Справа № 675/1688/21
Суддя: Пашкевич Р. В.
Дата ухвалення: 2022-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/1688/21
Провадження № 2-а/675/6/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2022 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Пашкевича Р. В., з участю: секретаря судового засідання Гедзенюк В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО №4830527 від 28.09.2021 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржуваною постановою він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що 28.09.2021 року о 10 год. 24 хв., керуючи транспортним засобом масою більше 3,5 тон, на дорозі, яка має три смуги для руху в одному напрямку, здійснив рух в крайній лівій смузі без мети повороту ліворуч чи розвороту, чим порушив п. 11.6 Правил дорожнього руху.

Позивач не погоджується із винесеною постановою та просить її скасувати, вказуючи, що змушений був виїхати на крайню ліву смугу через наявність перешкод на двох інших смугах, а саме: припаркованого транспортного засобу в крайній правій смузі та руху автомобіля по середній смузі руху зі швидкістю менше 30 км/год. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що його дії були цілком правомірні, в зв`язку із чим не допущено порушення вимог п. 11.6 Правил дорожнього руху.

Управлінням патрульної поліції Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції подано до суду відзив, яким воно просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Свою позицію обґрунтовує тим, що поліцейський при винесенні постанови діяв в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом. Позивач, в порушення вимог Правил дорожнього руху, здійснив рух в крайній лівій смузі без мети повороту ліворуч або розвороту на дорозі, яка має три і більше смуг руху в одному напрямку. Таким чином, як зазначено у відзиві, оскаржувана постанова є законною та не підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 12.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи.

В судове засідання сторони, повідомлені належним чином про дату, час, місце судового розгляду, не прибули.

В поданому позові ОСОБА_1 заявив клопотання про слухання справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Проте направив на адресу суду письмовий відзив на позовну заяву.

Відтак, виходячи з положень ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та їх представників.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши поданий позов та додані до нього докази, відзив Управління патрульної поліції Дніпропетровської області та додані до нього докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №4830527 від 28.09.2021 року, цього ж дня о 10 годині 24 хвилин в м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе, 46 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MAN TGX 18.440, номерний знак НОМЕР_1 , масою більше 3,5 тон, на дорозі, яка має три смуги для руху в одному напрямку, здійснив рух в крайній лівій смузі без мети повороту ліворуч чи розвороту, чим порушив п.11.6 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Санкція частини 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення правил, крім іншого, розташування транспортних засобів на проїзній частині.

У пункті 11.6 ПДР розділу 11 «Розташування транспортних засобів на дорозі» закріплено, що на дорогах, які мають три і більше смуги для руху в одному напрямку, вантажним автомобілям з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т, тракторам, самохідним машинам і механізмам дозволяється виїжджати на крайню ліву смугу лише для повороту ліворуч та розвороту, а у населених пунктах на дорогах з одностороннім рухом, крім цього, - для зупинки зліва, в дозволених випадках, з метою завантаження чи розвантаження.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена, зокрема, частиною 2 статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно із п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, відповідач під час провадження у справі про адміністративне правопорушення повинен відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Із наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 вбачається, що вантажний сідловий тягачЕ MAN TGX18.440, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач, має повну масу 18000 кг.

На одному із відеозаписів, наданих відповідачем, зафіксовано рух позивача на вантажному автомобілі MAN, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом по крайній лівій смузі дороги, яка має три смуги руху в одному напрямку, в той час, як на середній смузі рухається інший вантажний сідловий тягач з напівпричепом, за яким безперешкодно рухаються кілька транспортних засобів.

Таким чином, твердження позивача про його вимушений виїзд в крайню ліву смугу спростовується вказаним відеозаписом, адже будь-яких перешкод для руху у другій полосі руху, в той час, як в крайній правій смузі здійснив зупинку автобус, для нього не існувало.

Крім того, п. 11.6 Правил дорожнього руху містить імперативну заборону для виїзду транспортних засобів із дозволеною максимальною масою понад 3,5 тон в крайню ліву смугу, крім чітко встановлених випадків повороту ліворуч, розвору, а у населених пунктах лише на дорогах з одностороннім рухом, крім цього, - для зупинки зліва, в дозволених випадках, з метою завантаження чи розвантаження.

Як вбачається із вказаного відеозапису, вулиця, якою рухався позивач, є дорогою з двостороннім рухом. ОСОБА_1 , здійснивши рух крайньою лівою смугою для руху, в подальшому перестроївся на середню смугу для руху автомобілів, не здійснивши поворот ліворуч або розворот.

За приписами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КАС України достовірним є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а ч. 1, 2 ст. 76 КАС України передбачає, що достатнім є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та суд вирішує питання про достатність доказів відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вказаний вище відеозапис, який є належним, достовірним та достатнім доказом у справі, переконує суд, що позивач керуючи транспортним засобом, із дозволеною максимальною масою понад 3,5 тон, на дорозі, яка має три смуги для руху в одному напрямку, здійснив рух в крайній лівій смузі без мети повороту ліворуч чи розвороту, чим порушив п. 11.6 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Під час розгляду адміністративної справи, поліцейським було на вимогу ОСОБА_1 продемонстровано зазначений відеозапис. Позивач, ознайомившись із ним, будь-яких зауважень до нього не мав, доказів, які спростовують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, не подав. Таким чином, у суду немає підстав вважати недопустимим доказом наданий відповідачем відеозапис, адже позивач був обізнаний з його змістом, під час притягнення його до адміністративної відповідальності мав змогу подати до нього зауваження або спростувати його.

Крім того, зазначені обставини спростовують твердження ОСОБА_1 про відсутність будь-якої підготовки до розгляду справи поліцейським. Також, як вбачається з відеозаписів, на яких зафіксовано розгляд адміністративної справи, працівником поліції повністю дотримано встановленої процедури, в тому числі роз`яснено права особі, що притягається до адміністративної відповідальності, представлено посадову особу, що розглядає справу, було надано можливість позивачу надати письмові пояснення, заслухано його, досліджено наявні докази.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про необхідність залишення оскаржуваної постанови без змін, а позовної заяви без задоволення.

В зв`язку із залишення позову без задоволення, понесенні позивачем судові витрати не підлягають розподілу між сторонами.

Керуючись ст.ст.2, 9, 19, 72-77, 90, 94, 241-246, 255, 271-272, 268-270, 286, 292-293 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягненнявідмовити.

Рішення суду може бути оскаржене у відповідності до ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14.01.2022 року.

Суддя: Р.В.Пашкевич