Справа № 420/9876/20
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2022 р. Категорія 111030000м.ОдесаСправа № 420/9876/20
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.

час і місце ухвалення: письмове провадження,

м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, мотивуючи його тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки при його прийнятті податковий орган безпідставно не врахував, що зміни щодо виправлення площі належної ОСОБА_1 1/2 частини нежитлової будівлі бази №1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з 12093,50 кв. м. на 889,3 кв. м відбулось з метою виправлення помилки, допущеної органом, уповноваженим державою на здійснення функцій по інвентаризації об`єктів нерухомого майна ще 19.08.2004 року, внаслідок чого до Державного реєстру прав на нерухоме майно були внесені помилкові відомості. Відтак, стягнення податку за площі, які ніколи не існували в натурі є протиправним та суперечить суті податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки та меті його впровадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №0-1520 від 21.04.2020 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зміни до Державного реєстру щодо загальної площі об`єкта були внесені 26.06.2020 року. Згідно цього документа загальна площа об`єкта становить 889,3 кв. м. Оскільки вказані зміни до площі були внесені 26.06.2020 року, то нараховані суми податку з 2018-2019 років перерахунку не підлягають. Загальна площа об`єкта 889,3 кв.м. буде врахована при нарахуванні податку за 2020 рік (в 2021 році).

ОСОБА_1 було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року винесено законно та обґрунтовано, а тому підстави для його скасування відсутні. Крім того, позивач вказує, що саме у 2020 році ним був виявлений факт допущення арифметичної помилки вчинений під час складання технічної інвентаризації вказаного об`єкту, і в подальшому під час укладання договору дарування. Тобто, і на момент укладання договору дарування, і на цей час площа об`єкту складає 889,3 кв.м., а не 12154,0 кв.м.

На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що на адресу ОСОБА_1 надійшло податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №0-1520 від 21.04.2020 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем 18010300: «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» за 2019 рік у розмірі 25233,09 грн. (а.с. 10).

30.07.2020 року Головне управлінням ДПС в Одеській області листом №15742/Т/15-32-55-06-14 повідомило позивача про те, що нарахування ОСОБА_1 податку за 2017, 2018 роки проводилось з урахуванням площі будівлі 12093,50 кв.м. При цьому, позивачу також повідомлено про недоцільність проведення перерахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік та попередні періоди за об`єкт нежитлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки згідно наданого витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зміни до Державного реєстру прав щодо загальної площі 889,3 кв. м об`єкта внесено 26.06.2020 року. Загальна площа об`єкта 889,3 кв. м. буде врахована при нарахуванні податку за 2020 рік (в 2021 році) (а.с. 12).

Вважаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом за захистом свого порушеного права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №0-1520 від 21.04.2020 року прийнято з урахуванням помилкових даних щодо площі належного ОСОБА_1 об`єкта нерухомості та того, що зміни до Державного реєстру прав про виправлення площі належної ОСОБА_1 1/2 частини нежитлової будівлі бази №1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з 12093,50 кв. м. на 889,3 кв. м внесено з метою виправлення помилки, допущеної органом, уповноваженим на здійснення функцій по інвентаризації об`єктів нерухомого майна ще 19.08.2004 року, внаслідок чого до Державного реєстру прав на нерухоме майно були внесені помилкові відомості.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 266.1.1, 266.1.2 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб: а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку; б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Згідно пп. 266.2.1 п. 266.2, 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Згідно п. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до ст. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

З матеріалів справи вбачається, що згідно договору дарування від 28.10.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноокнянського районного нотаріального округу Бушуєвою І.І., ОСОБА_2 (дарувальник) передав безоплатно у власність обдарованого - ОСОБА_1 1/2 частину нежитлової будівлі бази №1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Право власності на вказану 1/2 частину нежитлової будівлі бази № 1 зареєстровано за ОСОБА_1 Красноокнянським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 14.12.2004 року, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5838010 від 14.12.2004 року (а.с. 6).

Відповідно довідки КП «Окнянське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» № 52 від 31.03.2020 року, при проведенні основної інвентаризації нежитлової будівлі бази №1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , власниками якої є ОСОБА_2 - 1/2 та ОСОБА_1 (1/2) (на підставі договору дарування від 28.10.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноокнянського районного нотаріального округу Бушуєвою І.І., реєстр. №1590), було допущено арифметичну помилку в розрахунку загальної площі вищезазначеного нерухомого майна. Загальна площа майна становить 889,3 кв. м, а не 12154,0 кв. м, а саме : літ. «А» склад -446,8 кв. м; літ «Б» - сторожка 27,7 кв. м, літ. «В» - гаражі -84,2 кв. м; літ. «Г» - склад 104,8 кв. м; літ. «Д» погріб 225,8 кв. м; №1-2 огорожі (а.с. 7).

10.04.2020 року позивач звернувся до Подільського управління Головного управління ДПС в Одеській області із заявою про необхідність розрахунку податку на нерухоме майно саме з урахуванням відкоригованої (виправленої) площі, оскільки виправлена помилка має суто арифметичний характер, а позивач фактично є власником 889,3 кв. м. (а.с. 11).

Крім того, ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора Ремінного Олексія Олексійовича (Окнянська районна державна адміністрація Одеської області), яким на підставі довідки 26.06.2020 року внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підтвердження чого надано копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 9).

29.09.2020 року представник позивача звернувся до КП «Окнянське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» щодо підтвердження часу допущення арифметичної помилки у площі будівлі (а.с. 13).

КП «Окнянське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» листом №111 від 06.10.2020 року повідомило представника позивача про те, що помилка була допущена при основній інвентаризації - 19.08.2004 року (а.с. 70).

Відповідно до п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України, податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно Рішення ЄСПЛ по справі «Рисовський проти України» (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в даному випадку має бути враховано не лише факт та дату внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, але й правові підстави внесення таких змін, проведених з метою виправлення допущеної помилки органом, уповноваженим на здійснення функцій по проведенню інвентаризації об`єктів нерухомого майна.

В даному випадку відсутня вина платника податку у внесенні помилкових відомостей до Державного реєстру прав. Відтак, нарахування податку на площі об`єкта нерухомості (12093,50 кв. м.), які фактично не належали ОСОБА_1 , суперечить самій суті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та меті його впровадження.

Крім того, нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за попередні періоди вже були предметом розгляду в іншій справі, зокрема, № 420/8853/20, рішення по якій набрало законної сили та податкові повідомлення-рішення відповідача за попередні періоди скасовані, а у відповідності до положень ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, враховуючи те, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №0-1520 від 21.04.2020 року прийнято з урахуванням помилкових даних щодо площі належного ОСОБА_1 об`єкта нерухомості та того, що зміни до Державного реєстру прав про виправлення площі належної ОСОБА_1 1/2 частини нежитлової будівлі бази №1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з 12093,50 кв. м. на 889,3 кв. м внесено з метою виправлення помилки, допущеної органом, уповноваженим на здійснення функцій по інвентаризації об`єктів нерухомого майна ще 19.08.2004 року, внаслідок чого до Державного реєстру прав на нерухоме майно були внесені помилкові відомості, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №0-1520 від 21.04.2020 року.

Доводи апеляційної скарги дублюють відзив на адміністративний позов (а.с. 32) були предметом дослідження в суді першої інстанції та висновків останнього не спростовують.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області, - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року по справі № 420/9876/20, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

суддя-доповідач Семенюк Г.В.
судді Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.