Справа № 686/30731/21
Суддя: Козак О. В.
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/32/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Карнаух С.І.,

за участі: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Кримчака О.А.,

представників відповідача - Федоровича О.В., Цегельник І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обгрунтування позову позивач вказав, що 15 грудня 2021 року відносно нього, головним спеціалістом УДМС України в Хмельницькій області Бородій М.М. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МХМ № 000713 про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Того ж дня, заступником начальника Управління-начальник відділу УДМС України в Хмельницькій області Майдан В.Б. за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 15 грудня 2021 року серії ПН МХМ № 000713. Згідно вищевказаної постанови відповідно ч.1 ст. 203 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Постанова про накладення адміністративного стягнення від 15 грудня 2021 року серії ПН МХМ № 000713 була винесена відносно нього начебто за те, що під час прийому громадян в каб. 312 було виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив правила перебування іноземців на території України, а саме: ухилився від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування. Місце скоєння правопорушення: м. Хмельницький.

Зазначену вище постанову від 15 грудня 2021 року серії ПН МХМ № 000713, вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню враховуючи наступні обставини та доводи.

В липні 2020 року, він втратив свій паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Ярмолинецьким РВ УМВС України в Хмельницькій області від 23 квітня 2002 року, а також інші документи, які були у нього в сумочці. За вищевказаним фактом, він звернувся до Зарічанського ВнП ХВП ГУНП в Хмельницькій області із заявою з приводу втрати паспорта громадянина України, посвідчення водія на його ім`я та реєстраційних документів на автомобіль марки «Деу Ланос» д.н.з НОМЕР_2 , що підтверджується копією довідки від 28 липня 2020 року.

З метою відновлення втраченого паспорта громадянина України, він звернувся до Яромолинецького районного сектору УДМС в Хмельницькій області. Зокрема ним була написана відповідна заява та сплачено державне мито за прискорене виготовлення паспорта.

На його заяву щодо оформлення паспорта громадянина України замість втраченого, було надано письмову відповідь за підписом завідувача Ярмолинецького районного сектору УДМС України в Хмельницькій області О. Купчак про те, що 30 липня 2020 року у видачі паспорта йому відмовлено на підставі ч. 3 п.100 Постанови КМУ № 302 від 25 березня 2015 року «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» (копія відповіді № 6832.40-224/6832.40.1-20 від 30.07.2020 року).

Довгий час, він намагався з`ясувати, що трапилося і що необхідно зробити щоб відновити втрачений паспорт громадянина України. Через деякий час, представники УДМС України в Хмельницькій області повідомили, що в нього є проблеми з громадянством України, оскільки він його начебто разом із своїми батьками не набув, а тому йому необхідно зробити паспорт громадянина Російської Федерації та в подальшому набувати громадянства України.

21 червня 2001 року в консульстві Російської Федерації у м. Львів він отримав паспорт громадянина Російської Федерації.

Після отримання вже паспорта громадянина Російської Федерації, він знову звернувся до представників УДМС України в Хмельницькій області та отримав відповідь № 6801.2.1-4956/6801.2.4-21 від 26 жовтня 2021 року. У відповіді на його звернення зазначалося, що його паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Ярмолинецьким РВ УМВС України в Хмельницькій області від 23 квітня 2002 року відповідно до абзацу 9 пункту 108 Постанови КМУ № 302 від 25 березня 2015 року «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» визнано оформленим з порушеннями вимог законодавства України, недійсним та таким, що підлягає вилученню, анулюванню та знищенню у встановленому порядку.

В подальшому відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 15 грудня 2021 року серії ПН МХМ № 000713. Крім цього 15 грудня 2021 року УДМС України в Хмельницькій області прийняло рішення про примусове повернення до країни іноземця або особи без громадянства.

Через те, що він слухав представників УДМС України в Хмельницькій області та робив все як вони скажуть, він замість того щоб відновити свій паспорт громадянина України, набув під впливом обману іноземного громадянства і до того ж його хотять видворити з своєї рідної країни.

Він народився в р.п. Аксарайській, Красноярський р-н, Астраханської обл. РСФСР 17 серпня 1985 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 12 вересня 1985 року.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 12 вересня 1985 року його батьками є ОСОБА_2 національність українець та ОСОБА_3 національність українка.

