Справа № 166/13/22
Суддя: Свистун О. М.
Дата ухвалення: 2022-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 166/13/22
провадження 2-а/166/3/22
РІШЕННЯ

іменем України

14 січня 2022 року смт Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Свистун О.М., за участю секретаря Заєць Н.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом адвоката Колєсніка Богдана Володимировича поданого в інтересах ОСОБА_1 до Ковельського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
встановив:

ОСОБА_2 05 січня 2022 року в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Ковельського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просить скасувати постанову №993-21 від 04 жовтня 2021 року, винесену начальником Ковельського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковником ОСОБА_3 , якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП.

Позовні вимоги мотивує тим, що згідно з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 було нібито оповіщено 24 вересня 2021 року за місцем проживання через батьків працівниками селищної ради про необхідність прибуття до другого відділу Ковельського РТЦК та СП на 09 год 00 хв 01 жовтня 2021 року для звірки військово-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії, однак він у зазначений час та дату не прибув до цього органу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив абз.1 ч.10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (далі Закону), тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП.

Вважає, що зазначена постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною, оскільки ОСОБА_1 у жодний спосіб не повідомляли 24 вересня 2021 року та в іншу дату за місцем проживання про необхідність прибуття до другого відділу Ковельського РТЦК та СП, оскільки він та його родичі в період з 18 липня 2021 року по 23 грудня 2021 року перебували за кордоном, що підтверджується відповідною відміткою у паспорті для виїзду за кордон.

Крім того, ОСОБА_1 не було повідомлено про факт вчинення ним адміністративного правопорушення, складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд справи. Із змістом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 ознайомився лише в Ратнівському відділі державної виконавчої служби у Ковельському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Вказав, що здійснюючи розгляд справи про адміністративне правопорушення начальник Ковельського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Середюк А.В. істотно обмежив конституційні права ОСОБА_1 на захист та кваліфіковану юридичну допомогу, позбавивши його можливості, як мінімум, навести свої заперечення, пояснення, надати докази своєї невинуватості.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , справу закрити, стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 05 січня 2022 року позивачу поновлено строк для звернення до суду із даним позовом, позовну заяву прийнято до розгляду, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 14 січня 2022 року.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Від представника позивача на адресу суду надійшла письмова заява, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позов до суду не надіслав.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Однією з основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини. Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з постановою №993-21 від 04 жовтня 2021 року, винесеною начальником Ковельського РТЦК та СП ОСОБА_3 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП та накладено штраф у сумі 850 грн за те, що він, будучи оповіщеним 24 вересня 2021 року за місцем проживання офіційним повідомленням через батьків працівниками сільської ради про прибуття до Другого відділу Ковельського РТЦК та СП на 09 год 00 хв 01 жовтня 2021 року для звірки військово-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії, без поважних причин у зазначений час та дату в особливий період не прибув до цього органу, чим порушив абз.1 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідальність за ч.2 ст. 210 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Таким чином, статтею 210 КУпАП визначено виключний перелік осіб (призовники, військовозобов`язані, резервісти), які є суб`єктами даного правопорушення.

Всупереч ст.77 КАС України відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Посилання в оскаржуваній постанові на те, що ОСОБА_1 було оповіщено 24 вересня 2021 року за місцем проживання про прибуття до другого відділу Ковельського РТЦК та СП, не підтверджується жодним доказом.

Відповідачем не спростовано доводів позивача про його відсутність під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, нероз`яснення йому прав, передбачених ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, неповідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Більше того, з відмітки в паспорті громадянина для виїзду за кордон, належного ОСОБА_1 , вбачається, що останній перебував за межами України з 18 липня 2021 року по 23 грудня 2021 року, що унеможливлювало його оповіщення та явку до другого відділу Ковельського РТЦК та СП для звірки військово-облікових даних, проходження військово-лікарської комісії, присутність під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, на підставі викладеного, враховуючи принцип презумпції невинуватості, суд дійшов висновку про задовольння позову та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки відповідачем не надано доказів його вчинення ОСОБА_1 .

Статтею 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: копію договору №168 про надання правової допомоги від 28.12.2021, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Колєсніком Б.М.; акт №1 про надання правової допомоги від 05.01.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 було надано правову допомогу на загальну суму 2500 грн; копію прибуткового касового ордера №68 від 05.01.2022 та оригінал квитанції до нього, відповідно до якого адвокатом Колєсніком Б.М. прийнято від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 2500 грн.
Зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу здійснюється судом лише за клопотанням іншої сторони ( ч. 6 ст. 134 КАС України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами ( ч. 7 ст. 134 КАС України).
При розгляді справи відповідач не подав відповідного клопотання про зменшення та необґрунтованість визначеного позивачем розміру судових витрат, а також не висловив своїх заперечень чи обґрунтувань в інших заявах по суті справи. Така пасивна поведінка відповідача свідчить про його погодження з розміром витрат на правничу допомогу.
Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19.02.2020 (справа №755/9215/15-ц) висловила позицію про те, що в силу принципу змагальності саме на іншу сторону покладено обов`язок обгрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, що виключає ініціативу суду у вирішенні даного питання.
Отже, враховуючи складність справи, характер та кількість підготовлених та поданих адвокатом документів, а також беручи до уваги те, що відповідачем не було подане клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд дійшов висновку, що з відповідача Ковельського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки слід стягнути на користь позивача 2500 грн понесених останнім витрат на професійну правничу допомогу.
Також судом установлено, що ОСОБА_1 під час подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп, відтак належить стягнути з Ковельського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь позивача вказану суму судового збору.
Таким чином, з огляду на викладене, з відповідача Ковельського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 496 грн 20 коп та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн, загалом 2996 грн 20 коп.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 72-77, 139, 286, 293 КАС України, суд

ухвалив:

Позов адвоката Колєсніка Богдана Володимировича поданого в інтересах ОСОБА_1 до Ковельського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову начальника Ковельського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковника Середюка Андрія В`ячеславовича №993-21 від 04.10.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ковельського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2996 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.
Відомості про учасників справи.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: Ковельський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, 45008, вул.Михайла Грушевського, 14, м.Ковель Волинської області.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М.Свистун