванням положень ст. 77 КАС України, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню в зв`язку з ненаданням доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду із цією позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 454 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене в сукупності, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 454 грн. за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 9, 72-78, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 1КІ № від 29.04.2021 року, винесену Головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Оболонського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Хохловим Олександром Миколайовичем стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) витрати по сплаті судового збору у сумі 454 гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього адміністративного апеляційного суду.

Суддя Ю.В.Геєць