Справа № 580/6411/21
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/6411/21 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Гаращенко В.В., Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Грибан І.О., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білозірської сільської територіальної виборчої комісії Черкаського району Черкаської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Білозірської сільської територіальної виборчої комісії Черкаського району Черкаської області (далі по тексту - відповідач, Білозірська сільська територіальна виборча комісія) в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Білозірської сільської територіальної виборчої комісії щодо неприйняття рішення про визнання ОСОБА_2 таким, що відмовився від посади сільського голови Білозірської сільської ради, та призначення повторних виборів Білозірського сільського голови;

- зобов`язати Білозірську сільську територіальну виборчу комісію прийняти рішення про визнання ОСОБА_2 таким, що відмовився від посади сільського голови Білозірської сільської ради, та призначити повторні вибори Білозірського сільського голови.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2021 року в задоволенні значеного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021 року дану справу прийнято до свого провадження колегією суддів: головуючий суддя - Кобаль М.І., судді: Грибан І.О., Костюк Л.О.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КАС України у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про продовження строку розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2021 року на розумний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою від 15 липня 2020 року №795-IX Верховна Рада України призначила чергові вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів на неділю, 25 жовтня 2020 року.

Під час проведення виборчого процесу у 2020 році, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06.11.2020 у справі №580/4975/20 визнано протиправними дії Білозірської сільської територіальної виборчої комісії Черкаського району Черкаської області щодо офіційного оприлюднення результатів виборів сільського голови Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області на місцевих виборах 25 жовтня 2020 року шляхом опублікування постанови від 28.10.2020 року №32.

Зобов`язано Білозірську сільську територіальну виборчу комісію Черкаського району Черкаської області офіційно оприлюднити результати виборів сільського голови Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області на місцевих виборах 25 жовтня 2020 року шляхом опублікування повідомлення за формою №8 Порядку інформування Центральної виборчої комісії про перебіг виборчого процесу місцевих виборів, затвердженого постановою Центральної виборчої комісії від 25.08.2020 року №200, у відповідних місцевих друкованих засобах масової інформації, а також розмістити вказане повідомлення на офіційному веб-сайті комісії чи відповідної ради (за наявності), регіонального, територіального представництва Центральної виборчої комісії (у разі їх утворення).

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 року по справі №580/4975/20 встановлено Білозірській сільській територіальній виборчій комісії Черкаського району Черкаської області новий строк для подання до суду звіту про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.11.2020 року протягом двадцяти днів з моменту отримання копії даної ухвали.

28.07.2021 року в газеті «Черкаський край» у номері № 30 здійснена публікація про результати виборів сільського голови Білозірської сільської ради шляхом опублікування відповідного повідомлення за формою №8 Порядку інформування Центральної виборчої комісії про перебіг виборчого процесу місцевих виборів, затвердженого постановою Центральної виборчої комісії від 25.08.2020 року № 200.

Відповідно до постанови Білозірської сільської територіальної виборчої комісії Черкаського району Черкаської області від 28 жовтня 2020 року № 32 «Про визнання обраним сільським головою Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області ОСОБА_2 ».

Як вказує позивач, оскільки ОСОБА_2 , після 28 липня 2021 року, не подав у двадцятиденний строк заяву про реєстрацію його сільським головою, територіальна виборча комісія зобов`язана прийняти рішення про визнання ОСОБА_2 таким, що відмовився від посади сільського голови Білозірської сільської ради, та призначити повторні вибори Білозірського сільського голови.

Зазначені обставини стали підставою звернення позивача до суду з даним позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що задоволенню не підлягають, оскільки відсутнє порушене право або законний інтерес позивача, що є самостійною підставою для прийняття рішення про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Розглядаючи дану справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що розгляд справи здійснюється поза межами виборчого процесу, з огляду на наступне.

Постановою Верховної Ради України від 15 липня 2020 року № 795-IX вирішено призначити чергові вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів на неділю 25 жовтня 2020 року.

Постановою Центральної виборчої комісії від 08 серпня 2020 року №160 «Про перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів від 25 жовтня 2020 року» прийнято рішення про призначення на неділю - 25 жовтня 2020 року перших виборів депутатів сільських, селищних, міських рад територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів за переліками згідно з додатками 1 - 24.

Постановою Центральної виборчої комісії від 30 серпня 2020 року № 208 «Про початок виборчого процесу місцевих виборів 25 жовтня 2020 року» було оголошено з 05 вересня 2020 року початок виборчого процесу місцевих виборів, призначених на 25 жовтня 2020 року.

Отже виборчий процес розпочався 05 вересня 2020 року.

Отже, будь-які дії, бездіяльність та рішення, прийняті Білозірською сільською територіальною виборчою комісією поза визначеними строками виборчого процесу є виконанням покладених на неї законами України прямих повноважень - щодо організації, підготовки та проведення виборів в України, які прийняті нею як суб`єктом владних повноважень, а не як суб`єктом виборчого процесу та можуть бути оскаржені на загальних підставах, встановлених КАС України.

Даний висновок узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14 вересня 2020 року у справі №855/30/20.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Виборчого кодексу України (далі по тексту - ВК України)(в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що особа, обрана депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласної, районної, міської, районної у місті, сільської, селищної ради, сільським, селищним, міським головою, для її реєстрації зобов`язана подати до територіальної виборчої комісії з відповідних місцевих виборів протягом двадцяти днів з дня офіційного оприлюднення результатів виборів заяву про реєстрацію її депутатом, сільським, селищним, міським головою, а у разі наявності в неї іншого представницького мандата - копію зареєстрованої заяви про припинення дії іншого представницького мандата, поданої відповідно до Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим або відповідної місцевої ради.

Частиною 5 ст. 283 ВК України встановлено, що у разі невиконання без поважних причин та у строки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, особою, обраною депутатом в багатомандатному виборчому окрузі, сільським, селищним, міським головою, вимог частини першої цієї статті або подання цією особою до виборчої комісії заяви про відмову від депутатського мандата, посади сільського, селищного, міського голови, територіальна виборча комісія приймає рішення про визнання особи такою, що відмовилася від депутатського мандата, посади сільського, селищного, міського голови, та призначає повторні вибори відповідно депутата у багатомандатному виборчому окрузі, сільського, селищного, міського голови.

Вимогами ч. 4 ст. 194 ВК України передбачено, що повторні місцеві вибори призначаються територіальною виборчою комісією у разі визнання відповідних місцевих виборів такими, що не відбулися, в порядку, встановленому цим Кодексом. Підстави для визнання місцевих виборів такими, що не відбулися, та призначення повторних виборів визначені у статті 280 цього Кодексу.

У свою чергу, п. 8 ч. 1 ст. 280 ВК України регламентовано, що територіальна виборча комісія з відповідних місцевих виборів приймає рішення про визнання виборів депутатів у багатомандатному виборчому окрузі, сільського, селищного, міського голови такими, що не відбулися, та про призначення повторних виборів, якщо особа, обрана сільським, селищним, міським головою, визнана такою, що відмовилася від депутатського мандата, посади сільського, селищного, міського голови.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на сайті Білозірської громади - http://bilozirska.gromada.org.ua/news// 03.11.2020 року о 15 год. 57 хв. опубліковано постанову Білозірської сільської територіальної виборчої комісії від 28.10.2020 року № 32 «Про визнання обраним сільським головою Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області ОСОБА_2 ».

09.11.2020 року ОСОБА_2 подано заяву про реєстрацію його сільським головою Білозірської сільської ради на місцевих виборах 25.10.2020 року з додатком.

Згідно п. 2 рішення Білозірської сільської ради від 17.11.2020 року № 1-1/VIII «Про підсумки виборів та визнання повноважень сільського голови Білозірської сільської ради», яке опубліковане на офіційному сайті Білозірської громади - http://bilozirska. gromada.org.ua, заслухавши інформацію голови територіальної виборчої комісії, сесія Білозірської сільської ради вирішила визнати повноваження Білозірського сільського голови ОСОБА_2 та вважати його таким, що вступив на посаду.

30.11.2020 року на офіційному сайті Білозірської громади - http://bilozirska. gromada.org.ua/news/, опубліковано повідомлення Білозірської сільської територіальної виборчої комісії Черкаського району Черкаської області від 28.10.2020 року «Про результати виборів сільського голови Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області».

Дані обставини встановлені на підставі рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02 січня 2021 року по справі № 580/5948/20, яке набрало законної сили і залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 січня 2021 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У свою чергу доводи апелянта про те, що подання ОСОБА_2 заяви про його реєстрацію сільським головою мало відбутися виключно у період з 28 липня 2021 року по 17 серпня 2021 року, не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції, оскільки Виборчий кодекс України не визначає обов`язку ОСОБА_2 повторно подавати заяву про реєстрацію його сільським головою Білозірської сільської ради.

