Справа № 580/10479/21
Суддя: Марина БІЛОНОЖЕНКО
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12 січня 2022 року справа № 580/10479/21

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Білоноженко М.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Черкаської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

06.12.2021р. до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Черкаської обласної державної адміністрації (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Черкаської обласної державної адміністрації від 11.03.2021р. №25-рк "Про ОСОБА_1 ";

- поновити позивача на посаді начальника Управлінні цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.12.2021р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві десятиденний строк, з моменту отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

В ухвалі зазначено, що позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом подання до Черкаського окружного адміністративного суду:

- інших причин та доказів поважності пропуску строку звернення до суду.

24.12.2021р. позивач, на виконання вимог ухвали від 13.12.2021р. подав заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій доповнив підстави для поновлення строку звернення до суду, зазначивши, що пропуск строку зумовлений тривалою хворобою (з 02 вересня по 06 грудня 2021 року та юридичною необізнаністю позивача щодо строків звернення до суду. Крім того, вказав, що суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення на підставі пункту 3 Розділу VI КАС України, зазначивши, що строк дії карантину було продовжено до 31.03.2022р.

При вирішенні питання щодо можливості визнання поважними зазначених позивачем причин пропуску строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд зазначає, що строк звернення до суду в категорії справ про проходження публічної служби визначений частиною 5 статті 122 КАС України та обраховується протягом місяця з дати коли позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до суду щодо оскарження розпорядження Черкаської обласної державної адміністрації від 11.03.2021р. №25-рк "Про ОСОБА_1 ", яким переведено позивача на нижчу посаду, становить місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення спірним розпорядженням своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлюючи обставини за яких позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення спірним розпорядженням його прав, судом враховано, що спірне розпорядження прийнято на підставі заяви позивача від 03.03.2021р. (наявна в матеріалах справи) про переведення його на нижчу посаду - заступника начальника управління - начальника відділу забезпечення діяльності управління, звільнивши із займаної посади в порядку переведення.

Відповідно до ч.2 ст. 41 Закону України "Про державну службу", переведення здійснюється лише за згодою державного службовця.

Зазначаючи про наявність підстав для поновленого строку звернення до суду, позивач акцентує увагу на тому, що йому не вручено оскаржуване розпорядження, натомість суд зазначає, що строк звернення із даним позовом розпочинає перебіг, в силу приписів ст. 122 КАС України, з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення спірним розпорядженням своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що згідно листка непрацездатності позивача серії АЛГ №330722, позивач перебував на амбулаторному лікуванні з 15.03.2021р. по 24.03.2021р. У графі "стати до роботи" - з 25.03.2021р.

Суд зазначає, що обставина подання позивачем заяви про переведення на нижчу посаду від 03.03.2021р., на переконання суду, давала позивачу підстави дізнатися про хід її розгляду, та про рішення прийняті за наслідками її розгляду, ще у березні 2021 року, зокрема з 25.03.2021р. після виходу на роботу з лікарняного, однак із даним позовом позивач звернувся до суду - 05.12.2021р., тобто з пропуском строку звернення до суду більш як на 8 місяців.

Крім того, судом враховано, що відповідно до матеріалів наданих позивачем до позову, зокрема наказу управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації від 30.04.2021р. №36/02.1.-03, позивачу, на підставі його заяви від 29.04.2021р. надано відпустку, як заступнику начальника управління - начальника відділу забезпечення діяльності управління.

Таким чином, щонайпізніше 30.04.2021р. позивач знав про посаду, яку обіймає, що об`єктивно давало можливість позивачу дізнатись про рішення, на підставі якого здійснено його переведення на іншу посаду.

При цьому, позивач отримуючи заробітну плату також мав знати за роботу на якій посаді він її отримував.

Суд зазначає, що при зверненні до суду позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом місяця від дати порушення його прав, свобод чи інтересів. У той же час, триваюча пасивна поведінка позивача не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Посилання позивача, що строк звернення, визначений ст.233 КЗпП розпочинає перебіг з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення та продовжується на період карантину, суд вважає необгрунтованими, оскільки вказана стаття встановлює строк звернення до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду за вирішенням трудових спорів. Натомість строки звернення до адміністративного суду врегульовано КАС України, стаття 122 якого, як зазначалось вище, пов`язує початок перебігу строку із днем коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням зазначеного, доводи позивача, що встановлений законодавством місячний строк для звернення до суду не пройшов, оскільки його відлік так і не було розпочато, суд вважає необгрнутованими.

Щодо обставин перебування позивача на лікуванні, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п.1.1, 1.2 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян від13.11.2001р. №455, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п. 1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6.

Як встановлено вище, позивач перебував на амбулаторному лікуванні з 15.03.2021р. по 24.03.2021р., а також згідно листка непрацездатності серії АЛГ №407349, з 02.09.2021р. по 13.09.2021р. та з 14.09.2021р. по 06.12.2021р. згідно відомостей порталу ПФУ, доданої позивачем до заяви від 24.12.2021р.

Разом з тим, жодних обставин, які б унеможливили б та не залежали від волі позивача для звернення із даним позовом до суду у періоди з квітня 2021 по серпень включно, позивачем не зазначено, доказів підтвердження таких обставин до суду не надано, у зв`язку із чим заявлені позивачем підстави поновлення строку звернення до суду, суд вважає неповажними.

Судом враховується, що причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.03.2021 року у справі №160/6430/20.

На підставі зазначеного, доводи позивача, що пропуск строку також зумовлений його юридичною необізнаністю не може бути прийнято судом в якості поважних причин, оскільки не є обставиною, об`єктивно непереборною, що не залежать від волевиявлення особи, та пов`язаною з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Стосовно доводів позивача, що суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення на підставі пункту 3 Розділу VI КАС України, оскільки строк дії карантину було продовжено до 31.03.2022р., суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 Розділу VI КАС України (в редакції Закону № 731-IX від 18.06.2020р.), під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

З аналізу вказаних положень, судом вбачається, що визначальною ознакою для поновлення судом, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, процесуальних строків, встановлені нормами цього Кодексу, є визнання причин їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач просить поновити строк звернення до суду із підстав продовження Кабінетом Міністрів України строку дії адаптивного карантину до 31.03.2022р.

Натомість суд звертає увагу, що зазначені причини пропуску строку звернення не може бути взято судом до уваги в якості поважних причин, оскільки позивачем не вказано, зокрема які ж саме обмеження, впроваджені у зв`язку з карантином призвели до неможливості звернення позивача із даним позовом у строки встановлені КАС України.

Судом враховано, що даний позов позивачем подано - 05.12.2021р., тобто під час дії адаптивного карантину, відтак суд доходить висновку, що адаптивний карантин, введений в Україні не перешкодив подачі даного позову до суду. З урахуванням зазначеного, вказана позивачем обставина не може бути прийнята судом в якості поважних причин, а відповідні доводи позивача суд вважає необгрунтованими.

Поряд з іншим, суд зауважує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку, що відповідачем не усунуто недоліків позовної заяви, визначених ухвалою від 13.12.2021р., не надано доказів на підтвердження поважних причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом, достатніх для їх поновлення.

Згідно п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, зокрема у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу (якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними).

Відповідно до частини 5 статті 169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Частиною 8 статті 169 КАС України встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду у порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 293-297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - повернути позивачу разом із усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду у порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити позивачеві.

Ухвала набирає законної сили відповідно статті 256 КАС України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 КАС України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту.

Суддя Марина БІЛОНОЖЕНКО