Справа № 540/1076/21
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2022 р.м.ОдесаСправа № 540/1076/21
Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Єщенка О.В. та Шевчук О.А.,

при секретарі Пальоній І.М.,

за участю: представника позивача Кузьменка Олексія Анатолійовича та представника апелянта Козлова Артема Олександровича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року по справі за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Каїсса" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року Приватне сільськогосподарське підприємство "Каїсса" (далі ПП) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (далі ДПС) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 21.12.2020 року №2 та від 21.12.2020 року № 2.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 30 липня 2021 року позов задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення ДПС від 21.12.2020 року №2. В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову повністю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ПП зареєстровано Суворовським районним управлінням юстиції у місті Херсоні 06.03.1998 року за номером запису: 0 007553, код суб`єкта господарювання за . Місцезнаходження суб`єкта господарювання відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію: 73000. Херсонська обл., місто Херсон, вул. Рішельєвська, буд. 9 та відповідає адресі реєстрації юридичної особи. Взято на податковий облік у контролюючих органах 11.03.1998 р. за №226.

На підставі виданих ДПС направлень від 06.11.2020 року № 33/21-22-07-02 та 11.11.2020 року, на підставі пп. 20.1.4. ст.20, пп. 75.1.2, п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.8, п. 78.1 ст.78, п.200.11 ст.200 Податкового Кодексу України, наказу від 06.11.2020 року №911, відповідачем була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість у поданій платником декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період - за вересень 2020 року, яке визначене з урахуванням від`ємного значення; з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх (податкових) періодах (в розмірі 1260745 грн., з них 310712 грн. за квітень 2020 року, 199548 грн. за травень 2020 року та в розмірі 750485 грн. за серпень 2020 року), відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної позапланової виїзної перевірки.

За результатами вищезазначеної перевірки ПП, відповідачем складено акт від 24.11.2020 року №1094/21-22-07-02/14115089 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних (податкових) періодах - квітень, травень та серпень 2020 року".

Відповідно до акту, ПП порушено вимоги п.44.1 ст.44, абз "б" п. 187.1 ст. 187, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.4 ст. 200 ПК України, в результаті чого позивачем завищено від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду (р.21), на суму 348003 грн.

Також, ПП порушено вимоги п.п.16.1.15, п.16.1 ст. 16, п.п. 20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.85.4, п.85.8 ст. 85. ПКУ, що виразилося у ненаданні копій бухгалтерських документів та має наслідком застосування фінансових санкцій у розмірі 1020 грн.

На підставі висновків акта перевірки, контролюючим органом було складено та направлено позивачу податкові повідомлення-рішення від 21.12.2020 року №2 та від 21.12.2020 року № 2.

Винесення вказаних податкових повідомлень-рішень і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову в частині, суд першої інстанції вважав, що податковий орган в акті перевірки фактично визнає, що товар (олія соняшникова рафінована) був використаний у господарській діяльності платника податків, що також підтверджується подальшою реалізацією цієї олії.

Також, суд зазначив, що добросовісний платник податків не повинен зазнавати негативних наслідків через те, що контрагент надав йому послуги/доставив товар, використовуючи при цьому неоформлених працівників.

Чинне законодавство не покладає на платника податків обов`язку перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства та його безпосередню наявність за місцезнаходженням перед тим, як відносити відповідні суми до складу витрат, що підлягають оподаткуванню, та формування суми податкового кредиту з податку на додану вартість.

Крім того, суд дійшов висновку, що ПП було надано для перевірки повний пакет документів первинного бухгалтерського та податкового обліків про фактичне здійснення господарських операцій між платником податків та його безпосередніми постачальниками товарів (в тому числі договори, специфікації, товарно-транспортні накладні, сертифікат якості, тощо), якими достатньою мірою і належним чином підтверджено такі операції та їх реальний характер. Крім того, було надано інші документи, які отримані від контрагента та які свідчать про технічні можливості ВК "Паросток", наявність посівних площ, тощо.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи, а саме прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог, а тому, з врахуванням наведеного, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в цій частині.

Положеннями статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Також, зі змісту статті 201 ПК України вбачається, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З аналізу вказаних норм вбачається, що визначальними умовами формування платником податків податкового кредиту з ПДВ, окрім інших, є наявність належним чином оформлених первинних документів та зв`язок господарських операцій, на підтвердження яких складаються вказані первинні документи, з господарською діяльністю такого платника.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ПП мало взаємовідносини з ВК "Паросток" на підставі договору від 31.03.2020 року №129/24-н.

За умовами вказаного договору ВК "Паросток" (Постачальник) зобов`язався передати у встановлені терміни у власність ПП (Покупця), а Покупець прийняти та оплатити олію соняшникову нерафіновану не виморожену першого сорту.

Так, згідно до п.6.1 вказаного договору постачальник передає покупцеві продукцію на умовах і в терміни, узгоджені сторонами в специфікації на кожну партію продукції.

Справа містить специфікацію до договору поставки № 129/24-н від 31.03.2020 року від 31 березня 2020 року, згідно якої відповідно до умов договору, сторони дійшли згоди щодо поставки постачальником покупцеві партії соняшникової рафінованої олії наливом за ціною, яку сторони визнають звичайною ціною для поставки 17166,67 (за одиницю, без ПДВ).

Сторони погодили, що поставка партії продукції відповідно до цієї специфікації силами та за рахунок постачальника на склад покупця, за адресою: Україна, Херсонська область, м.Каховка, вул.Південна, 1-Г.

На підтвердження виконання договору суду надані видаткові накладні від 04 квітня 2020 року №142, 143, від 06 квітня 2020 року №145.

Факт оплати за отриманий товар підтверджується платіжним дорученням від 07, 09, 13, 15 квітня 2020 року.

Також, факт переміщення товару підтверджується ТТН від 04 квітня 2020 року №АИ/04, від 05 квітня 2020 року №АИ 501, від 06 квітня 2020 року №АИ.

Крім того, про реальність вказаних господарських відносин свідчать взаємовідносини позивача з ТОВ «ВВВВ» за договором виконання робіт з переробки від 31 січня 2020 року №38/38-БП, за яким виконавець зобов`язується виконувати замовнику роботи з переробки на своїх технологічних установках олії соняшникової нерафінованої (далі - «сировина»), наданої замовником, в кінцевий продукт - олія соняшникова рафінована дезодорована виморожена, марки «П» (далі - «Готова продукція»), а замовник зобов`язується прийняти готову продукцію і оплатити роботи виконавця по переробці (Вартість робіт).

Згідно вказаного договору, поставка сировини здійснювалася на умовах DDP - склад виконавця (Херсонська область, м.Каховка, вул. Південна, 1-Г) і саме вказана адреса вказана, як пункт розвантаження в ТТН від 04 квітня 2020 року №АИ/04, від 05 квітня 2020 року №АИ 501, від 06 квітня 2020 року №АИ, якими підтверджується факт переміщення товару.

Крім того, справа містить первинну документацію, складену на виконання вказаного договору переробки, а саме: акти прийому передачі в переробку, акти надання послуг з переробки.

Крім того, в акті перевірки зазначено, що неможливо підтвердити факт здійснення господарської операції платника податків з ВК «Паросток» через незначну чисельність працюючих, відсутність кваліфікації працівників.

Такий висновок зроблено на підставі того, що ВК «Паросток» не надано до контролюючого органу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 2 кв. 2020 року.

Разом з тим, відповідно до звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів та зборів (форма Д4) за квітень 2020 року, прийнятого 18.05.2020 року за №, облікова кількість штатних працівників ВК «Паросток» складала 8 осіб, з них працювало за трудовим договором (контрактом) - 8 осіб.

Також, суд зазначає про безпідставність посилань податкового органу в обґрунтування висновків щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства на результати аналізу електронних баз, наявних в органах ДПС, у тому числі даних ЄРПН, контрагента ВК «Паросток», оскільки ПП не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо, і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит чи бюджетне відшкодування за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів.

Правовідносини контрагента із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими ПП не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть свідчити про нереальність господарських взаємовідносин платника податку.

Слід зазначити, що чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди покупця товару (робіт, послуг), яка є платником податків, не покладено обов`язку в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-кого з постачальників (виконавців) при здійсненні господарської діяльності або через відсутність висновків зустрічних перевірок зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування податкового кредиту та донарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість.

Податкове законодавство України не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

У платника податків відсутній обов`язок перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства та його безпосередню наявність за місцезнаходженням рівно як і наявність в нього нерухомого майна чи складських приміщень.

Отже, приймаючи до уваги все вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.12.2020 року №2 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а вказане податкове повідомлення-рішення скасуванню.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо спірних правовідносин.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Єщенко О.В. Шевчук О.А.