Справа № 161/19391/21
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/81/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Пушкарчук В.П. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Луцького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Волинській області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

28.10.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 19.10.2021 року йому стало відомо про наявність постанови Луцького РУП ГУНП у Волинській області № 845801 від 15.07.2021 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. Однак, з даною постановою він категорично не погоджується та вважає її незаконною. Вказує, що оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень винесено у його відсутності та без його повідомлення про наявність такого провадження відносно нього. Крім того, дана постанова була винесена за наслідком події більш ніж двомісячної давності, а її зміст складений із грубими порушеннями. Враховуючи наведене, просить суд скасувати постанову Луцького РУП ГУНП у Волинській області № 845801 від 15.07.2021 року.

Одночасно з цим, позивач просить суд поновити строк на оскарження даної постанови, оскільки про її наявність він фактично дізнався лише 19.10.2021 року, після отримання листа від органу ДВС.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.11.2021 року у вищевказаній справі було відкрито провадження, її розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання без повідомлення (виклику) сторін.

Вищевказаною ухвалою суду відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов протягом п`яти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Як вбачається із матеріалів справи, адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови із доданими до нього документами було вручено за адресою місцезнаходження Луцького РУП ГУНП у Волинській області 22.11.2021 року.

Проте, ані у визначений судом строк, ані станом на день розгляду даної справи, відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови від відповідача на адресу суду не надходив.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як встановлено судом, оскаржувана постанова була отримана позивачем 19.10.2021 року, внаслідок її надіслання Першим ВДВС у м. Луцьку ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів) на адресу останнього разом із матеріалами виконавчого провадження № 66991653, яке, в свою чергу, й було відкритим на підставі оспорюваного рішення суб`єкта владних повноважень.

Зазначена обставина підтверджуються відповідним супровідним листом органу ДВС та рекомендованим повідомленням про його вручення ОСОБА_1 , а також жодними доказами не спростована.

Враховуючи вищенаведене обґрунтування, яким позивач обґрунтовує підстави для поновлення йому строку для звернення до суду з даним позовом, які визнаються поважними, суд вважає за можливе поновити позивачу пропущений процесуальний строк для звернення з даною позовною заявою.

Судом встановлено, що 15.07.2021 року поліцейський СРПП ВП № 3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ст. сержант поліції Самчук Б.Б. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серія БАБ № 845801 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 09.05.2021 року о 07:00, в с. Боголюби Луцького р-ну по вул. Молодіжна, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf, н.з. НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування таким транспортним засобом на підставі судового рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.03.2021 року, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР.

Пунктом 2.1 «а» ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, не визнає, а оскаржувану постанову вважає такою, що винесена із грубим порушенням вимог процесуального законодавства.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ознаками вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, відповідачем суду не надано.

Зокрема, маючи достатньо часу (з 22.11.2021 року) для подання відзиву із доводами та запереченнями щодо позову, Луцький РУП ГУНП у Волинській області таким правом не скористався.

На переконання суду, зазначені вище обставини, в силу приписів ч. 4 ст. 159 КАС України, ймовірно можуть свідчити про визнання відповідачем заявлених позовних вимог та у всякому випадку жодних підстав відхилити доводи позивача, що викладені у його адміністративному позові, у суду немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що будь-які докази, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення суду не надані, відзив чи будь-які заперечення проти позову на адресу суду не надходили, суд вважає за необхідне позов задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 454 грн.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування оскаржуваної постанови судом були задоволені, то із Луцького РУП ГУНП у Волинській області на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 454 грн.

На підставі ст. ст. 126, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст. ст. 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серія БАБ № 845801 від 15.07.2021 року.

Позов ОСОБА_1 до Луцького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Волинській області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 (м. Луцьк) Луцького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Волинській області старшого сержанта поліції Самчука Богдана Богдановича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серія БАБ № 845801 від 15.07.2021 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП України - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Луцького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 20 січня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук