Справа № 420/23474/21
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2022 р. Справа № 420/23474/21

Категорія: 111010000

Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

Місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року по справі за заявою Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бруклін-Київ» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна,

В С Т А Н О В И Л А :

Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з ВПП звернулося до суду з заявою про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Бруклін-Київ» згідно рішення Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 24 листопада 2021 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що заявником у зв`язку з недопуском посадовими особами товариства, податкового органу до проведення перевірки, управлінням ДПС по роботі з ВПП відповідно до пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна, а тому податковий орган згідно ст. 283 КАС України звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року заяву Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю «БРУКЛІН-КИЇВ» - залишено без розгляду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з ВПП подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається, що заявником подано заяву про підтвердження обґрунтованості застосування умовного арешту майна до ТОВ «Бруклін-Київ» 24 листопада 2021 року. Враховуючи ту обставину, що зазначена заява подається протягом 24 годин з моменту складення акту про відмову у допуску посадових осіб до проведення фактичної перевірки, кінцевим процесуальним строком для звернення до суду із заявою є 24.11.2021 17:50 год.

При цьому скаржник зауважив, що заява про підтвердження обґрунтованості застосування умовного арешту майна до ТОВ «Бруклін-Київ» надіслана на офіційну електронну адресу Одеського окружного адміністративного суду 24.11.2021 о 17:44 год. Попри те, що заявником вчасно подано заяву, відділ канцелярії Одеського окружного адміністративного суду зареєстрував заяву лише 25.11.2021 о 12:17 год. Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції помилково дійшов до висновку, що заявником пропущено строк для звернення до суду із заявою, що свідчить про порушення судом основного процесуального права на звернення до суду та судовий захист.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог заяви і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Суд першої інстанції приймаючи оскаржувану ухвалу, виходив з того, що із заявою про підтвердження умовного адміністративного арешту майна заявник звернувся лише 25.11.2021 о 12.17 год., тобто з пропуском строку, встановленого ч. 2 ст. 283 КАС України, а тому прийшов до висновку, що заява контролюючого органу підлягає залишенню без розгляду.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відносини щодо адміністративного арешту майна платника податків врегульовані, статтею 94 Податкового кодексу України (далі ПК України).

Згідно п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті (п.94.3 ст.94 ПК України).

Відповідно до п.94.6 ст.94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається:

платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна (пп.94.6.1 п.94.6 ст.94 ПК України);

іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження (пп.94.6.2 п.94.6 ст.94 ПК України).

Відповідно до п.94.10 ст.94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Аналогічні положення містяться і в Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 №632 (далі Порядок №632), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.08.2017 року за №948/30816.

Згідно п. п. 1, 2 Розділу ІV Порядку № 632 керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених розділом III цього Порядку, та на підставі звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (додаток 1) відповідного підрозділу, який у межах своїх повноважень встановлює такі обставини, приймає рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (додаток 2).

Обґрунтованість арешту, накладеного на майно платника податків рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, має бути перевірена судом протягом 96 годин.

У такому разі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу подається до суду протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють таке звернення до суду.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків регламентовані статтею 283 КАС України.

Відповідно до приписів частини першої статті 283 КАС України провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів, зокрема, щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Частиною другою статті 283 КАС України визначено, що заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

При цьому відповідно до частини першої статті 270 КАС України на обчислення строків, встановлених статтями 273-277, 280-283 цього Кодексу, не поширюються правила частин другої десятої статті 120 цього Кодексу.

Строки, встановлені у справах, визначених цією статтею, обчислюються календарними днями і годинами (частина друга статті 270 КАС України).

Днем подання позовної заяви є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв, встановлені у справах, визначених цією статтею, не може бути поновлено. Позовні заяви, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду (частина п`ята статті 270 КАС України).

Так, суд першої інстанції прийшов до висновку, що в даному випадку обставиною, яка зумовлює звернення заявника до суду, є відмова відповідача від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки, що мало місце 23.11.2021 о 17.50 год, а відтак, граничним строком подання заяви про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, відповідно до частини 2 статті 283 КАС України, є 24.11.2021 до 17.50 год.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає, що обставиною, яка мала б зумовити звернення позивача до суду, є відмова у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки, що підтверджується відповідними актами, про що також зазначено в постанові Верховного Суду від 15.07.2021 року у справі № 200/1874/21-а.

Отож, звернувшись до суду із заявою про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків 25.11.2021 о 12:17:50 год., управлінням податкової служби не дотримано строк, встановлений ч.2 ст.283 КАС України.

Доводи ж апелянта про те, що заява про підтвердження обґрунтованості застосування умовного арешту майна до ТОВ «Бруклін-Київ» надіслана на офіційну електронну адресу Одеського окружного адміністративного суду 24.11.2021 о 17:44 год. колегія суддів вважає безпідставними, оскільки апелянтом на підтвердження таких доводів будь-яких доказів не надано а матеріали справи таких доказів не містять.

Таким чином, враховуючи пропуск заявником присічного строку звернення із заявою та неможливість поновлення такого строку, - колегія суддів суду вражає вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення заяви Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків без розгляду.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

За змістом статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 283, 308, 311, 312, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 18 січня 2022 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова