Справа № 569/8049/21
Суддя: Тимощук О. Я.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/8049/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі Ковальчук О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0021/20400/21 від 07.04.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з адміністративним позовом до Поліської митниці Держмитслужби про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0021/20400/21 від 07.04.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує те, що 07 квітня 2021 року в.о. заступника начальника Поліської митниці Держмитслужби Козлинець І.П. винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0021/20400/21, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в сумі 63 508 грн. 20 коп.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він вчинив дії спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів, тобто заявив в митній декларації неправдиві відомості щодо об`єму двигуна транспортного засобу, внаслідок чого виникають податкові зобов`язання щодо несплати акцизу в сумі 21 169 грн. 40 коп. Вказує, що будь-яких доказів, які б однозначно вказували на наявність умислу ОСОБА_1 на ухилення від сплати обов`язкових платежів, митним органом не надано. Зазначає, що позивач діяв добросовісно, без жодного умислу щодо заявлення неправдивих відомостей щодо транспортного засобу та заниження митної вартості, адже пред`явив до митного оформлення виключно ті документи, які були йому передані продавцем. Відповідно він не мав спеціальної мети ухилитися від сплати митних платежів і зборів. Будь-які докази щодо фальсифікації поданих до митного оформлення в Україні документів, їх недійсності чи недостовірності, в матеріалах справи відсутні, що свідчить про відсутність в діях позивача прямого умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, представником адвокатом Хомич О.В. подано через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 27.01.2022 року клопотання, в якому позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити та розгляд справи проводити у її відсутність та у відсутність позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на адміністративний позов у встановлений судом строк не подав.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 07 квітня 2021 року в.о. заступника начальника Поліської митниці Держмитслужби Козлинцем І.П. винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0021/20400/21 відносно ОСОБА_1 .

Як зазначено в оскаржуваній постанові, 09 грудня 2019 року декларант ТОВ «Цифрон» громадянин ОСОБА_1 в Поліську митницю Держмитслужби подав митну декларацію ІМ40ДЕ №UA204080/2019/300021 для проведення митного оформлення товару «автобус пасажирський, марка «AYATS ATLAS», календарний рік виготовлення 2006, ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 10518 см3, дизель».

У якості підстави для здійснення митного оформлення вказаного транспортного засобу подано товаросупровідні документи, а саме: зовнішньоекономічний договір від 01 лютого 2019 року № 01/02/2019, рахунок № 2120 від 28.11.2019 року, виданий продавцем «TechPoint Trans L.P.» (Llygad Yr Haul, Golden Grove, Carmarthen, SA 32 8 NE, Wales, Great Britain), тощо.

Відповідно до вказаного рахунку, товар «автобус пасажирський, марка «AYATS ATLAS», календарний рік виготовлення 2006, ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_1 було реалізовано підприємству LLC «Cyfron» (44731, Volyn.obl., Vladimir-Volyn r-n, m. Ustylug, B. Khmelnitskogo street 32 a).

Фактурна вартість товару згідно комерційного рахунку № 2120 від 28.11. 2019 року становить 21200 USD.

Митна вартість товару за МД від 09.12.2019 року №UA204080/2019/300021 заявлена декларантом із застосуванням основного методу на рівні 502 965 грн. 53 коп. (або еквівалент 21 200 доларів США) на комерційних умовах поставки DAP (UA) Устилуг у відповідності до поданого рахунку від 28.11.2019 року № 2120 за якими вартість автобусу становить 21 200 доларів США.

Листом Департаменту протидії митним правопорушенням та контрабанді Державної митної служби України від 22 вересня 2020 року № 20/20-02-01/7.13/1979 на адресу Поліської митниці Держмитслужби направлено відповідь митних органів Республіки Польща на запит Поліської митниці Держмитслужби про надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при ввезенні на митну територію України товарів на адресу ТОВ «Цифрон» (, Волинська область, Володимир-Волинський район, м. Устилуг, вул. Богдана Хмельницького, 32 а), у тому числі за митною декларацією від 09 грудня 2019 року типу ІМ40ДЕ №UA204080/2019/300021.

В результаті опрацювання наданих документів встановлено невідповідність даних, що містяться в доданих до листа документах даним, заявленим при митному оформленні транспортного засобу на митній території України.

Митною адміністрацією Республіки Польща надано копії польських експортних декларації, згідно з якими на митну територію України було імпортовано транспортні засоби.

При співставленні відомостей заявлених до МД від 09 грудня 2019 року № UA204080/2019/300021 з відомостями заявленими у поданій митною адміністрацією Республіки Польща експортній МД від 06 грудня 2019 року № 19PL402010E1424999 встановлено невідповідність стосовно відправника, комерційних умов поставки, року виготовлення товару, об`єму двигуна, ваги, транспортного засобу, яким здійснювалася доставка.

Заявлено в Україні: відправник/продавець - «TechPoint Trans L.P.» (Llygad Yr Haul, Golden Grove, Carmarthen, SA 32 8 NE, Wales, Great Britain), комерційні умови поставки DAP (UA) Устилуг, рік виготовлення автобуса 2006, об`єм двигуна 10518 см3, вага 15823, транспортний засіб, яким здійснювалася доставка 1545881.

Заявлено в Польщі: відправник AUTOCARES MOLIST S.L. (Feixa Liarga 9-13, Sector E, 08040 BARCELONA), комерційні умови поставки EXW (ES) BARCELONA, рік виготовлення 1999, об`єм двигуна 12816 см3, вага 15825 кг, транспортний засіб, яким здійснювалася доставка 8200 GHC.

При цьому, в наданій митною адміністрацією Республіки Польщі копії експортної МД вартість товару та реквізити рахунку знеособлено з вищенаведених причин, а тому їх перевірити не вдається за можливе.

16 жовтня 2020 року управлінням адміністрування митних платежів, митної вартості та класифікації товарів Поліської митниці Держмитслужби на підставі співставлення відомостей у МД від 09 грудня 2019 року №UA204080/2019/300021 з відомостями заявленими у експортній МД від 06 грудня 2019 року № 19PL402010E1424999 проведено розрахунок митних платежів та встановлено податкові зобов`язання щодо несплати акцизу в сумі 21 169 грн. 40 коп.

У оскаржуваній постанові зазначено, що згідно з графами 8,9,14 митної декларації від 09 грудня 2019 року № UА204080/2019/300021 ТОВ «Цифрон» є одержувачем, особою відповідальною за фінансове врегулювання та декларантом. Отже, директор підприємства ТОВ «Цифрон» ОСОБА_1 , з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів, при митному оформленні товару «автобус пасажирський, марки AYATS ATLAS», календарний рік виготовлення 2006, ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 10518 см3, дизель» заявив митному органу не правдиві відомості стосовно об`єму двигуна транспортного засобу, внаслідок чого виникають податкові зобов`язання щодо несплати акцизу в розмірі 9487грн.32коп., чим вчинив порушення митних правил, передбачене ч.1 ст. 485 МК України.

Постановою в справі про порушення митних правил № 0021/20400/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в сумі 63508 грн. 20 коп.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Частиною 2 ст. 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цьогоКодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною 3 статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом (частини 5, 6 статті 264 Митного кодексу України).

Статтею 485 МК України передбачена адміністративна відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Також суд зазначає, що відповідно до ст. 478 Митного кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Поняття адміністративного правопорушення відображено у ч. 1 ст. 9 КУпАП та передбачає протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Тобто, для притягнення до відповідальності відповідно до статті 485 Митного кодексу України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Отож, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого статтею 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (визначений законом порядок сплати податків та зборів).

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 20.03.2018 у справі № 640/7258/17, від 11.06.2020 у справі №564/530/17, від 20.08.2020 у справі №553/1435/17, від 06.11.2020 у справі №159/1754/17.

Зокрема, у даних постановах по аналогічних справах Верховний Суд вказує: «для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 Митного кодексу України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу. При цьому, статтею 485 Митним кодексом України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості».

Крім цього, в рішенні "Надточій проти України" Європейський Суд з прав людини у справі зазначив, що "положення Митного кодексу безпосередньо поширюються на всіх громадян, які перетинають кордон та регулюють їх поведінку шляхом застосування стягнень (штраф та конфіскація), які є як покаранням, так і стримуванням від порушення. Таким чином, митні правопорушення, які розглядаються, мають ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції".

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Авшар проти Туреччини" в оцінці доказів Суд встановив стандарт доказування "поза розумним сумнівом". Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже, в справі про порушення митних правил винуватість особи має бути також доведена поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, в тому числі відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Справи про порушення митних правил розглядаються на підставі належних і допустимих доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З досліджених матеріалів справи встановлено, що у якості підстави для митного оформлення транспортного засобу автобусу пасажирський марки «AYATS ATLAS», календарний рік виготовлення 2006, ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_2 , об`єм двигуна 10518 см3, дизель» до митного органу позивачем подано товаросупровідні документи, якими підтвердженого умови поставки та технічні характеристики транспортного засобу, а саме контракт від 01.02.2019 №01/02/2019, заключений з продавцем TechPoint Trans L.P. (Llygad Yr Haul, Golden Grove, Carmarthen, SA 32 8NE, Wales, Gret Britain), інвойс №2120, технічний паспорт (бріф), де вказано характеристика транспортного засобу вага, об`єм двигуна, а також долучено висновок автотоварознавчого дослідження №11/12 від 09 грудня 2019 року.

Зазначені дані вартості, ваги та об`єму автобусу пасажирський марки «AYATS ATLAS», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_2 , під час митного оформлення митної декларації №UA204080/2019/300021 від 09.12.2019 було перевірено та підтверджено митним органом без зауважень та заперечень.

Доказів, що подані позивачем документи скасовані чи визнані недійсними суду не надано. Окрім того, відповідачем не подано суду доказів наявності у позивача інших документів, ніж ті, які подані до митного органу.

Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118, зареєстрованим в Мiнiстерствi юстиції України 10.04.2008 року за № 291/1498, затверджено «Правила митного контролю та митного оформлення транспортних засобiв, що перемiщуються громадянами через митний кордон України», відповідно до яких відомості щодо календарного, модельного років виготовлення, першої реєстрації, об`єму двигуна, ваги транспортного засоби зазначаються у технічному паспорті (свідоцтві про реєстрацію) транспортного засобу.

Так, пунктом 8 зазначених Правил визначено, що якщо календарну дату виготовлення ТЗ, який перебував у користуваннi, визначити за його iдентифiкацiйним номером неможливо, то за основу береться рiк виготовлення, визначений за його iдентифiкацiйним номером, з урахуванням календарної дати першої реєстрацiї ТЗ. Датою першої реєстрацiї ТЗ, який перебував у користуваннi, є дата, зазначена в спецiальнiй графi технiчного паспорта (свiдоцтва про реєстрацiю), наприклад, паспорта нiмецького зразка, або дата видачi технiчного паспорта (свiдоцтва про реєстрацiю). У разi неможливостi визначення року виготовлення ТЗ за iдентифiкацiйним номером роком виготовлення вважати рiк, що значиться в реєстрацiйних i технiчних документах на ТЗ. Датою початку користування ТЗ, що були в користуваннi та ввозяться на митну територiю України, уважається дата першої реєстрацiї ТЗ, визначена в реєстрацiйних документах, якi виданi уповноваженими державними органами та дають право експлуатувати цi ТЗ на постiйнiй основi.

Таким чином, відповідно до змісту наведених норм належним доказом дати виготовлення транспортного засобу, який був у користуваннi та ввозиться на митну територiю України, є дата його першої реєстрацiї, вказана в реєстрацiйних документах, виданих уповноваженими державними органами країни, в якій така реєстрація була здійснена.

У даному випадку таким документом є технічний паспорт (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) НОМЕР_3 , в якому в полі «В» зазначено дату першої реєстрації - 18.12.2006 року; в полі «Р1» зазначено об`єм двигуна 10518 см3.

Крім того, відповідно до п. 8 зазначених Правил за наявностi обґрунтованих сумнiвiв щодо визначення року виготовлення ТЗ достовiрнiсть установлюється експертом, що має свiдоцтво про право проведення експертних дослiджень з вiдповiдної експертної спецiальностi та внесений до Реєстру атестованих судових експертiв державних i пiдприємницьких структур та громадян Мiнiстерства юстицiї України.

Так, позивачем крім товаросупровідних документів, якими підтвердженого умови поставки та технічні характеристики транспортного засобу, а саме контракт від 01.02.2019 №01/02/2019, заключений з продавцем TechPoint Trans L.P. (Llygad Yr Haul, Golden Grove, Carmarthen, SA 32 8NE, Wales, Gret Britain), інвойс №2120, технічний паспорт (бріф), де вказано характеристика транспортного засобу вага, об`єм двигуна, також долучено висновок автотоварознавчого дослідження №11/12 від 09 грудня 2019 року, у якому підтверджено усі зазначені дані.

Натомість, підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, був документ, одержаний від митного органу Республіки Польща, а саме експортна митна декларація Республіки Польща від 06 грудня 2019 року №19PL402010У142499, яка містила інші відомості щодо року виготовлення товару та об`єму двигуна транспортного засобу, ніж документи, надані позивачем для його митного оформлення. Відповідач, стверджуючи, що дата виготовлення автомобіля та об`єм двигуна заявлені недостовірно, не призначив відповідної експертизи, обмежившись лише інформацією отриманою від митних органів Республіки Польща, що стосується взагалі не того продавця/відправника товару.

Разом з тим, відповідач не надав суду вказаної експортної митної декларації Республіки Польща від 06 грудня 2019 року №19PL402010У142499. При цьому суд зазначає, що експортна митна декларація доводить лише факт початку оформлення експорту транспортного засобу із Європейського Союзу в Республіці Польща. Відтак вважати, що документ митного органу Республіки Польща є виключним, беззаперечним і визначальним доказом винуватості позивача у порушенні митних правил та доказом, який доводить наявність у його діях умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів в повному обсязі шляхом надання неправдивих відомостей щодо об`єму двигуна товару, підстав немає.

Матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів, які вказували на наявність умислу позивача на вчинення дій, передбачених ст.485 Митного кодексу України.

Таким чином, відповідач як суб`єкт владних повноважень не з`ясував належним чином всіх обставин, які мають значення для справи, не довів наявність умислу в діях позивача, спрямованого на вчинення порушення митних правил, передбаченогостаттею 485 Митного кодексу України, а також переслідування мети, спрямованої на неправомірне зменшення розміру митних платежів.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про відсутність в діях позивача складу порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, а також про невідповідність висновків, що містяться в оскаржуваній постанові про порушення митних правил фактичним обставинам справи.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому постанова в справі про порушення митних правил № 0021/20400/21 від 07 квітня 2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 63508 грн. 20 коп. підлягає скасуванню як незаконна, а провадження у справі закриттю.

Згідно ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 454,00 грн.

На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 54, 248, 257, 264, 335, 458, 485, 485, 531 МК України, ст. ст. 92, 6, 72-77, 90, 132, 139, 241-243, 245, 246, 250, 295-297, 371 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0021/20400/21 від 07.04.2021 року - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0021/20400/21 від 07.04.2021 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбаченого ст. 485 Митного Кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 63 508,20 гривень, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Рівненської митниці Державної митної служби України (код ЄДРПОУ - 43858370) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Піщанським РВ УМВС України у Вінницькій області 21.07.2012 року, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Рівненська митниця Державної митної служби України (, місцезнаходження: 33028, м. Рівне, вул. Соборна, 104).

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.