При цьому, повторне офіційне оприлюднення результатів виборів 30.11.2020 року було здійснено на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2020 року по справі № 580/4975/20.

Отже, мотиви апелянта є безпідставними, оскільки заява про реєстрацію сільським головою ОСОБА_2 подана ще 09.11.2020 року, що виключає обов`язок останнього подавати її повторно.

Таким чином, ОСОБА_2 виконано вимоги ч. 1 ст. 283 ВК України, вчасно подано заяву про реєстрацію його сільським головою Білозірської сільської ради, а тому в даному випадку бездіяльність відповідача щодо прийняття рішення про визнання особи такою, що відмовилася від посади сільського голови та призначення повторних виборів відсутня.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 283 ВК України, рішення територіальної виборчої комісії про реєстрацію депутата, сільського, селищного, міського голови оголошуються на пленарному засіданні відповідної сільської, селищної, районної у місті, міської, обласної ради, Верховної Ради Автономної Республіки Крим та є підставою для набуття повноважень, складення присяги депутата, сільського, селищного, міського голови.

Згідно п. 2 рішення Білозірської сільської ради від 17 листопада 2020 року №1-1/VIII «Про підсумки виборів та визнання повноважень сільського голови Білозірської сільської ради», заслухавши інформацію голови ТВК, сесія Білозірської сільської ради вирішила визнати повноваження Білозірського сільського голови ОСОБА_2 та вважати його таким, що вступив на посаду.

При цьому, жодних доказів, які б свідчили про скасування вказаного рішення Білозірської сільської ради від 17 листопада 2020 року №1-1/VIII до матеріалів справи не надано.

Отже, наведеним також спростовуються доводи скаржника про відсутність проголошення рішення на пленарному засіданні Білозірської сільської ради про реєстрацію сільського голови ОСОБА_2 сільським головою.

Окрім зазначеного, відповідно до ч. 2 ст. 273 КАС України, виборець, учасник всеукраїнського референдуму (громадянин України, який має право голосу у відповідних виборах або референдумі) може оскаржити рішення, дії чи бездіяльність виборчої комісії, комісії з референдуму, членів цих комісій, якщо такі рішення, дія чи бездіяльність безпосередньо порушують його виборчі права або інтереси щодо участі у виборчому процесі чи процесі референдуму.

Всупереч наведеної норми ВК України, ОСОБА_1 звернувшись до суду з позовом до суб`єкта владних повноважень, не надав належних доказів того, що відповідач порушив особисті виборчі права або інтереси щодо участі у виборчому процесі.

Посилання позивача на те, що протиправна бездіяльність відповідача позбавляє його права взяти участь у повторних виборах сільського голови Білозірської сільської ради, жодним чином не свідчить про порушення особистих прав та законних інтересів, оскільки такі міркування позивача є передчасними.

Частиною 2 ст. 273 КАС України, законодавець визначив суб`єктів судового захисту порушеного виборчого права та забезпечив неможливість спотворення конституційно визначеного захисту виборчого права, шляхом впровадження ефективного контролю, що має на меті унеможливити будь-які зловживання та маніпулювання.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджуване порушення було обґрунтованим.

З наведеного слідує, що суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або чи мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Тобто, при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який міг би відновити його становище та захистити порушене право.

Згідно з висновками Конституційного Суду України, викладеними в рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, право на захист належить особі, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність.

Суд зазначає, що застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

При цьому у спорах, пов`язаних із виборчим процесом, таке порушення має бути реальним та стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів позивача саме щодо його участі у виборчому процесі, як того вимагає частина друга статті 273 КАС.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 29 червня 2019 року у справі № 855/164/19, від 10 вересня 2020 року у справі № 855/46/20.

Позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права, свободи чи інтереси рішенням суб`єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних позовних вимог можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення протиправно породжує, змінює або припиняє права та обов`язки саме позивача у сфері публічно-правових відносин.

Якщо особа не довела факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо рішення суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Аналіз наведених положень дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що даний адміністративний позов не підлягає задоволенню, а тому доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу суду.

Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.ст. 242, 257, 260, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: І.О. Грибан

Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено 17.01.2022 року