Справа № 754/13751/21
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/15/22
РІШЕННЯ

Іменем України

25 січня 2022 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа: Інспектор Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Овчар А.С. про визнання незаконною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

06.09.2021 позивачка звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 05.08.2021 року було заблоковано наявний у позивача рахунок у Приватбанку. За повідомленнями працівника банку рахунок позивача заблоковано на підставі відкритого виконавчого провадження. Того ж дня на сайті Міністерства юстиції країни позивачка знайшла інформацію про те, що вона є боржником і на неї відкрито виконавче провадження на підставі подання Департаменту патрульної поліції за не сплату штрафу за вчинення правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху. Але, жодних правопорушень позивачка не вчиняла та жодних адміністративних матеріалів або постанов з ДПП не отримувала. З метою з`ясування усіх обставин, був поданий запит на інформацію до ДПП і 30.08.2021 року отримала лист від 13.08.2021 року №814зі/4127/02-2021 з копіями постанов про адміністративні правопорушення 1АВ№№ 0094446, 01631463 і завірені копії, ніби то, надісланих листів з постановами на адресу позивачки. Ознайомившись із вказаним листом та додатками до нього з`ясовано, що на повідомленнях про вручення відсутній підпис та дата отримання листів ДПП з постановами. Отже, листів з постановами про адміністративні правопорушення особисто позивачка не отримувала і вперше дізналась про притягнення до адміністративної відповідальності 05.08.2021 року за вищезазначених обставин. Ознайомившись із текстом адміністративної постанови 1АВ№№ 0094446 від 28.09.2020 року, що винесена інспектором ДПП Овчар А.С., позивачка вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки відомості зазначені в ній не відповідають дійсним обставинам справи, а дії інспектора патрульної поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили права позивача, тому дана постанова підлягає скасуванню з наступних підстав. По-перше, 29.04.2021 року позивачка вказує, що не перебувала за кермом т/з «LAND ROVER Freeland» д.н. НОМЕР_1 і не могла фізично порушити вимоги ПДР на місці, що вказане в оскаржуваній постанові. Відповідно до Договору оренди від 03.12.2018 року №03/12/18-ОА, т/з «LAND ROVER Freeland» д.н. НОМЕР_1 , перебуває в експлуатації у ТОВ «Рейлвагонтранс» і хто був за кермом даного т/з 28.09.2020 року - позивачці не відомо. По-друге, на думку позивачки, правомірність здійснення заходів вимірювання «перевищень» швидкості т/з на ділянках Південного мосту є досить спірною з огляду на схему організації дорожнього руху та дислокацію дорожніх знаків згідно приписів ПДР і ДСТУ 4100-2014. По-третє, враховуючи те, що позивачка належним чином не була повідомлена про складення на неї оскаржуваної постанови, то має право на перегляд у судовому порядку цієї постанови і поновлення строків на її оскарження.

Враховуючи вищевикладене, позивачка просить позов задовольнити.

06.09.2021 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано судді Панченко О.М. для розгляду даної справи.

Ухвалою суду від 10.09.2021 року даний позов був залишений без руху на надано час доля усунення недоліків.

Ухвалою суду від 24.09.2021 року судом по справі було відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

02.12.2021 до суду від відповідача у справі - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов відзив на позовну заяву про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії 1 АВ №00944346, в якому вимоги позивача відповідач вважає безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню.Обгрунтував це тим, що порушення було зафіксоване технічним засобом Каскад 010-0519, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіскації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцезнаходження транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги». Технічний засіб Каскад 010-0519 має сертифікат відповідності UA.TR 001 22 009-20, відповідно до копії. Зазначає, що позивачка - є власником т/з «LAND ROVER Freeland» д.н. НОМЕР_1 , що підтверджується копією витягу системи НАІС. Тому, відповідно до ст. 14-2 КУпАП відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані автоматичному режимі несе не водій, а фізична особа, за якою транспортний засіб, що вчинив правопорушення зареєстровано.

Враховуючи те, що на адресу суду заяв або заперечень проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні не надійшло, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.6 ст.162 КАС України).

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 28.09.2020 відносно позивачки інспектором патрульної поліції Овчар А.С. винесено постанову серії 1АВ №00944346 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 28.09.2020 о 15 год. 26 хв. за адресою м.Київ, Північний міст на правий берег, особа, яка керувала транспортним засобом «LAND ROVER Freeland» д.н. НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження руху транспортного засобу на 24 км/год., чим порушила вимоги п.12.9 б ПДР України.

Даною постановою за ч.1 ст.122 КУпАП на позивача накладено адміністративне стягнення в розмірі 255,00 грн.

Дослідивши складену постанову серії 1АВ №00944346 від 28.09.2020 року та матеріали справи, суд вбачає, наступне.

Судом встановлено, що постанову виніс інспектор Департаменту патрульної поліції Овчар А.С.на підставі інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Правопорушення було зафіксоване технічним засобом Каскад-010-0519, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відео фіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги», та розміщений за адресою м. Київ, Південний міст на правий берег.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи зі змісту даної норми, суд приходить до висновку про належність комплексу фото/відео фіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «Каскад» (сертифікат перевірки типу «UA.TR 001 22 009-20) як доказу, в розумінні ст.251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Наведеними доказами також підтверджується правомірність використання приладу КАСКАД працівниками поліції.

Доказів на спростування того, що в діях позивачки відсутнє порушення ПДР, зокрема, що вона не керувала автомобілем на даному відрізку дороги та у вказаний у постанові час та місці, останньою не надано.

Отже суд вважає, що факт порушення позивачем п.12.9б ПДР доведено відповідачем.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» №596-VIII від 14 липня 2015 року було доповнено КУпАП статтями щодо порядку притягнення осіб до адміністративної відповідальності за правопорушення зафіксовані в автоматичному режимі.

Відповідними змінами КУпАП доповнено ст. 14-2, якою впроваджено поняття відповідальної особи, на яку покладено відповідальність за порушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.

Так, ст. 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

У разі якщо транспортний засіб зареєстровано за межами території України і такий транспортний засіб відповідно до законодавства не підлягає державній реєстрації в Україні, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), притягається особа, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

У примітці до ст. 122 КУпАП зазначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Отже, суб`єктом правопорушення даної категорії справ можуть бути:

-належний користувач транспортного засобу;

-фізична особа, за якою зареєстрований транспортний засіб;

-керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб;

-особа, яка ввезла транспортний засіб на іноземній реєстрації на територію України.

Діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, статтею 1187 Цивільного Кодексі України віднесено до джерел підвищеної небезпеки.

Таким чином, факт володіння транспортним засобом породжує певні права та обов`язки осіб, за якими зареєстрований транспортний засіб.

Разом з тим, позивачкою не надано жодних доказів в підтвердження того, що за кермом вказаного вище транспортного засобу у момент вчинення спірного правопорушення була інша фізична особа, тобто відмінна від позивачки.

Як і не надано доказів того, що в силу закону за кермом транспортного засобу, який належить позивачці була певна відповідальна фізична особа.

За вказаних вище обставин, суд вважає, що доводи позивачки в обґрунтування позову не є доведеними відповідними доказами у справі.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства на підставі наявних доказів про адміністративне правопорушення, на основі яких було встановлено винність ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та немає підстав для скасування відповідної постанови, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставини, що виключають адміністративну відповідальність, позивачкою в межах розгляду даної справи не надано.

Враховуючи наведе вище, позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа: Інспектор Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Овчар А.С. про визнання незаконною та скасування постанови, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Панченко