Справа № 545/3767/21
Суддя: Потетій А. Г.
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/3767/21
Провадження № 2-а/545/40/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Потетій А.Г., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про визнання неправомірною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення посилаючись на те, що 15 листопада 2021 року ОСОБА_1 за адресою свого проживання отримав поштовий конверт від Управління патрульної поліції в Полтавській області в якому знаходилася копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 477840, яка складена 09.11.2021 р. о 21 год. 46 хв. у м. Полтаві по вул. Івана Мазепи, 2, поліцейським взводу 2 роти 1 БУПП в Полтавській області ДПП капралом поліції Ладна Інною Геннадіївною відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , п/в: НОМЕР_1 , який 09.11.2021 р. о 22 (зроблено виправлення з 21) год. 27 хв. у м. Полтаві по вул. Європейська, водій керуючи ТЗ (VOLKSWAGEN GOLF, реєстраційний номер НОМЕР_2 ) здійснив поворот ліворуч на вул. Європейська перетнувши при цьому подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.3, чим порушив п.п. 8.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З оскаржуваною постановою ОСОБА_1 категорично не згодний, так як працівниками поліції грубо порушено Конституцію України, Закон України «Про Національну поліцію», Кодекс України про адміністративні правопорушення, Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція №1395) та Інструкцію із застосуванні органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026 (далі Інструкція №1026), а також порушені права ОСОБА_1 . А тому, оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Так, 09.11.2021 року приблизно о 21 год. 25 хв. ОСОБА_1 разом зі своїм знайомим ОСОБА_2 знаходилися за адресою м. Полтава, вул. Івана Мазепи, 2, поряд із автомобілем VOLKSWAGEN GOLF, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у цей час до них під`їхали працівники поліції (чоловік та жінка), не представившись та не повідомивши підстави перевірки документів (нормативно-правові акти), поліцейський по імені ОСОБА_4, так він представився через деякий час, почав звинувачувати ОСОБА_1 , що він порушив Правила дорожнього руху та перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, при цьому на запитання ОСОБА_1 працівнику поліції чи велася відеофіксація, поліцейський ОСОБА_4 відповів, що так, велася. Однак на прохання ОСОБА_1 надати докази порушення Правил дорожнього руху та перетину суцільної лінії дорожньої розмітки транспортним засобом, працівниками поліції надано не було, вони ігнорували клопотання ОСОБА_1 ..

Працівниками поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 477840 грубо порушено:

По-перше, завдання органів поліції, принципи верховенства права, дотримання прав і свободи людини, законності, так як працівниками поліції не охоронялися права ОСОБА_1 , а вони навпаки діяли порушуючи Конституцію та закони України (ст.ст. 2, 6-8 Закону України «Про Національну поліцію»);

По-друге, порядок застосування превентивного заходу - зупинення транспортного засобу ОСОБА_1 , так як причини зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 відсутні, бо він не керував автомобілем, а тим паче о 21.27 чи 22.27 год. (ст.ст. 31, 35 Закону України «Про Національну поліцію»);

По-третє, завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення, так як не об`єктивно, а упереджено винесено оскаржувану постанову, не повно та не всебічно з`ясовано всі обставини справи, які вирішенні у невідповідності з законом та псуванням працівниками поліції авторитету правоохоронних органів, які покази, що додержання законів непотрібне (ст. 245 КУпАП);

По-четверте, розгляд справи про адміністративні правопорушення. Працівниками поліції порушено Закон України «Про Національну поліцію», Кодекс України про адміністративні правопорушення, Інструкцію № 1395 та Інструкцію №1026;

Відповідно до Інструкції №1395 працівники поліції повинні були винести постанову у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 на місці вчинення адміністративного правопорушення, а цього не зробили. ОСОБА_1 невідомо, де саме виносилась постанова працівниками поліції. Розглядав справу поліцейський по імені ОСОБА_4, а постанову складала поліцейський взводу 2 роти 1 БУПП в Полтавській області ДПП капрал поліції Ладна Інна Геннадіївна.

Працівниками поліції грубо порушено права ОСОБА_1 , які передбачені ст. 268 КУпАП та вимоги п. 4 розділу III Інструкції №1395, де зазначено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, користується правами, передбаченими у статті 268 КУпАП, так як на прохання ОСОБА_1 не надали докази порушення Правил дорожнього руху та перетину суцільної лінії дорожньої розмітки (відеозапис, який вони здійснювали).

Крім того, розгляд справи та винесення постанови було порушено, а її винесення та оголошення проведено без участі ОСОБА_1 , що суперечить п.п. 8-9 розділу III, п. 5 розділу 4 Інструкції №1395, так як працівники поліції, а ні поліцейський по імені ОСОБА_4, а ні поліцейський взводу 2 роти 1 БУПП в Полтавській області ДПП капрал поліції Ладна Інна Геннадіївна, яка складала та виносила постанову, не представилися, не оголосили, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, належним чином не роз`яснили ОСОБА_1 його права і обов`язки. Пояснення ОСОБА_1 не взяли до уваги, докази порушення Правил дорожнього руху та перетину суцільної лінії дорожньої розмітки не надали та не дослідили їх, не допитали свідка ОСОБА_2 . Не склали постанову про накладення адміністративного стягнення та негайно її не оголосили ОСОБА_1 . Протягом трьох днів не вручили її ОСОБА_1 , а могли вручити її.

По-п`яте, засади рівності перед законом ОСОБА_1 та працівників поліції, які порушили визначенні законом права ОСОБА_1 (ст. 248 КУпАП);

По-шосте, неналежне оформлення працівниками поліції оскаржуваної постанови, так як відповідно до п. 2 розділу IV Інструкції №1395 зазначено, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 283 КУпАП у оскаржуваній постанові не зазначено: дата, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, бо час вчинення (22 год. 27 хв. чи 21 год. 27 хв.) і суперечить часу складання постанови 21 год. 46 хв. та зазначеному відеозапису в оскаржуваній постанові; викладенні неправдиві обставини; постанова містить виправлення;

постанова містить неправдиві відомості, так як ОСОБА_1 не відмовлявся від підпису постанови та отримання її копії, бо працівники поліції її йому не надавали та за участі ОСОБА_1 не виносили.

По-сьоме, зазначені у оскаржуваній постанові докази, а саме: відео з боді камери ВІ-168, відео з реєстратора GLOBEX підтверджує наданні пояснення ОСОБА_1 працівникам поліції, що він не порушував Правил дорожнього руху, а інших доказів по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП у результаті якої працівниками поліції винесено оскаржувану незаконну постанову немає (ст. 251 КУпАП).

Тобто, працівниками поліції не надано будь-яких фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку вони встановили наявність адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_1 в його вчиненні. Працівниками поліції не додано, а ні пояснень свідка, навіть їх не вказано, як і пояснень ОСОБА_1 .

Зазначений в оскаржуваній постанові відео з боді камери ВІ-168, відео з реєстратора GLOBEX є в матеріалах справи №554/10896/21 в Октябрському районному суді м. Полтави.

При цьому, наявний відеозапис в зазначеній справі про адміністративне правопорушення, але по обставинам, які трапилися із ОСОБА_1 09.11.2021 р. вівся з перервами, що є грубим порушенням вимог Інструкції №1026.

При огляді відеозапису, який наданий працівниками поліції до справи №554/10896/21 складається з п`яти відеофайлів:

Перший починається 09.11.2021 р. о 21:26:19, а закінчується 21:29:36;

Другий починається 09.11.2021 р. о 21:39:20, а закінчується 21:41:07;

Третій починається 09.11.2021 р. о 21:50:16, а закінчується 21:52:37;

Четвертий починається 09.11.2021 р. о 21:53:53, а закінчується о 21:57:13;

П`ятий починається 09.11.2021 р. о 22:27:23, а закінчується о 22:28:20.

При цьому, між першим та ж другим відео файлами відсутній запис близько 10 хвилин, між другим та третім - близько 10 хвилин, між третім та четвертим близько 1 хвилини, а п`ятий відеозапис взагалі інший час, так як відеозапис був здійснений на відеореєстратор.

Виникає питання, де дівся проміжок часу з 21:29:37 до 21:39:19, з 21:41:08 до 21:50:15, з 21:52:38 до 21:53:52, а також постає питання чому час на відеореєстратор і (п`ятому відеофайлі) відрізняється.

До того ж, зазначений час складення постанови 21 год. 46 хв. на відеозаписах відсутній, а зазначений час 21 год. 27 хв. в оскаржуваній постанові, який потім виправлений на 22 год. 27 хв., підтверджує, що ОСОБА_1 не порушував Правил дорожнього руху. А п`ятий відеофайл з відеореєстратора, на якому вказаний невірно час, також не підтверджує порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

Отже, як видно із вищевикладеного, працівники поліції у результаті незаконного винесення відносно ОСОБА_1 постанови допустили багато порушень.

Відповідно до пункту 1 розділу І Загальні положення Інструкції №1026, ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Згідно розділу І Загальні положення Інструкції 1026, відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації; портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Відповідно до вимог пункту 5 розділу II Порядок застосування портативних відеореєстратор і в та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів Інструкції 1026 зазначено.

Під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

У разі пошкодження портативного відеореєстратора поліцейський негайно доповідає про це відповідальній особі та керівнику органу, підрозділу поліції.

