Справа № 149/3421/21
Суддя: Вергелес В. О.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/3421/21
Провадження №2-а/149/5/22
Номер рядка звіту 140
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.01.2022 року м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вергелеса В.О.,

з участю секретаря Лисої В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1 до ГУНП у Вінницькій області, третя особа - інспектор СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції Даценко Володимир Володимирович, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в Хмільницький міськрайонний суд з адміністративним позовом до ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови у спраі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 539016 від 01.12.2021.

Позов мотивовано тим, що 01.12.2021 року інспектором СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Даценком В.В. винесено постанову у спраі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 539016про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень. Як зазначено в постанові, ОСОБА_1 01.12.2021 року о 17:40 годині в місті Хмільнику по вулиці 1-го Травня керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 та під час зупинки транспортного засобу не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.п. 9.9 "б" ПДР України. Дана постанова, на думку позивача, є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки інспектор при винесені постанови не взяв до уваги пояснення позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Наголошує на тому, що відповідачем невірно кваліфіковано дії позивача, оскільки його дії не підпадають під ч. 2 ст. 122 КУпАП. Просить скасувати вказану вище постанову.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача, третя особа в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Подали відзив та пояснення на позов. Проти позову заперечують, просять у його задоволенні відмовити. Вважають, що інспектор СРПП Хмільницького РВП лейтенант поліції Даценко В.В. діяв у спосіб та у межах визначених законом, постанова у справі про адміністративне правопорушення серія БАВ № 539016про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень, є законною.

За наявності підстав, передбачених ч. 9 ст. 205 КАС України, справу було розглянуто в письмовому провадженні.

Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до постанови серії БАВ № 539016.винесеної 01.12.2021 року інспектором СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Даценком В.В., ОСОБА_1 01.12.2021 року о 17:40 годині в місті Хмільнику по вулиці 1-го Травня керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 та під час зупинки транспортного засобу не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.п. 9.9 "б" ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 статтею 122 КУпАП, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до п.п. 9.1 розділу 9 "Попереджувальні сигнали" ПДР попереджувальними сигналами є: а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою; б) звукові сигнали; в) перемикання світла фар; г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби; ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда; д) увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

Відповідно до п.п. 9.9. розділу 9 "Попереджувальні сигнали" ПДР, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: а) у разі вимушеної зупинки на дорозі; б) у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар; в) на механічному транспортному засобі, що рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонено цими Правилами; г) на механічному транспортному засобі, що буксирується; ґ) на механічному транспортному засобі, позначеному розпізнавальним знаком "Діти", що перевозить організовану групу дітей, під час їх посадки чи висадки; д) на всіх механічних транспортних засобах колони під час їх зупинки на дорозі; е) у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, диспозиція наведеної правової норми передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення ними, зокрема, правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Системний аналіз вказаних правових норм, на переконання суду, дає підстави для висновку, що вимога п.п 9.9 ПДР про увімкнення аварійної сигналізації стосується вимог ПДР щодо попереджувальних сигналів.

Разом із тим, диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку, чого у оскаржуваній постанові службовою особою відповідача встановлено не було.

Суд приходить до висновку про те, що правопорушення, зафіксоване інспектором в оскаржуваній постанові, а саме не ввімкнення під час зупинки транспортного зсобу аварійної світлової сигналізації не може бути кваліфіковане за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки не є порушенням правил користування зовнішніми світловими приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

При цьому суд звертає увагу на те, що приписами ст. 125 КУпАП передбачено відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених ст.ст. 121-128, ч. 1 і 2 ст. 129, ст.ст. 139 і 140 цього Кодексу.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1). В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2).

Суд зазначає, що відповідачем не виконано обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення визначеного ч. 2 ст. 77 КАС України.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідачем у справі не доведено належними і допустимими доказами факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідачем не доведено перед судом правомірності прийнятого службовою особою відповідача процесуального рішення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, а відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Обвинувачення щодо особи не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 2 статті 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

За частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено судом, службовою особою відповідача рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності прийнято не на підставі та не у спосіб, що визначені законами України, зокрема КУпАП, нормативно-правовими актами, необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що тягне за собою його скасування.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статями 7, 9, 132, 213,222, 245, 246, 251, 268, 276, 277, 283, 284, 289, 293 КУпАП, статтями 2, 9,72-77,205,241-246,250,286 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 539016 від 01.12.2021 року, винесену інспектором СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Даценком Володимиром Володимировичем, пропритягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Стягнути з ГУНП у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП у Вінницькій області (21050, м. Вінниця, вул. Театральна,10, ) на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору при звернені до суду у розмірі 454 гривні.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду апеляційним судом апеляційної скарги.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 ;

відповідач: ГУНП у Вінницькій області - місце знаходження - 21050, м. Вінниця, вул. Театральна, 10, ;

третя особа: інспектор СРПП Хмільницького РВП Даценко Володимир Володимирович - місце роботи - 22000, Вінницька область, м. Хмільник, вул. Небесної Сотні, 47.

Суддя Вергелес В.О.