Після розпаду СРСР у 1997 року, він разом із батьками переїхав проживати до України, а саме смт. Ярмолинці Хмельницької області.

30 січня 2002 року його батько ОСОБА_2 припинив офіційно громадянство Російської Федерації, що підтверджується копією довідки Генерального консульства Російської Федерації № 9477 від 30 січня 2002 року.

По досягненню шістнадцяти років йому було видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Ярмолинецьким РВ УМВС України в Хмельницькій області від 23 квітня 2002 року, який він втратив, але залишилася копія.

Його батькові ОСОБА_2 було видано паспорт громадянина України 20 серпня 2002 року, а матері ОСОБА_3 08 грудня 2005 року і вони являються громадянами України до цього часу, що підтверджується копіями паспортів.

До втрати паспорта громадянина України, він одружився та у нього народилося двоє дітей. В свідоцтвах про народження дітей серії НОМЕР_4 від 18 грудня 2012 року, та серії НОМЕР_5 від 17 червня 2014 року, він записаний, як батько громадянин України.

У зареєстрованому шлюбі на території України, як громадянин України, він перебував з 2011 року по 2016 рік доки не був розлучений згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 січня 2016 року

Крім цього у нього наявний діючий паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_6 від 15 червня 2016 року. Таким чином у нього є більше ніж достатньо документів, які підтверджують те що, він являється громадянином України.

Разом із тим, він не відмовлявся від громадянства України, а тому спірна постанова про накладення адміністративного стягнення від 15 грудня 2021 року серії ПН МХМ № 000713 є незаконною, оскільки він як громадянин України навіть із втраченим паспортом, має право перебувати на території України без будь-якого обмеження часу.

Йому достеменно не відомо, яким чином він набував громадянства України та які документи для цього подавалися його батьками, оскільки на той час він був неповнолітнім, але помилки державних органів колишніх і теперішніх не можуть бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Із відповідей міграційної служби вбачається, що йому відмовили у відновленні його паспорта громадянина України на підставі частини 3 пункту 100 та абзацу 9 пункту 108 Постанови КМУ № 302 від 25 березня 2015 року «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України».

Згідно зазначених вище пунктів Постанови КМУ № 302 від 25 березня 2015 року, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, якщо: дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану заявником інформацію.

Паспорт визнається недійсним, вилучається, анулюється та знищується в разі: неотримання його заявником протягом двох років, а у випадку, визначеному абзацом третім пункту 98 цього Порядку, - протягом трьох років.

Із наданих відповідей ДМС України в Хмельницькій області не вбачається жодної обґрунтованої підстави, чому йому не видали паспорта громадянина України і на даний час притягнули до адміністративної відповідальності.

Таким чином, згідно ч. 1 ст. 2, п. 3. ст. 5 Закону України «Про громадянство України» навіть якщо він і набув громадянства Російської Федерації під впливом обману працівників УДМС України в Хмельницькій області, то у правових відносинах з Україною, він все одно визнається лише громадянином України, оскільки має паспорт громадянина України для виїзду за кордон; та має право перебувати на території своєї країни весь час.

Ч. 1 ст. 203 КУпАП встановлює спеціальний суб`єкт вчинення адміністративного правопорушення: іноземці та особи без громадянства, а оскільки, він являюся громадянином України, то в його діях не може бути складу вказаного адміністративного правопорушення.

З врахуванням наведеного позивач просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 15 грудня 2021 року серії ПН МХМ № 000713 винесену заступником начальника Управління- начальник відділу УДМС України в Хмельницькій області Майдан В.Б і закрити справу про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 203 КУпАП; стягнути на його користь судові витрати в розмірі 420 грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань УДМС України в Хмельницькій області.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позові.

Представники відповідача в судовому засіданні засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили, суду пояснили, що позивач являється громадянином Російської Федерації, законні підстави для його перебування на території України відсутні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився в р.п. Аксарайській, Красноярський р-н, Астраханської обл. РСФСР ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 12 вересня 1985 року. Його батьками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які за національністю українці, та з 1997 року зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

30 січня 2002 року ОСОБА_2 батько позивача, припинив офіційно громадянство Російської Федерації та 20 серпня 2002 року йомубуло видано паспорт громадянина України. Матері позивача - ОСОБА_3 паспорт громадянина України було видано 08 грудня 2005 року і вони являються громадянами України до цього часу.