Згідно пункту 2 розділу III Порядок застосування відеореєстраторів, встановлених на службових транспортних засобах Інструкції №1026, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Відповідно до Розділу VII обов`язки працівника поліції, пов`язані із застосуванням технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису Інструкції 1026,

Під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються:

1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу;

2) примусове виключення відеореєстратор і в, у тому числі на вимогу сторонніх осіб;

3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису;

4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції;

5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

За фактами втрати або пошкодження портативного відеореєстратора чи карти пам`яті, відеореєстраторів, установлених на службових транспортних засобах, БпЛА складових стаціонарних та автомобільних систем, призначається та проводиться службове розслідування в установленому законодавством порядку.

Отже, обов`язок щодо збирання доказів покладається на відповідача (ст. 251 КУпАП).

Між тим слід зазначити, що відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою, адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено ст. 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак як вбачається з оскаржуваної постанови на накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 видно, що вона не містить інформації щодо доказів, а зазначені відеозаписи є неналежними доказами, бо отримані з порушеннями та не підтверджують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного прів порушення.

У разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до ст. 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань па них у самій постанові.

Виходячи з вищевикладеного позивач вважає. Що оскаржувана постанова є незаконною та винесеною з грубим порушенням адміністративно-процесуального законодавства, Закону України «Про Національну поліцію» та вищезазначених інструкцій, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення.

Позивач та його представник надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився про місце, дату і час судового засідання повідомлений належним чином.

Увідзиві на позов представник відповідача прохає відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме: 09.11.2021 о 21 год. 27 хв. у м. Полтава по вул. Європейська, 104, керуючи транспортним засобом VOLKSVAGEN GOLF, номерний знак НОМЕР_2 , здійснив поворот ліворуч, при цьому перетнув подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.3, чим порушив п.8.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України №1306 від 10.10.2001 р (далі - ПДР) та допустив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно п. 8.5. Дорожня розмітка (додаток 2) поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Відповідно до Розділу 34 ПДР, дорожня розмітка. 1.3 - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху;

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Враховуючи всі вищевказані норми законодавства поліцейський притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосував стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 340 гривень.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП «Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.... Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями засобів фото і кіно-зйомки, відео-запису, які використовуються під час нагляду за дорожнім рухом ...».

Зазначеними правовими нормами встановлено перелік засобів доказування, які можуть застосовуватися у адміністративному процесі, за допомогою яких суд може встановити наявність чи відсутність певних обставин.

До відзиву додається відеозапис з відеокамери мережі «Безпечне місто», де зафіксовано, що 09.11.2021 року о 21:25:54 з вул. Матросова на вул. Європейська виїжджає автомобіль позивача (білого кольору), котрий об 21:25:56 виконує поворот ліворуч, при цьому перетинає лінію дорожньої розмітки 1.3 та рухається в напрямку до вул. Степового фронту в м. Полтава. Також на даному відео видно поліцейський автомобіль, котрий о 21:26:05 вмикає червоно-сині проблискові маячки та, пропустивши два авто (темного кольору), котрі рухались назустріч поліцейському автомобілю, виконує маневр розвороту та слідує за автомобілем позивача, котрий рухається в крайньому правому ряду та повертає праворуч з вул. Європейська на вул. Степового фронту, що підтверджує запис з відеореєстратора.

Крім цього, додається відеозапис з нагрудної камери інспектора, на якому після зупинки транспортного засобу, позивач не заперечує, що керував транспортним засобом, також не заперечує самого факту порушення ним правила дорожнього руху, а лише запитує у інспектора про наявність відео доказів його порушення.

На місці розгляду справи позивача було ознайомлено із усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Жодних обмежень в користуванні правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи не було.

Позивача було ознайомлено з відео доказами справи, інших клопотань та пояснень від позивача не надходило, про що свідчить відеозапис з нагрудної камери ВІ-0168.

Таким чином посилання позивача на те, що він був обмежений у праві користування своїми правами згідно ст. 268 КУпАП є необгрунтованими та спростовуються матеріалами відеофіксації.

Вимоги до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення вказані у ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зміст оскаржуваної постанови повністю відповідає вказаним вимогам, усі обов`язкові реквізити вказані, всі графи постанови заповнені. Постанова винесена на офіційному бланкові утвердженого зразка. Тому посилання позивача на невідповідність змісту постанови вимогам чинного законодавства є необгрунтованими.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11. 2015 за № 1395 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову.

Згідно ч.1 ст. 276 КУпАП (з останніми змінами, внесеними згідно з Законом України № 596-УІІІ від 14.07.2015) та п. 2 розділу 3 Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Також посилання позивача на те, що на місці розгляду справи він не був ознайомлений з змістом постанови, не обґрунтовані, так як на відео з нагрудної камери ВІ-0168 чутно, як о 21:56:13 інспектор просить позивача підійти, для ознайомлення з постановою.

