Справа № 240/11063/21
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/11063/21

Головуючий у 1-й інстанції: Липа Володимир Анатолійович

Суддя-доповідач: Моніч Б.С.

12 січня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Ватаманюка Р.В. Боровицького О. А.

за участю:

секретаря судового засідання: Лунь Т. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Фаворит ОПТ" Акціонерного товариства закритого типу "Фаворит" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства "Фаворит ОПТ" Акціонерного товариства закритого типу "Фаворит" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Дочірнє підприємство "Фаворит ОПТ" Акціонерного товариства закритого типу "Фаворит" звернулося до суду із позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 31.05.2021 р., № від 31.05.2021 р., № від 31.05.2021 р.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що висновки , викладені в акті перевірки від 27.04.2021 є необґрунтованими та безпідставними. Стверджує про наявність всіх необхідних підтверджуючих документів щодо реальності здійснення господарських операцій у перевіряємий період. Вважає безпідставними встановлені порушення та протиправними оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судом встановлено, що в період з 31.03.2021 р. по 20.04.2021 р. проведено документальну планову виїзну перевірку Дочірнього підприємства "Фаворит ОПТ" акціонерного товариства закритого типу "Фаворит", код згідно з .

За результатами проведеної перевірки складено Акт № 4795/06-30-07- 16/20419787 від 27.04.2021 "Про результати документальної планової виїзної перевірки Дочірнього підприємства "Фаворит ОПТ" акціонерного товариства закритого типу "Фаворит", код згідно з " (далі - Акт перевірки), в якому зафіксовані наступні порушення:

1) п. 21 П(С)БО 15 "Дохід", п. 6 та п. 9 П(С)БО 16 "Витрати", затверджених наказом Міністерства фінансів України за № 318 від 31.12.1999року та п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року (зі змінами та доповненнями), в результаті чого п. 6 та п. 9 П(С)БО 16 "Витрати", затверджених наказом Міністерства фінансів України за № 318 від 31.12.1999 року, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 2 005 352,0 грн., в тому числі: за 2017 рік - на 450 656,0 грн., за 2018 рік - на 412 018,0 грн., за 2019 рік на 244 485,0 грн. та за 2020 рік - на 898 193,0 грн.;

2) п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено: завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в тому числі: за травень 2017 року -40539 грн.: за липень 2018 року - 85745 грн.; за вересень 2018 року - 91580 грн.; за жовтень 2018 року - 103080 грн; за листопад 2019 року - 45437 грн. та за березень 2020 року -185412 грн. та заниження податку на додану вартість на загальну суму 2 299 298,0 грн., в тому числі: за квітень 2017року - на 46 807,0 грн., за червень 2017року - на 1 19 187,0 грн. за липень 2017року-на 82 200,0 грн, за серпень 2017року - на 82 609,0 грн., за вересень 2017року - на 169980,0 грн., за травень 2018року -110 725,0 грн., за червень 2018 року -161 639,0 грн., за серпень 2018року - 85 745,0 грн., за вересень 2018року - 24 809,0 грн., за листопад 2018 року - на 103 080,0 грн., за грудень 2018 року - 42 722,0 грн., за грудень 2019 року -271 680,0 грн., за лютий 2020року -1 51 330,0 грн., за квітень 2020року -185412,0 грн., за травень 2020року 135 338,0 грн., за серпень 2020року -207 786,0 грн., за вересень 2020 року - 318 249,0 грн.

3) п. 201.10 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-УІ (зі змінами та доповненнями) у зв`язку з тим, що підприємством не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні, виписані при постачанні товарів та послуг на суму ПДВ 1 251 099,0 грн, в тому числі: за квітень 2017 року - 17 086,0 грн., за травень 2017року - 20 639,0 грн., за червень 2017року -51 664,0 грн., за липень 2017року - 40 486,0 грн., за серпень 2017року - 53 487,0 грн., за вересень 2017року - 88 871,0 грн., за травень 2018року - 55 834,0 грн., за червень 2018року -114773.0 грн., за липень 2018року - 62 068,0 грн., за вересень 2018року - 71 381,0 грн., за жовтень 2019року -11 500,0 грн., за грудень 2018 року - 30795,0 грн., за листопад 2019 року - 20 432,0 грн., за грудень 2019 року -126 223,0 грн., за лютий 2020 року - 82 883,0 грн., за березень 2020 року - 68 822,0 грн., за травень 2020року - 61 280,0 грн., за серпень 2020року - 69 262,0 грн., за вересень 2020року- 203 613,0 грн.

4) п.8.1, п.8.2, п.8.4 розд. VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 09 грудня 2011 року № 91588, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 травня 2014 р. за №9503/25280 та п. 3.3 ст.63 Податкового кодексу України, не повідомило контролюючий орган за основним місцем обліку про 24 об`єкти, що є власними та які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (майно) та про зняття об`єктів оподаткування, що використовувались в господарській діяльності, після того, як відбулась фактична реалізація таких основних засобів."

Не погоджуючись з висновками та даними, викладеними в Акті ДП "Фаворит ОПТ" АТЗТ "Фаворит" у визначеному законом порядку було подано Заперечення від 12.05.2021 р. (копію долучено до матеріалів справи).

В самих Запереченнях ДП "Фаворит ОШ " АТЗТ "Фаворит", повідомило відповідача про бажання взяти участь у розгляді даних заперечень.

Розгляд заперечень відбувся 24.05.2021 р. в online-режимі з використанням відеозв`язку без участі позивача.

На підставі Акту перевірки, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 31.05.2021 р., яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість;

- № від 31.05.2021 р., яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ 2477740,00 грн;

- № від 31.05.2021 р., яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток 2250887,00 грн.

Не погоджуючись із даним податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Суд першої інстанції дійшов висновку про доведення відповідачем правомірності оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, у зв`язку із чим позовні вимоги Дочірнього підприємства "Фаворит ОПТ" Акціонерного товариства закритого типу "Фаворит" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим, апелянт просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час розгляду справи відповідач не довів, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є такими, що прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та чинним законодавством України.

На переконання апелянта, ним не допущено спірних порушень у перевіряємому періоді, а зроблені в акті перевірки висновки суперечать вимогам податкового законодавства та спростовуються зібраними доказами у матеріалах справи.

Крім того, позивач вказує на порушення відповідачем вимог ст. 86.7.3 ПК України при розгляді поданих заперечень.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755- IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПКУ господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.61.1 ст.61 ПК України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Приписами пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За правилами пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

За приписами п.п.86.7.1 п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.

Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі отримання від платника податків у визначеному цим пунктом порядку заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень, контролюючий орган зобов`язаний повідомити платника податків про місце і час проведення розгляду матеріалів перевірки. Таке повідомлення надсилається платнику податків протягом двох робочих днів з дня отримання від нього заперечень та/або додаткових документів і пояснень, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду (п.п.86.7.2 п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України)

Платник податків має право брати участь у процесі розгляду матеріалів перевірки особисто або через свого представника. Безпосередньо під час розгляду матеріалів перевірки платник податку має право надавати письмові та/або усні пояснення з приводу предмета розгляду (п.п.86.7.3 п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України).

Відсутність платника податку або його представника, повідомленого в передбаченому цією статтею порядку про час і місце розгляду матеріалів перевірки, не є перешкодою для розгляду матеріалів перевірки.

Згідно з нормами пункту 2.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Як видно з матеріалів справи, ДП "Фаворит ОПТ" АТЗТ "Фаворит" подано заперечення від 12.05.2021 року б/н (вх. № 13196/6 від 12.05.2021 року) до акта документальної планової виїзної перевірки № 4795/06-30-07-16/20419787 від 27.04.2021 р., що проводилась з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства за період з 01.04.2017 року по 31.12.2020 року, з питань дотримання законодавства по єдиному соціальному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.12.2020 року та іншого законодавства за період з 01.04.2017 року по 31.12.2020року та виявило бажання брати участь у його розгляді.

Листом заступника начальника ГУДПС у Житомирській області від 13.05.2021 №8291/6/06-30-07-16, номер поштового відправлення 356 було надіслано запрошення, в якому зазначалось, що розгляд заперечення до акта перевірки від 27.04.2021 року № 4795/06-30-07- 16/ 20419787 ДП "ФАВОРИТ ОПТ" АТЗТ "ФАВОРИТ" (код згідно з ) відбудеться в оnline-режимі (з використанням відео-зв`язку "Sкуре": MD DPS_Zhytomyr) 24.05.2021 року об 11 годині.

Разом з тим, як встановлено судом, запрошення на розгляд заперечень позивачем було отримано лише 28.05.2021 р., що підтверджується відстеженням поштового відправлення 356 (т.1 а.с. 126), наданим позивачем.

Відповідачем доказів зворотнього, а саме підтвердження належного повідомлення позивача про призначення розгляду його заперечень до початку їх розгляду, яким би мало бути повідомлення про вручення рекомендованого листа , не надано.

При цьому, сам розгляд поданих позивачем заперечень відбувся 24.05.2021 р. в online-режимі з використанням відео-зв`язку, тобто до моменту отримання позивачем запрошення та без його участі.

Таким чином, відповідачем було порушено право позивача на об`єктивний розгляд справи, принципи законності, змагальності сторін, адже відповідачем розглянуто заперечення позивача без його належного повідомлення про їх розгляд.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про дотримання відповідачем вимоги п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта щодо встановлених контролюючим органом порушень, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Пунктом 44.2 ст. 44 ПК України передбачено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року №996-ХIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (надалі - Закон №996-ХIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону №996-ХIV первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток та розміру податку на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність здійснення господарської операції. Сума податку для включення до податкового кредиту повинна бути підтверджена податковою накладною, виписаною постачальником на операцію з постачання товару (послуг) і зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, наявність або відсутність окремих документів, або окремі недоліки допущені при їх складанні не є підставою для висновків про нереальність господарської операції, якщо з інших документів видно, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Отже, предметом доказування у відповідній категорії спорів є реальність господарських операцій, що є підставою для визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток та розміру податку на додану вартість; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах.

Об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств, відповідно до пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України - є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно п.21 наказу Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року № 290 "Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід" дохід відображається в бухгалтерському обліку в сумі справедливої вартості активів, що отримані або підлягають отриманню. Якщо безоплатно отриманий актив забезпечує надходження економічних вигід протягом кількох звітних періодів, то доходи визнаються на систематичній основі (наприклад, у сумі нарахованої амортизації) протягом тих звітних періодів, коли надходять відповідні економічні вигоди.

Як зазначено у п.6 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 р. N 318, витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Національного положення (стандарту) (п.9 цього стандарту).

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг (підпункт "а").

Пункт 198.3 статті 198 ПК України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

У відповідності до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 31.05.2021 № .

Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № від 31.05.2021 р. на загальну суму 2205887,00 грн. (2005352,00 грн за податковим зобов`язанням + 200535,00 грн. за штрафними санкціями -10%), яке винесено за платежем податку на прибуток, слугувало встановлення контролюючим органом порушення п. 21 П(С)БО 15 "Дохід", п. 6 та п. 9 П(С)БО 16 "Витрати", затверджених наказом Міністерства фінансів України за № 318 від 31.12.1999року та п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року (зі змінами та доповненнями), в результаті чого п. 6 та п. 9 П(С)БО 16 "Витрати", затверджених наказом Міністерства фінансів України за № 318 від 31.12.1999 року, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток''" на загальну суму 2 005 352,0 грн., в тому числі: за 2017 рік - на 450 656.0 грн., за 2018 рік - на 412 018.0 грн., за 2019 рік - на 244 485,0 грн. та за 2020 рік - на 898 193.0 грн. Обставинами вчинених правопорушень вказано: відсутність реально вчиненої господарської операції ДП "Фаворит ОТП" АТЗТ "Фаворит" по взаємовідносинах з ТОВ "Б-4"; відсутність реально вчиненої господарської операції ДП "Фаворит ОТП" АТЗТ "Фаворит" по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції погодився з висновками відповідача та зазначив, що ДП "Фаворит ОПТ" АТЗТ "Фаворит" не було надано документи щодо погодження із Замовником (ПрАТ "Фаворит Компані") порядку залучення до виконання відповідних робіт ТОВ "Б-4", акти передачі підряднику (ТОВ "Б-4") об`єкта будівництва або фронту робіт, акти допуску на виконання будівельно-монтажних робіт, журнал щодо проведених інструктажів з працівниками по техніці безпеки, документи щодо проживання (перебування) працівників ТОВ "Б-4" в м.Житомирі під час виконання відповідних робіт, пояснень та підтверджуючих документів стосовно того, яким чином та де саме відбувалась передача будівельно-монтажних матеріалів представникам ТОВ "Б-4", якій саме матеріально-відповідальній особі, згідно яких довіреностей, не надано первинних документів, які б підтверджували фактичне використання (витрату) ТОВ "Б-4" будівельно- монтажних матеріалів при проведенні відповідних робіт на об`єктах будівництва.

Під час перевірки не було надано підтверджуючих документів стосовно використання Субпідрядником (ТОВ "Б-4") переданих йому від Генпідрядника (ДП "Фаворит ОПТ" АТЗТ "Фаворит") матеріалів, а саме, були відсутні Акти за формою № М-23 "Акт про витрату давальницьких матеріалів" (форма затверджена наказом Мінстату України "Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку сировини та матеріалів" від 21.06.96 № 193) або інші аналогічні документи.

Перевіркою встановлено відсутність документів щодо фактичної передачі будівельних матеріалів від матеріально-відповідальної особи Генпідрядника (ДП "Фаворит ОПТ" АТЗТ "Фаворит") матеріально-відповідальній особі Субпідрядника (ТОВ "Б-4"), а саме: довіреності на матеріально-відповідальну особу Субпідрядника, документи складського обліку, окремого бухгалтерського обліку будівельних матеріалів, переданих підряднику для виконання будівельно-монтажних робіт.

В ході перевірки встановлено відсутність у ДП "Фаворит ОПТ" АТЗТ "Фаворит" ведення окремого бухгалтерського обліку матеріалів, що передаються виконавцям робіт на давальницьких умовах, відсутність у ДП "Фаворит ОПТ" АТЗТ "Фаворит" складських приміщень власних або орендованих за адресою м.Житомир, вул.Вітрука, 6, необхідних для зберігання будівельних матеріалів.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 висновків Акту про заниження податку на прибуток на загальну суму 2 005 352,0 грн., яка випливає з бази оподаткування в розмірі 11140847,00 грн. (арк. 16 Акта), та складається з наступного :

- заниження доходів та, відповідно, фінансового результату до оподаткування ДІЇ "Фаворит ОПТ" АТЗТ "Фаворит" на вартість реалізованих будівельних матеріалів на загальну суму 5 901 082,0 грн. (арк. 16 Акта);

- ДП "Фаворит ОПТ" АТЗТ "Фаворит" занижено фінансовий результат до оподаткування при взаємовідносинах з ТОВ "Б-4" на загальну суму 5 144 087,0 грн. (арк. 25 Акта);

- Дії "Фаворит ОПТ" АТЗТ "Фаворит" занижено фінансовий результат до оподаткування при взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_1 на загальну суму 95 678,0 грн. (арк. 27 Акта);

Порушення у формі заниження доходів на вартість реалізованих будівельних матеріалів на загальну суму 5 901 082,0 грн. (арк. 16 Акта) в Акті обґрунтовано тим, що під час перевірки не було надано підтверджуючих документів стосовно використання субпідрядником (ТОВ "Б-4") переданих йому від Генпідрядника (ДП "Фаворит ОПТ" АТЗТ "Фаворит") матеріалів, а саме, відсутні Акти за формою № М-23 "Акт про витрату давальницьких матеріалів" (форма затверджена наказом Мінстату України "Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку сировини та матеріалів" від 21.06.96 № 193), а також, тим, що но рахунку 205 "Будівельні матеріали" залишки будматеріалів із зазначеною в таблиці (арк. 11-13 Акту) номенклатурою за відповідні звітні періоди відсутні.

При цьому, сам Акт перевірки містить пряму вказівку на те, що "Під час перевірки, ДП "Фаворит ОПТ" АТЗТ "Фаворит" на підтвердження передачі будівельних матеріалів ТОВ "Б-4" надало на акти списання матеріалів; акти прийому -передачі." (та відображає їх перелік в таблиці арк. 11 -13,21 -23 Акту та арк. 9 відзиву), чим підтверджується факт надання необхідних первинних документів, які підтверджують реальний факт передачі та використання вказаних будівельних матеріалів у визначеному законодавством порядку.

Самі ж акти списання матеріалів та акти прийому - передачі виконаних робіт з використанням матеріалів замовника (Позивача) долучено до матеріалів справи (а.с. 12-54, Т-2). З долучених актів безпосередньо вбачається, що будівельні матеріали передаються в роботу без переходу на них права власності, і після виконання ТОВ "Б-4" робіт, вартість вказаних робіт/наданих послуг не включає в себе вартість переданих матеріалів (оскільки вони залишились власністю Позивача). Тому висновки Відповідача про те, що будівельні матеріали на загальну суму 5 901 082,0 грн. були реалізовані Товариству "Б-4" є голослівними та не підтверджуються дійсними обставинами та повністю спростовуються матеріалами справи (в т.ч. тими що містяться на а.с. 12-54, Т-2).

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача щодо того, що долучені ним акти прийому -передачі матеріалів, хоча й формально не є точною копією форми М-23, однак за своїм змістом включають всю необхідну (в т.ч. й ту яку передбачає форма Акту М-23) інформацію та тобто передбачають аналогічний обсяг інформації необхідної для первинного документа, в т.ч. форми М-23.

Крім того, як вірно вказав позивач, Листом Державного комітету статистики України від 04.12.2002 р. за №03-04-05/99 "Щодо застосування форм первинної документації № М-23 та № М-29" (копію долучено до матеріалів справи - а.с. 123, Т-1), роз`яснено : "Затверджена наказом Мінстату України від 21.06.96 № 193 типова форма первинного обліку № М-23 "Акт про витрату давальницьких матеріалів" призначена для обліку матеріалів замовника. Складання цієї Форми для списання матеріалів з матеріально відповідальних осіб підприємств всіх Форм власності с необов`язковим.". Більше того, сам наказ Мінстату України "Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку сировини та матеріалів" від 21.06.96 № 193, на який посилаються перевіряючі в Акті не містить жодних вказівок на обов`язковість його виконання та не містить переліку кола суб`єктів на які він поширюється.

На підставі зазначеного, та враховуючи надані позивачем пояснення та докази, колегія судів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що "передані ТОВ "Б-4" матеріали вважаються такими, що реалізовані на території України" та вважає, що наявними у справі доказами не підтверджено вчинення позивачем порушення у вигляді заниження доходів та, відповідно, фінансового результату до оподаткування ДП "Фаворит ОПТ" АТЗТ "Фаворит" на вартість реалізованих будівельних матеріалів на загальну суму 5 901 082,0 грн., які не є реалізованими ТОВ "Б-4", а були разом з виконаними роботами, реалізовані замовнику будівництва ПрАТ "Фаворит Компанія" і ним оплачені, а позивачем було нараховано та сплачено податок на прибуток отриманий від вартості наданих послуг (виконаних робіт). Всі об`єкти будівництва до яких, в якості субпідрядника, було залучено ТОВ "Б-4" на момент проведення перевірки було завершено та введено в експлуатацію.

Колегія суддів також не погоджується з наявністю порушення з боку ДП "Фаворит ОПТ" АТЗТ "Фаворит" щодо заниження фінансового результат до оподаткування при взаємовідносинах з ТОВ "Б-4" на загальну суму 5 144 087,0 грн. (арк. 25 Акта).

Судом першої інстанції зазначено, що у ході перевірки було встановлено відсутність реально вчиненої господарської операції ДП "Фаворит ОПТ" АТЗТ "Фаворит" по взаємовідносинах з ТОВ "Б-4", в результаті недостатньої кількості працівників ТОВ "Б- 4", необхідних для виконання будівельно-монтажних робіт, відсутності первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували фактичне перебування працівників ТОВ "Б-4" на території об`єктів будівництва, підтверджуючих документів щодо фактичної передачі будівельних матеріалів представникам ТОВ "Б-4", первиннних документів, які б підтверджували фактичне використання (витрату) ТОВ "Б-4" будівельних матеріалів при проведенні відповідних робіт на об`єктах будівництва. Також зазначено, що перевіряючими встановлена невідповідність між наданими товариством документами та базами даних АІС "Податковий блок", що на їх думку свідчить про неможливість здійснення господарської операції у розумінні п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України № 2755-V1 від 02.12.2010 року (зі змінами та доповненнями) та ч. 1, ч. 2 ст. З Господарського кодексу України.

Водночас, судом встановлено, що у письмових поясненнях наданих на адресу ТУ ДПС у Житомирській області (копія листа від 20.04.21р. з додатками - а.с. 104-111, Т-1), відповідно до положень Договорів укладених з ТОВ "Б-4", які були надані до перевірки в повному обсязі, що підтверджено на арк. 16-17 Акту, відповідальність за організацію і виконання заходів з охорони праці та пожежної безпеки, дотримання правил техніки безпеки а також оформлення і ведення журналів інструктажів з працівниками по техніці безпеки покладається в повному обсязі на ТОВ "Б-4", а тому документи що стосуються техніки безпеки та охорони праці в розпорядженні позивача відсутні, оскільки повинні бути наявні у ТОВ "Б-4", а не у позивача. Також вказано про те, що позивачу не відомо чи наймались для виконання робіт працівники що проживають за межами м. Житомира та чи забезпечувались вони роботодавцем (ТОВ "Б-4") житлом.

Поряд з тим, у період співпраці (в т.ч. за перевіряємий період), на умовах субпідряду ТОВ "Б-4" виконувались роботи на об`єктах будівництва з спорудження багатоповерхових житлових будинків на замовлення ПрАТ "Фаворит Компані" зокрема : 6- та, 7-ма, 8-ма черги будівництва. Технічний та архітектурний нагляд у відповідності до вимог чинного законодавства забезпечувався замовником, тобто ПрАТ "Фаворит Компані". Ведення журналів робіт, архітектурного та технічного нагляду, згідно чинного законодавства України забезпечується ПрАТ "Фаворит Компані". До того ж, вказані об`єкти будівництва до яких, в якості субпідрядника, було залучено ТОВ "Б-4" на даний час завершено повністю та введено в експлуатацію, після чого технічна документація передається обслуговуючій організації (управляючій компанії чи ОСББ).

Більше того, в самому оскаржуваному рішенні зафіксовано : "Як вбачається з акту перевірки, відповідно до наданих для перевірки договорів, актів приймання виконаних підрядних робіт форми КБ2в, довідок про вартість виконаних підрядних робіт форми КБЗ, актів на списання матеріалів, актів прийому-передачі матеріалів, банківських виписок, обігово-сальдових відомостей по рахунку 631, головних книг за період з 01.04.2017 по 31.12.2020 .... крім іншого, в ході перевірки досліджувались умови договорів, укладених між ДП "Фаворит ОПТ" АТЗТ "Фаворит" та ТОВ "Б-4", а саме, № 2017/32 від 15.03.17, № 2017/285 від 03.05.17, № 2017/307 від 22.05.17, № 2018/138 від 16.04.18, № 2019/321 від 04.11.19, № 2019/323 від 04.11.19, № 2019/324 від 04.11.19, № 2019/322 від 04.11.19, № 2020/1908 від 03.08.20, №2020/3108 від 18.08.20.".

Зазначене підтверджує факт надання всіх необхідних первинних документів, в яких відображено здійснені операції та спростовує твердження відповідача та суду першої інстанції про ненадання платником первинних документів.

Позивачем також були надані пояснення та підтверджуючі документи стосовно того, яким чином та де саме відбувалась передача будівельно-монтажних матеріалів представникам ТОВ "Б-4", якій матеріально-відповідальній особі було передано, згідно якої довіреності, листом від 20.04.21р. з додатками (а.с. 104-111, Т-1).

Як слідує із зазначеного, передача та списання будівельно-монтажних матеріалів відбувалась на підставі актів на списання матеріалів та актів прийому- передачі матеріалів (долучені до матеріалів - а.с. 12-54, Т-2) і здійснювалась на будівельному майданчику за будівельною адресою в м. Житомирі вул. Вітрука. 6. Відповідні акти прийому-передачі та списання матеріалів надані в повному обсязі що підтверджується Актом перевірки (арк. 11-13, 16-17, 21-23 Акту), оскаржуваним рішенням та доказами (а.с а.с. 12-54, Т-2).

Крім того, додатково до відповіді на запит позивачем було надано копію дозволу на висотні роботи ТОВ "Б-4" (а.с. 110, Т-1) та фото об`єктів будівництва до яких, в якості субпідрядника, було залучено ТОВ "Б-4" на підтвердження факту виконаних ними робіт. Всі об`єкти будівництва до яких, в якості субпідрядника, було залучено ТОВ "Б-4" на момент перевірки було завершено та введено в експлуатацію.

Тому, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, шо на запити відповідача позивачем не було надано відповідей, адже зазначене спростовується долученими відповідями на запити та долученими до них копіями (в т.ч. а.с. 104-111, Т-1).

Крім того, як встановлено з матеріалів справи, позивачем було самостійно підготовлено та направлено на адресу ТОВ "Б-4" відповідні запити (а.с. 228, 229, Т-1) та відповідно отримано відповіді на них (а.с. 228а, 230, Т-1). В наданій відповіді вказано про те, що "у ТОВ "Б-4" достатня кількість працівників для забезпечення діяльності підприємства. Про таке свідчить і те, що всі роботи по договорам з ДП "Фаворит ОПТ" виконувались повністю і своєчасно. "У випадку необхідності виконання одночасно значного обсягу робіт нами укладались договори з іншими юридичними та фізичними особами підприємцями на надання послуг та виконання робіт." - (цитата з відповіді ТОВ "Б-4" (а.с. 230, Т-1)).

Також зазначено:

"В період нашої з вами співпраці ми надали вам Дозвіл № 263.16.21 на виконання верхолазних робіт, який був виданий Управлінням Держпраціу Закарпатській області. Інших дозволів ми вам не надавали, бо роботи які нами виконувались не потребують їх отримання. Це ж саме стосується і ліцензій. Наші роботи не потребують ліцензування.

По трудовим договорам ми не зобов 'язані забезпечувати наших працівників житлом або місцем проживання. По субпідрядним договорам з іншими юридичними та фізичними особами підприємцями яких ми наймаємо, ми також не зобов`язані забезпечувати їхніх працівників житлом або місцем проживання.

Допуск своїх працівників до робіт та проведення інструктажів з працівниками це справа кожного підприємства, тому по субпідрядним договорам з іншими юридичними та фізичними особами підприємцями яких ми наймаємо обов`язок по контролю та допуску своїх працівників здійснювали саме їхні роботодавці. По допуску та інструктажам наших працівників, якщо з нашого боку встановлено якесь порушення, просимо вказати по яких саме працівниках вам треба надати документи та по яких конкретно об`єктах." - (цитата з відповіді ТОВ "Б-4" (а.с. 228а, Т-1)).

Також, вказаними листами позивача було повідомлено про те, що від відповідача їм запити і листи по взаємовідносинах з ДП "Фаворит ОПТ" не надходили, перевірки та звірки з 2017 по 2020 роки не проводились.

Щодо невідповідності між наданими позивачем документами та базами даних АІС "Податковий блок", про які зазначено в Акті (арк. 24 Акту), то колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо неможливості здійснювати звірку або в будь який інший спосіб отримувати інформацію з баз даних АІС "Податковий блок" та неможливості її перевірки з метою використання в процесі здійснення господарської діяльності.

Як вказує позивач, за наявними та доступними ресурсами, а саме сервісом "ДІЗНАЙСЯ БІЛЬШЕ ПРО СВОГО БІЗНЕС-ПАРТНЕРА", який розміщений на сайті Державної податкової служби та на якому позивач перевіряє всіх своїх контрагентів, стосовно ТОВ "Б- 4" протягом 2017-2020 р.р. зазначалося і наразі зазначається: щодо платника податків ТОВ "Б-4" наявна інформація: "ПЕРЕБУВАЄ НА ОБЛІКУ В ОРГАНАХ ДОХОДІВ ТА ЗБОРІВ", платник податків не має податкового боргу".

Водночас будь-яких зауважень, застережень або інформації, яка б могла свідчити про недоброчесність та недобросовісність вказаного контрагента розміщеної в офіційних джерелах органів державної влади чи місцевого самоврядування,- немає.

Здійснення господарської діяльності контрагентом не може мати наслідків для позивача, оскільки законодавством не передбачений обов`язок суб`єкта підприємницької діяльності бути обізнаним із особливостями господарювання контрагента. Відомості, що є обов`язковими для перевірки підприємством стосовно свого контрагента, це включення його до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також наявність свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість на час здійснення господарських операцій.

Чинне законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже, поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови невстановлення компетентним органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання позивачем незаконної податкової вигоди, останній не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 07.04.2014 року у справі №К/800/36098/13, постановах Верховного Суду від 30.01.2018 року №К/9901/612/18 і №К/9901/630/18.

Відповідно до висновків викладених у Постановах Верховного Суду від 30.08.2019 року у справі № 804/17176/14, від 04.06.2020 року у справі № 340/422/19 та від 21.04.2021 у справі № 815/2417/16, від 18 червня 2021 року у справі № 320/7061/19: "Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків, щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними".

До того ж, згідно із позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 30.01.2018 № К/9901/921/18, від 27.02.2018 № К/9901/4256/17, від 06.02.2018 № К/9901/8403/18, від 30.01.2018 № К/9901/5786/18, відсутність у контрагента Позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Разом з тим, відсутність необхідних матеріальних чи трудових ресурсів у контрагентів платника податків не є безумовним свідченням нереальності господарської операції, оскільки їх наявність або відсутність (ресурсів) у господарюючих суб`єктів не має правового значення для вирішення питання про наявність наміру сторін на реальне настання правових наслідків, обумовлених укладеними правочинами.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10.09.2019 у справі №814/4212/17, від 05 січня 2021 року у справі № 200/1718/20-а.

Щодо невідповідності між наданими позивачем документами та базами даних АІС "Податковий блок", про які зазначено в Акті (арк. 24 Акту), колегія суддів зазначає , що така податкова інформація, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Про такий висновок суду додатково свідчить правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 28.05.2021 року у справі №804/5965/16, згідно якої, податкова інформація, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача, як доказ нереальності здійснення господарських операцій, є безпідставною, оскільки остання носить виключно інформативний характер, не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17.06.2021 року у справі № 200/9296/19-а.

Наявність певної податкової інформації, одержаної від інших підрозділів податкового органу чи з інформаційних систем державної податкової служби, що не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації, може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій платника податків, однак не є беззаперечним доказом того факту, що в дійсності ніякі товари (роботи, послуги) не отримувались платником податків від його контрагента.

Разом з тим, господарська діяльність контрагента позивача не перевірялась, зустрічні перевірки проведені не були, усі викладені в акті доводи були сформовані за результатами аналізу даних податкової інформації, наявної в базі даних.

Ні до проведення перевірки позивача, ні під час її проведення не була проведена зустрічна звірка або перевірка господарської діяльності контрагента позивача, не було також звернень до цього підприємства про надання пояснень або підтверджуючих документів.

Суд відхиляє посилання контролюючого органу на податкову інформацію, оскільки внесені відомості є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань, а висновки викладені в податковій інформації, є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків, про що також вказав Верховний Суд у постанові № 804/7470/16 від 21.02.2018.

На підставі зазначеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про встановлення відсутності реально вчиненої операції в частині отримання послуг/виконаних робіт від ТОВ "Б-4".

Також суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність реально вчиненої господарської операції з ФОП ОСОБА_1 , вказавши про відсутність ланцюгів постачання зазначених ТМЦ у ФОП ОСОБА_1 та відсутність первинних бухгалтерських документів щодо доставки плитки гумової 500x500x20 коричн ТМ "УкрПлит" артUPR16 у травні 2018 року, з підстав відсутності шляхових листів, товарно-транспортних накладних, актів на списання ТМЦ, оборотно-сальдових відомостей, та ін. документів, що на думку Суду першої інстанції підтверджує відсутність реально вчиненої господарської операції з ФОП ОСОБА_1 .

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до умов Договору з ФОП ОСОБА_1 , товар поставляється на умовах Франко склад Продавця, м. Бровари, вул. Красовського, 22, транспортом покупця. За результатами правочинів з придбання та отримання плитки гумової 500x500x20 коричн ТМ "УкрПлит" артUPR16, було складено відповідні видаткові накладні, які є документами первинного бухгалтерського обліку в розумінні ст. 9 З.У. "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Оскільки товар доставлявся в м.Житомир власним транспортом ДП "Фаворит ОПТ" АТЗТ "Фаворит", та складалась видаткова накладна, то відповідно ТТН (товарно-транспортна накладна) не виписувалась, бо її обов`язковість в такому випадку не передбачена чинним законодавством.

Як встановлено з матеріалів справи, шляхові листи були надані перевіряючим, в порядку п. 85.2, ст.85 ПК України, в повному обсязі. Позивачем також було надано суду та долучено до матеріалів справи відповідні пояснення з додатками (а.с. 1-8, Т-2).

02.05.2018 року між Позивачем та ФОП ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) було укладено Договір купівлі-продажу №02-05/18 (а.с. 3-5, Т-2). За вказаним Договором ФОП ОСОБА_1 зобов`язався продати плитку гумову ТМ "УкрПлит" та інші товари. Місцем поставки визначено склад Продавця : м. Бровари, вул. Красовського, 22.

На виконання умов вказаного договору 25.05.2018 року було здійснено реалізацію плитки гумової 500x500x20 коричневої ТМ "УкрПлит" артUPR16 в обсязі 267 м2 та Хім.сировини VORAMER MR 1118 Ізоцинат в обсязі 106 кг. 3 метою відображення вказаної операції в первинних документах було складено Видаткову накладну № П-00000009 від 25.05.18 р на загальну суму 131772,98 грн. (в т.ч. ПДВ 21962,16 грн.) (а.с. 6, Т-2).

В подальшому, ФОП ОСОБА_1 в Єдиному реєстрі податкових накладних було зареєстровано дві податкові накладні : №20 від 14.05.18 р. та №24 від 22.05.2018 р. на загальну суму 131772,98 грн. (в т.ч. ПДВ 21962,16 грн.), - (а.с. 7-8, Т-2).

Відповідачем жодних доказів щодо наявності/відсутності в ланцюгах постачання у ФОП ОСОБА_1 плитки гумової 500x500x20 коричневої ТМ "УкрПлит" артUPR16, - не надано. Також Відповідачем не спростовано тих обставин, що вказана плитка могла бути придбаною ФОП ОСОБА_1 у не платника ПДВ, внаслідок чого її відображення в базах даних "АІС" не здійснюється. При цьому такі операції жодним порушенням не являються.

Колегія суддів також зауважує, що в Акті перевірки вказано : "в ході перевірки не підтверджено факту отримання плитки гумової 500x500x20 коричн ТМ "УкрПлит" артUPR16", однак факт отримання Хім.сировини VORAMER MR 1118 Ізоцинат жодним чином не заперечується, хоча вказані матеріали є супутніми у використанні та отримані на підставі одних і тих самих документів в результаті однієї і тієї ж господарської операції.

Щодо, відсутності плитки гумової 500x500x20 коричн ТМ "УкрПлит" артUPR16 в ланцюгах постачання у ФОП ОСОБА_1 , то за умови фактичного отримання товару в повному обсязі та належного оформлення всіх документів у позивача були відсутні підстави сумніватись у правомірності своїх дій в т.ч. з урахуванням висновків викладених у Постанові Верховного Суду від 30 серпня 2019 року у справі № 804/17176/14, від 04.06.2020 року у справі № 340/422/19 та від 21.04.2021 у справі № 815/2417/16.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про порушення у вигляді заниження доходів та, відповідно, фінансового результату до оподаткування при взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_1 та доходить до висновку про відсутність з боку ДП "Фаворит ОГІТ" АТЗТ "Фаворит" порушення у вигляді заниження доходів та, відповідно, фінансового результату до оподаткування при взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_1 на загальну суму 95 678,0 грн. та завищення податкового кредиту з ПДВ на суму 19 135,36 грн.,).

Щодо податкових повідомлень-рішень від 31.05.2021 № та №, колегія суддів зазначає наступне.

Перевіркою встановлено порушення п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за травень 2017 року - 40539 грн.; за липень 2018 року - 85745 грн.; за вересень 2018 року 91580 грн.; за жовтень 2018 року - 103080 грн.; за листопад 2019 року - 45437 грн. та за березень 2020 року - 185412 грн. та заниження податку на додану вартість на загальну суму 2 299 298,0 грн.

ППР № від 31.05.2021 р, на загальну суму 2477740,00 грн. (2252491,00 грн за податковим зобов`язанням + 225249,00 гри. за штрафними санкціями -10%) та ППР № від 31.05.2021 р. (без визначення загальної суми) винесено за платежем податку на додану вартість.

Донарахування здійснено із встановленого перевіркою порушення повноти визначення податкових зобов`язань за період з 01.04.2017 по 31.12.2020 зокрема їх заниження на загальну суму 1251 099,0 грн. (арк. 28 Акту) яка складається з наступного :

- занижено податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 1 180 216,0 грн. у зв`язку з необхідністю реалізації будівельних матеріалів в сумі 5 901 081,88 грн, (які були передані ТОВ "Б-4", згідно актів прийому-передачі) та які ніби то вважаються такими, що реалізовані на території України (арк. 37 Акту);

-занижено податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 70 883,0 грн., по придбаним послугам оренди у ПрАТ "Фаворит Компані", які не використовувалися ДП "Фаворит ОПТ" АТЗТ "Фаворит" в господарській діяльності у червні і липні 2018 року (автомобіль Mercedes FVG S 63 4МАТ1С + Coupe, № НОМЕР_3 ) та у вересні і жовтні 2019 року (автомобіль Mercedes Benz AMG Е53 4МАТІС + Coupe, № AM7727CP) (арк. 39 Акту).

А також із встановленого порушення правомірності визначення податкового кредиту за період з 01.04.2017 року по 31.12.2020 року та його завищення на загальну суму 1 048 199,64 грн. (арк. 42 Акту) яка складається з наступного :

-завищено податковий кредит з ПДВ на 1 029 064,28 гри, за рахунок безпідставно віднесених до його складу сум податку по податкових накладних від ТОВ "Б-4", по якому в ході перевірки не підтверджено факту виконання будівельно-монтажних робіт та отримання будматеріалів для їх виконання (арк. 52 Акту);

-завищено податковий кредит з ПДВ на 19 135,36 грн., за рахунок безпідставно віднесених до його складу сум податку по податкових накладних від ФОП ОСОБА_1 , по якому в ході перевірки не підтверджено факту отримання плитки гумової 500x500x20 коричн ТМ "УкрПлит" артUPR16 (арк. 54 Акту).

Відповідно до Акту перевірки, порушення у формі заниження доходів на вартість реалізованих будівельних матеріалів на загальну суму 5 901 082,0 грн. (арк. 16 Акта), обґрунтовано тим, що під час перевірки не було надано підтверджуючих документів стосовно використання субпідрядником (ТОВ "Б-4") переданих йому від Генпідрядника (ДП "Фаворит ОПТ" АТЗТ "Фаворит") матеріалів, а саме, відсутні Акти за формою № М-23 "Акт про витрату давальницьких матеріалів" (форма затверджена наказом Мінстату України "Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку сировини та матеріалів" від 21.06.96 № 193). А також, що по рахунку 205 ''Будівельні матеріали" залишки будматеріалів із зазначеною в таблиці (арк. 11-13 Акту) номенклатурою за відповідні звітні періоди відсутні.

Разом з тим, судом встановлено, що всі використані будматеріали із зазначеною в таблиці (арк. 11-13, 21-23 Акту та арк. 9 відзиву) номенклатурою відображені належним чином і у повній відповідності до вимог чинного законодавства. Більше того, наявність та отримання перелічених будівельних матеріалів цілком і повністю підтверджено всіма необхідними первинними бухгалтерськими документами (в т.ч. відомостях по рах. 205), які надано перевіряючим в повному обсязі до перевірки.

На підтвердження передачі будівельних матеріалів ТОВ "Б-4" позивачем надано на акти списання матеріалів; акти прийому -передачі, чим підтверджується факт надання необхідних первинних документів, які підтверджують реальний факт передачі та використання вказаних будівельних матеріалів у визначеному законодавством порядку.

Самі ж акти списання матеріалів та акти прийому - передачі виконаних робіт з використанням матеріалів замовника (Позивача) долучено до матеріалів справи (а.с. 12-54. Т-2). Тому висновки Відповідача про те, що ніби то будівельні матеріали на загальну суму 5 901 082,0 грн. були реалізовані Товариству "Б-4" не підтверджуються дійсними обставинами та повністю спростовуються матеріалами справи.

Внаслідок зазначеного, та враховуючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів дійшла до висновку щодо відсутності з боку позивача порушення у вигляді заниження податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 1 180 216,0 грн., на вартість реалізованих будівельних матеріалів на загальну суму 5 901 082,0 грн..

В частині встановленого заниження податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 70 883,0 грн., по придбаним послугам оренди у ПрАТ "Фаворит Компані", які на думку відповідача не використовувалися ДП "Фаворит ОПТ" АТЗТ "Фаворит" в господарській діяльності у червні і липні 2018 року (автомобіль Mercedes FVG S 63 4МАТ1С + Coupe, № НОМЕР_3 ) та у вересні і жовтні 2019 року (автомобіль Mercedes Benz AMG Е53 4МАТІС + Coupe, № AM7727CP) (арк. 37 Акту), колегія суддів враховує наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що у червні і липні 2018 року (як і в інші періоди) автомобіль Mercedes FVG S 63 4МАТ1С + Coupe, № AM7727B1 використовувався позивачем у господарській діяльності, що підтверджується первинними документами, в т.ч. шляховими листами, які в свою чергу в порядку п. 85.2, ст.85 ПК було до перевірки.

Також судом встановлено, що у вересні і жовтні 2019 року (як і в інші періоди) автомобіль Mercedes Benz AMG Е53 4МАТІС + Coupe, № AM7727CP використовувався позивачем у господарській діяльності, що підтверджується первинними документами, в т.ч. шляховими листами, які в свою чергу в порядку п. 85.2, ст.85 ПК було теж надано до перевірки.

Отже позивачем обґрунтовано та у повній відповідності до вимог п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу до податкового кредиту віднесено суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання послуг з оренди автомобілів.

До того ж, як вбачається з Єдиного реєстру податкових накладних, всі зазначені в Акті перевірки накладні: №91 від 30.06.2018 р., №113 від 31.07.2018 р., №104 від 30.09.2019 р., № 103 від 31.10.2019 р. (на загальну суму ПДВ - 70883,00 гри.) зареєстровані та наявні в Єдиному реєстрі податкових накладних, що є беззаперечною підставою для віднесення сум податку до податкового кредиту.

На підтвердження зазначених обставин Позивачем було долучено до матеріалів справи підтверджуючі документи, а саме : подорожні листи за період червень -липень 2018 р. (а.с. 233-238, Т-1), відомості на списання ПММ за період червень -липень 2018 р. (а.с. 239- 240, Т-1), податкові накладні за період червень -липень 2018 р., (а.с. 241-242, Т-1), подорожні листи за період вересень - жовтень 2019 р. (а.с. 243-246, Т-1), відомості на списання ПММ за період вересень - жовтень 2019 р. (а.с. 247-248, Т-1), податкові накладні за період вересень - жовтень 2019 р. (а.с. 249-250, Т-1).

Таким чином, зазначене вказує на відсутність порушення з боку ДП "Фаворит ОПТ" АТЗТ "Фаворит" у вигляді заниження податкових зобов`язань з ПДВ па загальну суму 70 883,0 грн.

Щодо завищення податкового кредиту з ПДВ на 1 029 064,28 грн, за рахунок безпідставно віднесених до його складу сум податку по податкових накладних від ТОВ "Б- 4", по якому в ході перевірки не підтверджено факту виконання будівельно-монтажних робіт, суд враховує таке.

Як вбачається з Єдиного реєстру податкових накладних та підтверджується матеріалами справи (а.с. 61-101, Т-2), всі визначені в Акті перевірки податкові накладні, що були оформлені ТОВ "Б-4", зареєстровані та наявні в Єдиному реєстрі податкових накладних, що є підставою для віднесення сум податку до податкового кредиту.

Як вбачається з акту перевірки, відповідно до наданих для перевірки договорів, актів приймання виконаних підрядних робіт форми КБ2в, довідок про вартість виконаних підрядних робіт форми КБЗ, актів на списання матеріалів, актів прийому-передачі матеріалів, банківських виписок, обігово-сальдових відомостей по рахунку 631, головних книг за період з 01.04.2017 по 31.12.2020 .... крім іншого, в ході перевірки досліджувались умови договорів, укладених між ДІЇ "Фаворит 011Т" АТЗТ "Фаворит" та ТОВ "Б-4", а саме, № 2017/32 від 15.03.17, № 2017/285 від 03.05.17, № 2017/307 від 22.05.17, № 2018/138 від 16.04.18, № 2019/321 від 04.11.19, № 2019/323 від 04.11.19, № 2019/324 від 04.11.19, № 2019/322 від 04.11.19, № 2020/1908 від 03.08.20, №2020/3108 від 18.08.20.".

Вказане підтверджує факт надання всіх необхідних первинних документів, в яких відображено здійснені операції та спростовує твердження суду першої інстанції про ненадання платником первинних документів.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо вчинення позивачем порушення у вигляді завищення податкового кредиту з ПДВ на 1 029 064,28 грн, за рахунок безпідставно віднесених до його складу сум податку по податкових накладних від ТОВ "Б-4".

Суд також не погоджується з висновком щодо завищення податкового кредиту з ПДВ на 19 135,36 грн., за рахунок безпідставно віднесених до його складу сум податку по податкових накладних від ФОП ОСОБА_1 , по якому в ході перевірки не підтверджено факту отримання плитки гумової 500x500x20 коричн ТМ "УкрПлит" артUPR16.

Як вбачається з Єдиного реєстру податкових накладних, всі визначені в Акті перевірки та підтверджується матеріалами справи (а.с. 7-8, Т-2), податкові накладні, що були оформлені ФОП ОСОБА_1 , зареєстровані та, наявні в Єдиному реєстрі податкових накладних, що є підставою для віднесення сум податку до податкового кредиту.

Отже колегія суддів не вбачає допущення з боку ДП "Фаворит ОПТ" АТЗТ "Фаворит" порушення у вигляді завищення податкового кредиту з ПДВ на суму 19 135,36 грн.,).

Крім того, суд зауважує, що висновки про нереальність господарських операцій з придбання платником податку товарів або про узгодженість дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальника чи сприяння ухиленню постачальником товару від виконання податкових зобов`язань можуть ґрунтуватися лише на належних, достатніх, а також допустимих доказах.

Натомість, як вже зазначено вище, будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Окрім того, суд враховує, що порушення контрагентом податкової дисципліни, правил ведення господарської діяльності на які посилається контролюючий орган не можуть бути покладені в основу висновку про те, що господарські операції з цим контрагентом-постачальником є нереальними з огляду на те, що юридична відповідальність має індивідуальний характер, а тому на платника податків не можуть бути покладені негативні наслідки у зв`язку із недобросовісними діями його контрагента.

За висновком Верховного Суду, який висвітлено у постанові по справі № 813/5852/15 від 27.02.2018 податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентом податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку. У разі підтвердження реального характеру здійснених операцій платник не може відповідати за порушення контрагента, якщо не буде доведено його безпосередньої участі у зловживанні цієї особи.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентом, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат чи податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними (постанови Верховного Суду від 26.06.2018 по справі № 826/3006/14, 17.04.2018 року по справі №808/1543/17 ).

Зазначене узгоджується із конституційним принципом індивідуального характеру юридичної відповідальності, судової практики Європейського з прав людини у рішенні по справі "Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії" (заява №6689/03), рішення по справі "Інтерсплав проти України" (заява № 803/02).

Приписами ч. 2 ст. 61 Конституції України встановлений індивідуальний характер юридичної відповідальності.

Отже, суд, оцінюючи спірні фінансово-господарські операції, передусім виходить з того, що юридична відповідальність згідно норм чинного законодавства України є персоніфікованою.

Підприємство яке є сумлінним платником податків не повинно нести відповідальність за своїх контрагентів.

Разом з тим, надані позивачем документи, складені за результатами проведених операцій містять необхідну для цілей оподаткування інформацію щодо змісту спірних господарських операції та мають усі необхідні реквізити первинних документів, що дозволяють ідентифікувати учасників цих операцій та встановити факт їх здійснення. Видані контрагентом позивачу податкові накладні не ставились під сумнів під час проведення перевірки.

Відповідачем не встановлено наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його контрагентів для одержання товариством незаконної податкової вигоди, а тому ДП "Фаворит ОПТ" Акціонерного товариства закритого типу "Фаворит" не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Контролюючим органом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі

Крім того, матеріалами справи підтвердується, що на всі отримані запити позивачем було надано відповіді.

Щодо надання документів під час розгляду заперечень, то фактично позивач був позбавлений такого права, у зв`язку з тим, що запрошення на розгляд заперечень ним було отримано лише 28.05.2021 р., в той час як сам розгляд відбувся 24.05.2021 р.

З урахування висновків, викладених у рішеннях Верховного Суду, наявності значної кількості первинної документації, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідності визнання протиправним та скасування спірних податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Житомирській області № від 31.05.2021 р., № від 31.05.2021 р., № від 31.05.2021 р.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, а сформовані ним висновки не узгоджуються із поясненнями сторін та наявними у справі доказами, тому апеляційну скаргу позивача необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям постанови про повне задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 22700,00 грн., а за подання апеляційної скарги сплачено 34050,00., то за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 56750,00 грн гривень.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до частини 3 статті 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Фаворит ОПТ" Акціонерного товариства закритого типу "Фаворит" задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства "Фаворит ОПТ" Акціонерного товариства закритого типу "Фаворит" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 31.05.2021 р., № від 31.05.2021 р., № від 31.05.2021 р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області на користь Дочірнього підприємства "Фаворит ОПТ" Акціонерного товариства закритого типу "Фаворит" сплачений судовий збір в розмірі 56750,00 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 січня 2022 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Ватаманюк Р.В. Боровицький О. А.