23.04.2002 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 Ярмолинецьким РВ УМВС України в Хмельницькій області, який він втратив, у зв`язку із чим 27.07.2020 року звертався до Зарічанського ВнП ХВП ГУНП в Хмельницькій області.

Листом від 30.07.2020р. Управління ДМС у Хмельницькій області Лавренчуку повідомлено, що 30.07.2020р. у видачі паспорта громадянина України в замін втрачено йому відмовлено на підставі ч.3 п.100 постанови КМ України №302 від 25.03.2015 року «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України».

До втрати паспорта громадянина України, ОСОБА_1 одружився та у нього народилося двоє дітей. В свідоцтвах про народження дітей серії НОМЕР_4 від 18 грудня 2012 року, та серії НОМЕР_5 від 17 червня 2014 року, він записаний, як батько громадянин України.

15.06.2016 року ОСОБА_1 отримав паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_6 , з терміном дії до 15.06.2026 року.

21 червня 2021 року ОСОБА_1 в консульстві Російської Федерації у м. Львів отримав паспорт громадянина Російської Федерації.

Згідно висновків службової перевірки щодо законності оформлення паспорта громадянина України серіії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , затвердженого 18.10.2021р., паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , виданий 23.04.2002 Ярмолинецьким РВ УМВС України в Хмельницькій області, вважати таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства України та відповідно до абз.9 п.108 Порядку є недійсним, підлягає вилученню, аналюванню та знищенню.

Вказані обставини підтверджується: копією довідки Генерального консульства Російської Федерації № 9477; копіями паспортів серії НОМЕР_1 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ; довідкою Зарічанського ВнП ХВП ГУНП в Хмельницькій області; свідоцтвами про народження дітей серії НОМЕР_4 від 18 грудня 2012 року, серії НОМЕР_5 від 17 червня 2014 року; копією паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_6 ; копією паспорта громадянина Російської Федерації.

15 грудня 2021 року відносно ОСОБА_1 , головним спеціалістом УДМС України в Хмельницькій області Бородій М.М. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МХМ № 000713 про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Того ж дня, заступником начальника Управління-начальник відділу УДМС України в Хмельницькій області Майдан В.Б. за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 15 грудня 2021 року серії ПН МХМ № 000713. Згідно вищевказаної постанови відповідно ч.1 ст. 203 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Згідно вказаної постанови, під час прийому громадян в каб. 312 було виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив правила перебування іноземців на території України, а саме: ухилився від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування. Місце скоєння правопорушення: м. Хмельницький.

15 грудня 2021 року ОСОБА_1 сплатив штраф в сумі 1700грн., згідно квитанції ПуАТ «Акордбанк» від 15.12.2021р.

15 грудня 2021 року заступником начальника Управління УДМС України в Хмельницькій області Майдан В.Б. було винесено рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 та зобов`язано його покинути території України у термін до 13.01.2022р..

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.01.2021 року в справі №686/30730/21 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення від 15.12.2021р. про примусове повернення до країни походження або третьої країни.

Згідно п.3,4 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.8 Закону України «Про громадянство України» особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається: особою без громадянства - декларація про відсутність іноземного громадянства; іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.

Пунктом 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території: 1) протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи в разі в`їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України; 2) не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

Частиною 1 ст.203 КУпАП передбачено, що за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті, передбачено накладення штрафу в розмірі від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився на території Російської Федерації, та на час прибуття на територію України в 1997 році був неповнолітнім. Його батьки за походженням українці, на час прибуття на територію України та на час видачі позивачу паспорта громадянина України 23.04.2002 року не набули громадянства України.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він у порядку визначеному Законом України «Про громадянство України» набув громадянства України.

Натомість позивач 21.06.2021 року отримав паспорт громадянина Російської Федерації, який підтверджує його належність до громадянства Російської Федерації.

Отже, позивач перебував на території України більше 90 днів протягом 180 днів, строки перебування на території України у встановленому законодавством порядку не продовжив.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дослідженими в судовому засіданні доказами доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203 КУпАП, а тому в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про скасування постанови, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.1,9, 203 ч.1, 251, 280, 283, 288, 293, 294 КУпАП, ст.ст.9,10,11,77,79,241-246, 286 КАС України, Законом України «Про громадянство України», суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про скасування постанови, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів із дня його проголошення.

Суддя О.В.Козак