Постанову винесено згідно ст. 258, 278, 279, 280 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, тобто відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують. На місці особі було роз`яснено в чому саме полягає порушення ним ПДР, повідомлено ким та відносно кого розглядається справа про адміністративне правопорушення.

Беручи до уваги те, що позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

Зважаючи на те, що сторони висловили свою позицію, відповідач подав відзив на позов, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

На підставі викладеного суд вирішив провести розгляд справи у письмовому провадженні відповідно до вимог ст. 205 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено судом, згідно даних постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 477840 від 09.11.2021 року, ОСОБА_3 09.11.2021 року о 22 (зроблено виправлення з 21) год. 27 хв. у м. Полтаві по вул. Європейська, 104 водій керуючи ТЗ VOLKSWAGEN GOLF, реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснив поворот ліворуч на вул. Європейська перетнувши при цьому подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.3, чим порушив п.п. 8.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п. 8.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 дорожня розмітка (додаток 2) поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Дорожня розмітка 1.3 - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху або на ділянках доріг з трьома (2 + 1) смугами.

Стаття 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 «Про правила дорожнього руху», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Вимоги до постанови по справі про адміністративне правопорушення визначені ст. 283 КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року № 1376 (далі - Інструкція).

Згідно з ст. 283 КУпАП, Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Ці вимоги закону поліцейським при складенні постанови були грубо порушені.

Відповідно до пункту 9 розділу IV Інструкції, бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Зі змісту постанови серії БАА № 477840 від 09.11.2021 року складеної о 21 год. 46 хв. у м. Полтаві по вул. Івана Мазепи, 2А, поліцейським взводу 2 роти 1 БУПП в Полтавській області ДПП капралом поліції Ладною І.Г. вбачається, що ОСОБА_1 ставиться в провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме - перетин подвійної суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки, 09 листопада 2021 року, о 22 год. 27 хв., тобто вчинення адміністративного правопорушення після винесення постанови. При цьому час вчинення адміністративного правопорушення містить виправлення шляхом написання однієї цифри поверх іншої, що не дає можливості суду встановити дійсну інформацію зазначену в постанові.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:

1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статей 73-75 КАС України не може вважатися належним, допустимим та достовірним доказом вчинення адміністративного правопорушення.

З досліджених у судовому засіданні відеозаписів з бодікамери ВІ0168 убачається, що адміністративне порушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , було вчинено о 21 год. 26 хв.,а на відео з відеореєстратора GLOBEX час зазначений 22 год. 27 хв.

При цьому, суд не може брати до уваги як належний, допустимий та достовірний доказ у справі відеозапис з бодікамери BI0168, оскільки відповідно до оскаржуваної постанови, відеозапис здійснювався на іншу бодікамеру - ВІ-168.

Відеозапис з відеокамери мережі «Безпечне місто», де зафіксовано, що 09.11.2021 року о 21:25:54 з вул. Матросова на вул. Європейська виїжджає автомобіль білого кольору, котрий об 21:25:56 виконує поворот ліворуч, при цьому перетинає лінію дорожньої розмітки 1.3 та рухається в напрямку до вул. Степового фронту в м. Полтава також не підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення з огляду на розбіжності у часі вчинення адміністративного правопорушення, відсутності даних про технічний пристрій на який здійснений вказаний відеозапис та відсутність його зазначення в оскаржуваній постанові. Крім того на вказаному відеозаписі не зафіксовано керування автомобілем білого кольору саме ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами 1 та 2 ст.258, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Частина 3 ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Частина 3 ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Відповідно до ст. 276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У відповідності до ч. 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853: «Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка».

При винесенні оскаржуваної постанови цього зроблено не було, та посадовою особою, яка винесла постанову, вимоги закону не враховані.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вказані обставини є такими, що підтверджують законність та обгрунотованість позовних вимог, а тому вони підлягають до задоволення, а тому слід скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовано не в автоматичному режимі серії БАА № 477840 від 09.11.2021 року складеного відносно позивача, що у свою чергу відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі по адміністративне правопорушення.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі, якщо справа розглядається в порядку письмового провадження, під час якого судові дебати не проводяться, зазначення в позовній заяві вимоги про стягнення судових витрат з відповідача може вважатися дотриманням вимог ч. 7 ст. 139 КАС України.

Розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу входить до предмета доказування та має підтверджуватись належними та допустимими доказами та має бути співмірним із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної адвокатом роботи, а також значенням справи для учасників.

Згідно ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_1 згідно п. 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

У зв`язку з цим судові витрати зі сплати судового збору підлягають віднесення за рахунок держави.

Судові витрати по оплаті правничої допомоги підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 77, 241-246 КАС України, ст. ст. 122 ч. 1, 126, 247, 259-263, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», Конституцією України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати як незаконну постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 477840 від 09.11.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при проголошенні у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.Г. Потетій