Справа № 640/2853/20
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2853/20 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до Офісу великих платників податків ДФС, третя особа - Державна казначейська служба України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків ДФС, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо підготовки та подання Державній казначейській службі висновку про повернення надміру сплаченого авансового внеску з податку на прибуток;

- зобов`язати відповідача подати до Державної казначейської служби висновок про повернення надміру сплачених сум грошового зобов`язання у сумі 245505,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2021 року позов задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням, Офіс великих платників податків ДПС (правонаступник Офісу великих платників податків ДФС) подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що на момент надання відповіді на заяву позивача про повернення зайво перерахованих платежів та станом на 23.04.2020 в інтегрованих картках позивача обліковується податковий борг.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавав. В суді першої інстанції позиція позивача обґрунтовувалась тим, що у відповідача виник обов`язок повернути ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надмірно сплачену суму податку з доходів фізичних осіб у сумі 188850,00 грн та військового збору у розмірі 56655,00 грн, які перераховано до бюджету 26 лютого 2015 року.

Третя особа відзив на апеляційну скаргу не подавала. Будь-які її письмові пояснення матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

В силу п.3 ч.1 ст.311 КАС України, беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантину на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, внаслідок реєстрації права власності ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення кафе-піцерії літ. «А-2», загальною площею 371,60 кв.м., що розташоване за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки загальною площею 0,0601 га, кадастровий номер :01:026:0062, що розташована у АДРЕСА_1 , в результаті реалізації права на предмет іпотеки в рахунок погашення грошового зобов`язання за іпотечним договором №01/682/08-МК від 29.08.2008, позивачем, як податковим агентом, сплачено до бюджету ПДФО за лютий 2015 року фізичної особи ОСОБА_1 в розмірі 188850,00 грн та військовий збір з фізичної особи ОСОБА_1 в сумі 56655,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 26.02.2015 №1 та №88 відповідно (а.с.9-11).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 у справі №817/184/15 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, Державного реєстратора Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області Гакало О.М., Державної реєстраційної служби України, Державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Корюк Тетяни Василівни, до відповідача 5 Державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Нілової А.О., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №17332489 від 19.11.2014 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Корюк Т.В. Державної реєстраційної служби України, визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №18747798 від 21.01.2015 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Нілової А.О. Державної реєстраційної служби України. В решті позовних вимог відмовлено.

Внаслідок набрання вказаною постановою законної сили, наказом АТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 15.12.2017 №164 (а.с.11) вирішено забезпечити зняття з балансу АТ «Банк «Фінанси та Кредит» нерухомого майна, а саме: нежитлове приміщення кафе-піцерії літ. «А-2», загальною площею 371,60 кв.м., що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , земельну ділянку загальною площею 0,0601 га, кадастровий номер :01:026:0062, що розташована у АДРЕСА_1 , а також сторнувати погашення заборгованості позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором №682/08-МК від 29.08.2008.

ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернулось до Офісу ВПП із заявою про повернення зайво перерахованих податків від 22 грудня 2017 року №3-39000/8250, у якій просило повернути зайво перераховані суми податку з доходів фізичних осіб та військового збору, які були утримані та перераховані банком до бюджету, як податковим агентом 26 лютого 2015 року (а.с.7-8).

У листі-відповіді від 10 січня 2018 року №755/10/28-10-43-01-18 відповідач зазначив, що оскільки нарахування в індивідуальній картці платника по показникам зазначеним у розрахунку не здійснюється, неможливо підтвердити наявність переплати (а.с.39).

Вважаючи, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо підготовки та подання Державній казначейській службі висновку про повернення надміру сплачених платежів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що відповідач повинен був підготувати висновок про повернення позивачу переплати у вказаній вище сумі з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові державного казначейства.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції, колегія суддів доходить наступних висновків.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.14.1.115 п.14.1 ст.14 ПК України, надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом (підпункт 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України).

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань визначені ст.43 ПК України.

Пунктом 43.1 ст.43 ПК України передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 МК України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Відповідно до п. 43.2 ст.43 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Згідно з п.43.3 та п.43.4 ст.43 ПК України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Так, п.43.5 ст.43 ПК України встановлено, що контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (п.43.6 ст.43 ПК України).

Відповідно до ч.1, 2 ст.25 Бюджетного кодексу України Державне казначейство України здійснює безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, за рішеннями, прийнятими державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій.

Таким чином, умовами повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань є відсутність у платника податків податкового боргу і подання до контролюючого органу відповідної заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Факт сплати коштів до держаного бюджету підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями від 26.02.2015 №1 та №88 (а.с.9-10), зняття нерухомого майна з балансу та сторнування погашення заборгованості ОСОБА_1 підтверджується наказом від 15.12.2017 №164 (а.с.11), який було прийнято внаслідок ухвалення Рівненським окружним адміністративним судом постанови від 14.05.2015 у справі №817/184/15.

При цьому, відповідну заяву про повернення надміру сплачених коштів позивачем сформовано в межах 1095 днів, а саме 22.12.2017 (а.с.7), відповідь на яку була надана листом від 10.01.2018 №755/10/28-10-43-01-18 (а.с.39), в якій зазначено, що оскільки нарахування в індивідуальній картці платника по показникам зазначеним у розрахунку не здійснюється, неможливо підтвердити наявність переплати.

Суд зазначає, що поданими до заяви доказами підтверджувалась сплата позивачем, як податковим агентом, відповідних податкових платежів на загальну суму 245505,00 грн, а також помилковість (надмірність) такої сплати внаслідок ухвалення Рівненським окружним адміністративним судом постанови від 14.05.2015 у справі №817/184/15 та сторнування погашення заборгованості позивачальника ОСОБА_1 наказом від 15.12.2017 №164.

В той же час, лист від 10.01.2018 №755/10/28-10-43-01-18 не містить визначених підстав для відмови у поверненні помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків, якими є наявність у такого платника непогашеної заборгованості перед бюджетом.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на наявність у позивача податкового боргу на момент подання заяви про повернення помилково (надміру) сплаченої суми податку, однак жодних доказів наявності у позивача заборгованості зі сплати податків і зборів, інших обов`язкових платежів за період з 22.12.2017 (дата формування заяви) по 18.01.2018 (дата оформлення відповіді) та по 30.12.2019 скаржником надано не було.

Натомість, апелянтом подано до суду апеляційної інстанції витяги з інтегрованої картки платника податку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за період з 31.12.2019 по 31.05.2021, які не є належними та допустимими доказами наявності у позивача податкового боргу в період з 22.12.2017 по 18.01.2018.

При цьому, відповідно до ч.4 ст.308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

В той же час, скаржником не надано доказів наявності об`єктивних причин, які унеможливили подання до суду першої інстанції відповідних витягів з інтегрованої картки платника податків, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не може прийняти їх як доказ, в силу ч.4 ст.308 КАС України.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі вищевикладеного, невідповідність висновків у рішенні суду першої інстанції обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, неправильне тлумачення закону, призвели до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню повністю з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови складено 18 січня 2022 року

Суддя-доповідач Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма