Справа № 766/23812/21
Суддя: Булах Є. М.
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Булах Є.М.,

справа №766/23812/21; провадження №2-а/766/196/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку письмового позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), в інтересах якої діє адвокатське об`єднання «АДВАКО» в особі представника адвоката Кравцова Сергія Івановича (місцезнаходження: 73003, м. Херсон, вул. Маяковського, буд. 17, оф. 7) до Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради (місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача

29 листопада 2021 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, у якому просив поновити строк звернення до суду з позовом, скасувати постанову №080/21 по справі про адміністративне правопорушення від 22.06.2021 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6 800, 00 грн. за ч. 2 ст. 188-42 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити; стягнути судові витрати.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 22.06.2021 року відносно ОСОБА_1 складено постанову №080/21 у справі про адміністративне правопорушення, якою позивачку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800, 00 грн. у постанові зазначено, що на підставі наказу Управління ДАБК Одеської міської ради №01-13/44 ДАБК від 27.04.2021 та звернення фізичної особи про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, Управлінням проводився позаплановий захід державного архітектурно-будівельного контролю за адресою: АДРЕСА_2 , замовник будівництва ОСОБА_1 .. Відповідно до направлення для проведення планового (позапланової) заходу №000053 від 27.04.2021 року, зі строком дії з 28.05.2021 по 31.05.2021 року, посадовою особою вжиті заходи державного архітектурно-будівельного контролю щодо проведення позапланової перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства за адресою: АДРЕСА_2 . Управлінням направлялись листи-вимоги ОСОБА_2 №981 від 12.05.2021 та №020 від 21.05.2021 року. Під час виїзду на місце 31.05.2021 року позивачка не допустила посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю для проведення позапланової перевірки на об`єкті - реконструкція квартири за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушила положення п. 1 ч. З ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пп. 1 п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2018 №553.

З оскаржуваною постановою позивачка не згодна з наступних підстав. По-перше, будучи власницею квартири АДРЕСА_3 , позивачка зареєстрована та постійно проживає у м. Херсоні. По-друге, жодних поштових повідомлень від відповідача позивачка не отримувала, а тому вважає, що відповідачем порушено процедуру розгляду матеріалів, що є наслідком скасування постанови.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 03.12.2021 року позов залишено без руху з наданням позивачу строку п`ять днів на усунення вказаних в ухвалі суду недоліків.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.12.2021 року поновлено ОСОБА_2 процесуальний строк звернення до суду із позовом, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням(викликом) сторін. Судове засідання призначено на 23.12.2021 року.

У зв`язку з неявкою представника відповідача розгляд справи відкладено на 12.01.2022 року.

31.12.2021 року представник Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради подав клопотання про продовження терміну на підготовку відзиву.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.01.2022 року клопотання представника Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради задоволено, продовжено Управлінню процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву до 12 січня 2022 року включно.

12.01.2022 року представник відповідача засобами поштового зв`язку подав відповідь на відзив без долучення доказів направлення позивачу.

Розгляд справи відкладено на 20.01.2022 року.

20.01.2022 року представник позивача подав клопотання про залишення без розгляду відзиву на позовну заяву та долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження понесених позивачем судових витрат у зв`язку з розглядом справи.

У судове засідання позивач не з`явилася, адвокат Кравцов С.І. діючи в її інтересах подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити з підстав викладених у позові.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 5 ст. 205 КАС України визначено, що у разі неявки позивача у судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта(ч.9 ст. 205 КАС України).

З урахуванням положень ст.205 КАС України, належного повідомлення осіб, що не прибули у судове засідання, заяви представника позивача про розгляд справи без його участі та відсутності перешкод для розгляду справи у судовому засіданні без сторін, суд постановив розгляд справи провести у письмовому провадженні без участі сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішення питання щодо прийнятності відзиву Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради.

12.01.2022 року Курсоніс В.В., яка діє на підставі довіреності в інтересах Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради засобами поштового зв`язку подала відповідь на відзив (що за своєю суттю є відзивом на позов) без долучення доказів його направлення позивачу.

20.01.2022 року представник позивача подав клопотання про залишення без розгляду відзиву на позовну заяву та долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження понесених позивачем судових витрат у зв`язку з розглядом справи. Щодо відзиву на позовну заву подану відповідачем вказав про його невідповідність ст. 162 КАС України через ненаправлення його копії іншим учасникам справи (позивачу). А тому просив не приймати його до уваги при розгляді справи та повернути відповідачу.

За ст. 159 КАС України при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Частинами п`ятою та шостою ст. 162 КАС України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За змістом частини 4 статті 162 цього Кодексу до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасника справи.

За правилами ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За правилами п. 4 ч. 4 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже учасник судового процесу зобов`язаний забезпечити надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, таким чином останнім забезпечується можливість реалізовувати свої права у суді.

З огляду на відсутність доказів направлення копії відзиву позивачеві, враховуючи надану судом в ухвалі від 04 січня 2022 року можливість відповідачу реалізувати процесуальне право на подачу відзиву на позовну заяву у спосіб, порядку та строки визначені Законом, та недотримання відповідачем наведених процесуальних положень, що впливає на права інших учасників судового процесу, та те, що відсутність відзиву на позовну заяву не перешкоджає вирішенню справи за наявними матеріалами, відповідь на відзив (що за своєю суттю є відзивом на позов) Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради залишається судом без розгляду.

Обставини встановлені судом.

ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_3 , що підтверджено договором купівлі-продажу квартири посвідченим 07 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Одеського МНО Ланським А.В. та зареєстрованим в реєстрі за №1179.

Згідно відмітки на стор. 13 паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 16 грудня 2009 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Постановою №080/21 від 22 червня 2021 року, складеною заступником начальника управління- начальником інспекційного відділу №1 Управління ДАБК Одеської міської ради Єфремовим В.Ю., визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 188-42 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800, 00 грн.

Постанову складено на підставі акту про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю та об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 31.05.2021 року; протоколу про адміністративне правопорушення від 31.05.2021 року відповідно до ч. 2 ст. 188-42 КУпАП; припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 31.05.2021 року №086/21. Встановлено, що на підставі наказу Управління ДАБК Одеської міської ради №01-13/44 ДАБК від 27.04.2021 та звернення фізичної особи про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, відповідно до п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМ України від 23.05.2011 року №553, Управлінням проводився позаплановий захід державного архітектурно-будівельного контролю за адресою: АДРЕСА_2 , замовник будівництва ОСОБА_2 .. Відповідно до направлення для проведення планового (позапланової) заходу №000053 від 27.04.2021 року, зі строком дії з 28.05.2021 по 31.05.2021 року, посадовою особою вжиті заходи державного архітектурно-будівельного контролю щодо проведення позапланової перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства за адресою: АДРЕСА_2 . Управлінням направлялись листи-вимоги ОСОБА_2 : поштове відправлення з повідомленням ПАТ «Укрпошта» №981 від 12.05.2021 з проханням надати документи та забезпечити безперешкодний доступ посадової особи Управління до вказаної квартири (вручено 17.05.2021 року); поштове відправлення з повідомленням ПАТ «Укрпошта» №020 від 21.05.2021 року в якому було повідомлено про місце і час проведення позапланового заходу (31.05.2021 року о 10 годині 00 хвилин). Під час виїзду на місце комісією 31.05.2021 року ОСОБА_2 не допустила посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю для проведення позапланової перевірки на об`єкті - реконструкція квартири за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушила положення п. 1 ч. З ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пп. 1 п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2018 №553.

За результатами пошуку поштових повідомлень на сайті АТ «Укрпошта» повідомлення №020 не вручено адресату від час доставки.

За результатами пошуку поштових повідомлень на сайті АТ «Укрпошта» дані про повідомлення №981 відсутні, тому що не зареєстровані в системі.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Статтями 72-79 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази - не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі статтею 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» - орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та її поважність згідно з вимогами пункту 3 частини 1 статті 293 КУпАП.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Отже, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП.

Згідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 188-42 КУпАП недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі пункту 2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 23 травня 2011 р. №553 (далі Порядок №553) державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.

Згідно пункту 5 Порядку №533, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно положень пункту 7 Порядку №533, позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, серед іншого: звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

За правилами пункту 9 Порядку №533, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

За правилами абзацу 11 пункту 7 Порядку № 533, під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Згідно пункту 14 Порядку №553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

За змістом підпунктів 2 та 3 частини 4 статті 41 Закону № 3038-VI посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право у тому числі: складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Приписами статті 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Статтею 244-6 КУпАП встановлено, що органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42).

За статтею 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів. Крім того, протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати: особи, уповноважені на проведення перевірок під час здійснення ними архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42);

Відповідно до вимог статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно зі статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За приписами статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У справі, яка розглядається, відповідачем на підтвердження правомірності дій вчинених при притягненні особи до адміністративної відповідальності доказів не надано.

Суд вважає, що обвинувачення не може ґрунтуватися лише на обставинах, викладених суб`єктом владних повноважень в постанові, тобто в своєму рішенні, про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Ст. 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що відповідачем не виконано процесуальний обов`язок доведеності правомірності винесення оскаржуваної постанови, не доведено вину позивача у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, судом встановлено, що вина позивача у порушенні правил благоустрою не доведена належними та допустимими доказами, а постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не містить доказів вчинення правопорушення, що є підставою для її скасування та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно квитанції про сплату №20104 від 29.11.2021 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 454, 00 грн.

З огляду на положення ст. ст. 132, 139 КАС України, з урахуванням сплати позивачем судового збору за подання даного позову до суду та задоволення позовних вимог, на користь позивача з Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради підлягають відшкодуванню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору, а саме 454, 00 грн.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Зокрема, згідно ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 134 КАС України, встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Окрім зазначеного вище суд звертає увагу на положення ч. 6 та ч. 7 КАС України, відповідно до яких, визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В підтвердження обґрунтованості понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 000, 00 грн., позивачем до матеріалів справи долучено: копію договору про надання професійної правничої допомоги, укладеного 19.11.2021 року між ОСОБА_2 та АО «АДВАКО», Акт здачі-прийняття виконаних робіт згідно договору про надання правової допомоги від 19.11.2021 року, складений 19.01.2022 року, ордер серії ВЕ №1052749, виписаний 29.11.2021 року АО «АДВАКО» з метою надання правової допомоги ОСОБА_2 ; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії МК №001783 виданого 24.04.2020 року Кравцову С.І. , копію квитанції до прибуткового касового ордеру №78 від 19.11.2021 року за договором про надання професійної правничої допомоги на суму 4 000, 00 грн.

З урахуванням того, що адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено повністю, а понесені позивачем витрати на правову допомогу суд вважає дійсними, необхідними, розумними, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи, а отже такими, що підлягають стягненню на користь позивача за рахунок Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 6, 9, 14, 72, 74, 76, 90, 139, 241-246, 255, 268, 271, 286, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), в інтересах якої діє адвокатське об`єднання «АДВАКО» в особі представника адвоката Кравцова Сергія Івановича (місцезнаходження: 73003, м. Херсон, вул. Маяковського, буд. 17, оф. 7) до Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради (місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову заступника начальника управління- начальником інспекційного відділу №1 Управління ДАБК Одеської міської ради Єфремова В.Ю. №080/21 від 22 червня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) за частиною 2 статті 188-42 КУпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800, 00 грн. - скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) за частиною 2 статті 188-42 КУпАП України - закрити.

Стягнути з Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради (місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) в рахунок відшкодування судового збору 454, 00 грн.

Стягнути з Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради (місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) в рахунок відшкодування судових витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000, 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України.

Відповідно до п.3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Згідно ч. 4ст. 250 КАС України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного у письмовому провадженні, суд підписує рішення без його проголошення.

Дата складання повного тексту рішення 20.01.2022 року.

Суддя Є.М. Булах