Справа № 521/12245/21
Суддя: Леонов О. С.
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/521/48/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Леонова О.С.,

при секретарі судового засідання Трояненко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов

ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаним позовом до Одеської митниці Держмитслужби, уточнивши позовні вимоги, остаточно просив суду визнати протиправною та скасувати постанову Одеської митниці Держмитслужби від 15.07.2021 року в справі про порушення митних правил 0930/50000/21 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил за ст. 485 МК України та закрити провадження у справі про порушення митних правил.

Предметом оскарження є прийнята Відповідачем постанова в справі про порушення митних правил від 15.07.2021 року № 0630/50000/21 про адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів у сумі 465985,62 грн.

Позивач вважає зазначену постанову необґрунтованою та безпідставною, у зв`язку з чим, на думку позивача, підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні.

Відповідний протокол про адміністративне правопорушення попри вимоги статті 256 Кодексу про адміністративні правопорушення Позивачу не надавався і не надсилався. Причини виникнення несплаченої суми наведені в Акті Відповідача від 11.06.2021 року № 18/7.10-19-19/32153207 про результати документальної невиїзної перевірки підприємства, яке засноване на власності об`єднання громадян "Елкон-дізайн", ) вимог законодавства України з питань митної справи у частині обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування при ввезені на митну територію України товарів за митними деклараціями від 01.03.2019 р. № UА500060/2019/005752, від 08.07.2019 року, № UА500060/2019/020508 та від 09.07.2019 року, № UA500060/2018/020314.Відповідачем в Акті від 11.06.2021 р. № 18/7.10-19-19/32153207 неодноразово, зокрема, в абзаці шостому знизу, зроблено посилання на лист уповноваженого органу Німеччини від 20.01.2020 № Z4215 Е-1092/18-1 щодо результатів перевірки від 13.12. 2020 року, № Z 24215В-А12/18В1203 сертифікатів з перевезення товару форми EUR. 1 від 11.07.2018 року № 492298 та від 11.07.2018 року № 492299, які використовувалися при розмитненні.

Відповідачем до акту перевірки від 11.06.2021 року № 18/7.10-19-19/32153207 не додано неодноразово згаданих в ньому:

- легалізованого перекладу українською мовою листів уповноваженого органу Німеччини від 11.11.2020 року №Z4215 F-432/20-1 та від 24.02.2021 року № №Z4215 F-458/20-1;

- легалізованого перекладу українською мовою сертифікатів з перевезення товару форми EUR. 1 від 04.07.2019 року № А761751 та від 25.02. 2019 року № А 660059.

Товари, ввезені за митними деклараціями від 01.03.2019 року № UA 500060/2019/005752, від 08.07.2019 року № UA500060/2019/020508 та 09.07.2019 року № UA500060/2018/020314, походженням з Європейського Союзу, а ПГОІ "Елкон-дізайн" є одержувачем, декларантом та особою відповідальною за фінансове врегулювання. Тому, ПГОІ "Елкон-Дізайн" застосовано преференцію по сплаті мита на товари, що ввозяться на територію України юридичними особами, регламентовану Угодою про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, вчиненою 21.03.2014 року, та 27.06.2014 року в м. Брюсселі (ратифікована Законом України № 1678-VІІ від 16.09.2014 р.)

Відповідно до вимог Угоди про асоціацію ПГОІ "Елкон-Дізайн" було надано до митного органу:

-сертифікат з перевезення товару форми EUR. 1 від 11.07. 2018 р. №А492298 (преференція по сплаті ввізного мита за кодом "410 - товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС (абзац перший ч.1 ст.29 додатка 1-А "Тарифний графік України" до глави 1 розділу IV "Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею" (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони)"), зазначений у графі 44 за кодом документу "0954", та здійснено митне оформлення товару №1 за МД від 17.07.2018 р. № UA 500060/2018/021687 з застосуванням до товару за кодом згідно УКТЗЕД зменшеної ставки мита - 0%. (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції - 5%). Відповідно до даних, наведених у графі 47 "Нарахування мита та митних платежів" МД від 17.07. 2018 р. № UA 500060/2018/021687 сума ввізного мита (код 020), що нарахована умовно (сп. платежу 06), тобто звільнення від сплати ввізного мита за товаром №1 склало 184423,31 грн.,

-сертифікат з перевезення товару форми EUR. 1 від 11.07. 2018 р. №А492299 (преференція по сплаті ввізного мита за кодом "410 - товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС (абзац перший ч.1 ст.29 додатка 1-А "Тарифний графік України" до глави 1 розділу IV "Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею" (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони)"), зазначений у графі 44 за кодом документу "0954", та здійснено митне оформлення товару №1 за МД від 17.07. 2018 р. № UA 500060/2018/021687 з застосуванням до товару за кодом згідно УКТЗЕД зменшеної ставки мита -0%. (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції - 5%). Відповідно до даних, наведених у графі 47 "Нарахування мита та митних платежів" МД від 17.07.2018 р. № UA 500060/2018/021688 сума ввізного мита (код 020), що нарахована умовно (сп. платежу 06), тобто звільнення від сплати ввізного мита за товаром №1 склало 37162,01 грн.

Зміст Акту від 11.06. 2021 р. № 18/7.10-19-19/32153207, що став підставою для прийняття індивідуальних актів щодо ПГОІ "Елкон-дізайн", не містить посилань на конкретні підстави проведення верифікації сертифікатів з перевезення товару форми EUR. 1 від 04.07. 2019 № А761751 та від 25.02. 2019 № А 660059.

Позивач зазначає, що всупереч наведеним законодавчим нормам Відповідач здійснив верифікацію сертифікатів.

З Акту перевірки від 11.06.2021 р. № 18/7.10-19-19/32153207 не вбачається доказів, що митним органом було повернуто сертифікати з перевезення товару EUR. 1 та інвойси, які були надані при розмитненні ПГОІ "Елкон-Дізайн".

Безпосередньо ПГОІ "Елкон-Дізайн" із заявою про видачу сертифікатів EUR. 1 не зверталося, сертифікати було надано продавцем - компанією Hochsmann GmbH, яка є експортером товару, а тому, саме вона є відповідальною за надання відомостей, необхідних для підтвердження походження товару. Отже, відсутні підтвердження, того, що сертифікати EUR. 1, надані ПГОІ "Елкон-дізайн" при розмитненні товару містили недостовірну інформацію.

Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді щодо розгляду цієї справи було здійснено 11.08.2021 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду, справу передано судді 12.08.2021 року.

Ухвалою судді Малиновського районного суду міста Одеси Леонова О. С., від 16.08.2021 року позов було залишено без руху.

15.09.2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява (вх. № 43099) про усунення недоліків.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17.09.2021 року відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд справи.

Відповідачем по справі було надано письмовий відзив (вхід.№ЕП-10066 від 05.10.2021 року), в якому проти задоволення позовних вимог заперечував, в яких, в обґрунтування правової позиції, зокрема, зазначено, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв в межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, та вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач вважає, що матеріалами справи про порушення митних правил №0630/50000/21 доведена вина громадянина ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, і постановою Одеської митниці у справі про порушення митних правил його було законно визнано винним у вчиненні ним правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 2911.2021 року було визнано явку позивача ОСОБА_1 та представника Одеської митниці Держмитслужби в судове засідання обов`язковою.

Позивач в призначене судове засідання не з`явився, однак до канцелярії суду подано заяву про розгляд справи в письмовому провадження без виклику сторін (вх. 48251 від 11.10.2021 року)

Представник відповідача в призначене судове засідання не з`явився, викликався належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалася.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в рамках зовнішньоекономічного контракту від 05.02.2019 №А190041, укладеному між підприємством, яке засноване на власності об`єднання громадян "ЕЛКОН-ДІЗАИН", (м. Одеса, 4 Житомирський провулок, буд. 28, ) в особі директора ОСОБА_1 та компанією " Hochsmann GmbH " (Німеччина) згідно МД типу ІМ40ДЕ від 01.03.2019 №UA500060/2019/005752 на митну територію України було ввезено товари: товар №1 за МД "Верстати для обробки дерева - кромкооблицювальний верстат - 1шт. ID 66915 IMA ADVANTAGE 400L. Рік випуску : 2015 (бувший у використанні). Заводський номер верстата: 50578. Частково у розібраному стані. Використовується для обробки кромки меблевих заготовок у власному меблевому виробництві. Торгівельна марка - "ІМА". Виробник - "IMA Polska Sprzedaz і Serwis sp.zo.o". Країна виробництва - EU. Код товару згідно УКТЗЕД " та товар № 2 за МД "Конвеєри роликові, б/в-GESA рольганги- 1шт. (комплект) ID-64615. Рік випуску: 2009 (бувші у використанні). Частково у розібраному стані. Торгівельна марка - "Gesa Transporttechnik". Виробник - Gerhard Sandhofer Gesellschaft m.b.H. Країна виробництва - АТ. Код товару згідно УКТЗЕД ".

В якості підстави для переміщення товару через митний кордон України та його митного оформлення в Одеську митницю Держмитслужби серед інших документів надані контракт від 05.02.2019 №А190041, додаток (специфікація) від 05.02.2019 №1 до контракту, CMR від 26.02.2019 №024018, інвойс від 22.02.2019 №R190069, пакувальний лист від 22.09.2019 б/н, сертифікат з перевезення товару EUR.1 від 25.02.2019 №А 660059 тощо.

Декларантом на підставі Договору на тимчасове зберігання та надання послуг з підприємством "ЕЛКОН-ДІЗАЙН" від 23.03.2016 №19/16 виступає ТОВ "Перша Брокерська контора" ().

Митне оформлення товару № 1 за МД "кромкооблицювальний верстат - 1шт. (бувший у використанні)" було здійснено із застосуванням тарифної преференції за кодом "410" на підставі вказаного сертифікату.

01.03.2019 зазначені товари були оформлені в Одеській митниці Держмитслужби у митному режимі імпорт та випущені у вільний обіг.

Листом Одеської митниці ДФС від 24.06.2019 №2774/8/15-70-19-04-08 до Департаменту адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання ДФС України був направлений для перевірки сертифікат з перевезення товару форми EUR.1 від 25.02.2019 № А 660059, виданий уповноваженим органом Федеративної Республіки Німеччини.

Листом Департаменту митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Держмитслужби від 26.04.2021 №15/15-03/7.10/1018 направлена відповідь уповноваженого органу Федеративної Республіки Німеччина від 24.02.2021 № Z 4215 F-458/20-1 з результатами перевірки вказаного сертифікату.

Відповідно до листа уповноваженого органу Федеративної Республіки Німеччина, за результатом проведеної перевірки, товари, зазначені у сертифікаті з перевезення форми EUR.1 від 25.02.2019 № А 660059 (серед інших кромкооблицювальний верстат IMA ADVANTAGE 400L; рік випуску: 2015; Заводський номер: 50578) не мають преференційного походження з Європейського Союзу у розумінні Доповнення І до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження в рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами.

З вказаним листом надіслано копію вищезазначеного сертифікату, що надсилався для перевірки, у графі 14 "Результати перевірки" якого проставлено відмітку уповноваженого органу Федеративної Республіки Німеччина, про те, що виконана перевірка довела, що цей сертифікат не відповідає вимогам щодо достовірності й правильності.

Отже, проведеною перевіркою встановлено, що статус походження товару у сертифікаті з перевезення товару EUR.1 від 25.02.2019 № А 660059 не підтверджено, відповідно до чого, до товару №1 за МД "кромкооблицювальний верстат - 1шт. ID 66915 IMA ADVANTAGE 400L. Рік випуску : 2015 (бувший у використанні). Заводський номер верстата: 50578. Частково у розібраному стані. Використовується для обробки кромки меблевих заготовок у власному меблевому виробництві. Торгівельна марка - "ІМА". Виробник - "IMA Polska Sprzedaz і Serwis sp.zo.o"." не може бути застосований преференційний режим.

Згідно листа Управління адміністрування митних платежів, митної вартості та класифікації товарів Одеської митниці Держмитслужби від 05.05.2021 №7.10-15-03/12 сума донарахування за митною декларацією від 01.03.2019 № UA500060/2019/005752 складає 155 328,54 грн. (в т.ч. ввізне мито (020) - 129 440,45 грн., ПДВ (028) - 25 888,09 грн.).

Таким чином, до Одеської митниці ДФС (Держмитслужби) з метою застосування преференцій та зменшення розміру митних платежів було подано сертифікат з перевезення товару EUR.1 від 25.02.2019 №А 660059, що не відповідає вимогам щодо достовірності й правильності, що є ознакою порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Одержувачем вказаного товару є підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян "ЕЛКОН-ДІЗАЙН" (м. Одеса, 4 Житомирський провулок, 28, ) в особі директора Крутік Валерія Івановича, який як керівник підприємства: організує, визначає, формує, планує, здійснює і координує діяльність підприємства та в розумінні п.43 ст. 4 МК України є посадовою особою цього підприємства.

Таким чином, директором підприємства, яке засноване на власності об`єднання громадян "ЕЛКОН-ДІЗАЙН" громадянином України ОСОБА_1 для декларування товару за МД №UA500060/2019/005752 надано документи, а саме сертифікат з перевезення товару EUR.1 від 25.02.2019 № А 660059, які містять неправдиві відомості, необхідні для нарахування митних платежів, що є ознакою порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, тобто вчинено дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів, що спричинило недобір митних платежів у сумі 155 328,54 грн., чим скоєно порушення митних правил, передбачене ст. 485 Митного кодексу України.

На підставі викладеного, 03.06.2021 посадовою особою Одеської митниці Держмитслужби у відношенні ОСОБА_1 , складено протокол про порушення митних правил №0630/50000/21, за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Відповідач зазначив, що справу розглянуто без присутності громадянина ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 526 МК України так як про дату, час та місце розгляду справи він був своєчасно належним чином повідомлений.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Митним кодексом України (далі - МК України).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

У ч. 1 ст. 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 2 статті 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом. декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою ст. 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений ст. 53 МК України.

У ч. 8 ст. 264 МК України визначено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Статтею 485 МК України передбачено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплату митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

У ст.10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються з суворим додержанням законності.

Згідно зі ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналогічні вимоги закріплено у ст. 280 КУпАП.

У ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки.

Згідно з ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 256 КУпАП України передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. А притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для винесення зазначених постанов став висновок відповідача про те, що позивачем вчинено протиправні дії спрямовані на зменшення розміру митних платежів шляхом надання документів, що містять неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості товару при митному оформленні товарів за МД №UA500060/2019/005752 надано документи, а саме сертифікат з перевезення товару EUR.1 від 25.02.2019 № А 660059, які містять неправдиві відомості, необхідні для нарахування митних платежів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеної в постановах від 24 грудня 2020 року у справі № 461/3117/17 та 06 червня 2018 року у справах №607/1866/17 та №607/2391/17, для притягнення до відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Отже, для притягнення до відповідальності, згідно ст. 485 Митного кодексу України, в даному випадку, необхідно довести факт заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження того, що позивачем під час митного оформлення з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів було вказано неправдиві відомості, тобто відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, що свідчить про відсутність складу правопорушення.

Судом враховується правова позиція, висловлена в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі "Рисовський проти України", в якому Суд зазначив, що принцип "належного урядування", зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

У рішенні від 31.07.2008 р. по справі "Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки" ЄСПЛ, зокрема зазначив, що висновки адміністративних органів, викладені у прийнятих ними рішеннях, не повинні бути довільними, нераціональними та непідтвердженими доказами.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Так, з матеріалів справи видно, що під час митного оформлення декларантом на підставі Договору на тимчасове зберігання та надання послуг з підприємством "ЕЛКОН-ДІЗАЙН" від 23.03.2016 №19/16 виступає ТОВ "Перша Брокерська контора" (). Тобто, складання митної декларації від 01.03.2019 року, яка містять інформацію про наявність у товарів преференційного режиму, позивач безпосередньо не здійснював.

Також, безпосередньо позивач із заявою про видачу сертифікатів EUR.1 не звертався, сертифікати було надано продавцем - компанією Hochsmann GmbHY, яка є експортом товару, а тому, саме вона є відповідальною за надання відомостей, необхідних для підтвердження походження товару, що в свою чергу свідчить про відсутність підтвердження, що сертифікати EUR.1, надані позивачем при розмитнені товару містили недостовірну інформацію.

Крім того, відповідно до роз`яснення ДФС України від 03.03.2017 №5466/7/99-99-19-03-17 "Про здійснення верифікації (перевірки достовірності) документів про походження товару з країн Європейського Союзу", до обґрунтованих сумнівів щодо достовірності документів про походження товару відносяться, наприклад, такі випадки: проставлений в сертифікаті відбиток печатки посадової особи митниці країни ЄС відсутній в зразках відбитків печаток, доведених до митниць ДФС; сертифікат або декларація інвойс не підписані експортером (за винятком декларацій інвойсів, складених затвердженими експортерами); структура номера авторизації затвердженого експортера не відповідає структурі номера, доведеного до митниць ДФС; в графі 11 сертифіката відсутній підпис та/або дата видачі (дата може бути проставлена окремо та/або міститися у відбитку печатки митниці країни ЄС, у разі якщо це передбачено доведеним до митниць ДФС зразком відбитку печатки); маркування на продукції/пакувальній тарі або на інших супровідних документах свідчить про інше походження товару ніж зазначено в документі про походження товару; код товарної номенклатури (на рівні перших чотирьох знаків), зазначений у документі про походження товару або в комерційних/товаросупровідних документах, відрізняється від коду, задекларованого в митній декларації, за умови зміни правила походження до товару; дата декларування експортером відомостей про країну походження товару в графі 12 сертифіката пізніше дати видачі сертифіката, зазначеної у графі 11 цього сертифіката; до сертифіката внесені виправлення/дописування, які не засвідчені відбитком печатки митниці країни ЄС (виправлення/дописування можуть бути засвідчені відбитком печатки митниці країни ЄС, який відрізняється від відбитка печатки, проставленого у графі 11 цього сертифіката).

Отже у митного органу були відсутні правові підстави в порядку статті 33 Протоколу І, статті 45 МК України для здійснення перевірки сертифікату з перевезення EUR.1, оскільки обґрунтовані сумніви щодо достовірності цього документу про походження товару об`єктивно відсутні.

Слід звернути увагу, що жодних зауважень до наданих документів та ввезеного товару у митного органу станом на дату ввезення не було. Судом встановлено, що наданий позивачем сертифікат з перевезення (походження) комплектуючих форми EUR.1 не скасований та не визнаний недійсним митним органом, а тому підтверджує пільги зі сплати митних платежів.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів, що митному брокеру, який діяв в інтересах компанії позивача до моменту виявлення представниками митниці розбіжностей не було відомо про дійсну країну, з якої походить придбаний ним товар.

При цьому ОСОБА_1 , мав правомірні сподівання на те, що країною походження придбаних ним товарів є Європейський Союз.

Також матеріали справи про порушення митних правил не містять належних та допустимих доказів вчинення саме позивачем порушення митних правил, передбачених диспозицією статті 485 МК України при оформленні ввезеного товару.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, обов`язок доводити правомірність рішення у цій справі покладається на суб`єкт владних повноважень, яким у цій справі є Одеська митниця Держмитслужби.

Як зазначалось вище, диспозиція статті 485 МК України передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей.

Відповідно до ст.10 КУпАП України, адміністративне правопорушення вважається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинили, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Разом з тим, матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій, передбачених диспозицією ст.485 МК України, шляхом заявлення своїм повіреним ТОВ "Перша Брокерська контора" в митних деклараціях неправдивих відомостей.

Аналізуючи фактичні обставини справи у сукупності з наведеними вище приписами нормативно-правових актів, суд погоджується з доводами позивача про те, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 485 МК України, оскільки у нього не було умислу на здійснення правопорушення, а також він не здійснював дій, спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів, тому постанова Одеської митниці Держмитслужби від 15.07.2021 року в справі про порушення митних правил 0630/50000/21 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до відповідальності за порушення митних правил за ст. 485 МК України,підлягає скасуванню, а провадження у справах про порушення митних правил закриттю.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

На підставі викладеного, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності сторін, приймаючи до уваги відсутність доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та правомірність оскаржуваної постанови, а можливість збирання нових доказів після ухвалення постанови, що оскаржується, втрачена, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Одеської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 9, 77, 78, 90, 245, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Одеської митниці Держмитслужби (місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття справи про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову Одеської митниці Держмитслужби від 15.07.2021 року в справі про порушення митних правил 0630/50000/21 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до відповідальності за порушення митних правил за ст. 485 МК України,а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Одеської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 11.01.2022 року.

Суддя: О.С. Леонов

11.01.22