Справа № 340/4064/21
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/4064/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідросенд" (вул.Молодіжна, 65, смт.Власівка, Світловодський район, Кіровоградська область, 27552, ) до

відповідача: Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (вул. В.Перспективна, 55, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25000, )

про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 10.06.2021 року:

- №12 (форма «В4»), яким ТОВ «Гідросенд» було зменшено розмір від`ємного суми податку на додану вартість на суму 1424365,00 грн.;

- №12 (форма «В3»), яким ТОВ «Гідросенд» було відмовлено у бюджетному відшкодуванні на суму 69691,00 грн.;

- №12 (форма «В1»), яким ТОВ «Гідросенд» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 2104820,06 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 526 205,02 грн.

Ухвалою судді від 26.07.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання на 08.09.2021 р. (а.с.55 т.5).

08.09.2021 р. розгляд справи відкладено на 28.09.2021 р. в зв`язку з перебуванням судді на лікарняному (а.с.151 т.5).

28.09.2021 р. розгляд справи відкладено на 20.10.2021 р. в зв`язку з перебуванням судді у відпустці (а.с.229 т.5).

20.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження за клопотанням обох сторін (а.с.247 т.5).

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки проведеної посадовими особами відповідача щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2021 р. від`ємного значення з ПДВ, яке становить більше 100 тис. грн., з урахуванням від`ємного значення з ПДВ попередніх звітних податкових періодів, зазначених у додатку 3 до податкової декларації з ПДВ, податковим органом зроблено висновок про безтоварність господарських операцій з контрагентами ТОВ "Маковій", ПСП "Ольга", ФГ "Мітус", ПАФ "Світоч", ФГ "Маяк-1" ОСОБА_1 , ПП "Оріол-Ойл" та ПП "Надніпрянське", а також ТОВ "Агрогрупа Деметра", ТОВ "Торговий дім-Біопрепарат", ФГ "Бобошко С.С.", ТОВ "Богдан агро 2019 ", ФГ "Пащенко", ФГ "Базис-агро 2015", СБК "Бір" та зроблено висновок про те, що ПАТ "Полтаваобленерго" не підтверджена фактично сплачена сума у попередніх звітних періодах та відповідно не включена до складу податкового кредиту за січень 2021 року на суму 1154,57 грн. Внаслідок цього податковий орган дійшов висновку про те, що позивачем завищено розмір від`ємного суми податку на додану вартість на суму 1424365,00 грн. та про наявність підстав для відмови у бюджетному відшкодуванні на суму 69691,00 грн. та зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 2104820,06 грн.

Висновки посадових осіб відповідача ґрунтуються на тому, що деякі контрагенти вказаних юридичних осіб не мають достатньої кількості трудових та матеріальних ресурсів, згідно інформаційних баз даних ДПС, відсутні докази придбання товарно-матеріальних цінностей, тощо.

Позивач не погоджується з висновками акту перевірки, на підставі яких винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення, вважає їх протиправними, а господарські операції підтвердженими відповідними доказами.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що за результатами перевірки ТОВ "Гідросенд", контролюючим органом було здійснено аналіз господарської діяльності підприємств - контрагентів, що мали господарські взаємовідносини не лише з позивачем, а й з іншими контрагентами, які виступали постачальниками, виробниками продукції, що в подальшому надходила до кінцевого споживача, то за результатами зібраної інформації, вивчених документів (єдиний реєстр податкових накладних та інші джерела зібрання такої інформації) не було підтверджено реальності господарських операцій, зокрема, не можливо було встановити джерело походження такої продукції. Як наслідок, при декларуванні ПДВ допущено порушення вимог Податкового кодексу України (а.с.103-104 т.1).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі документи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гідросенд" є суб`єктом господарювання у відповідності до норм діючого законодавства, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ та зареєстрований платником податку на додану вартість, що підтверджується звідоцтвом платника ПДВ №200103671 від 21.01.2013р. (а.с.16-42 т.1).

Головним управлінням ДПС в Кіровоградській області в період з 26.04.2021 по 19.05.2021 проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис.грн., з урахуванням від`ємного значення з ПДВ попередніх звітних податкових періодів, зазначених у додатку 3 до податкової декларації з податку на додану вартість.

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 20.05.2021 №1491/11-28-07-12/34996776 (а.с.43-105 т.1).

Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2021 року у декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено, на думку податкового органу, порушення позивачем:

- п.44.1 ст.44, п.п. "а" п.198.1, абзацу першого-третього п.198.2, абзацу першого-другого п.198.3, абзацу третього п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 ПК України, - завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за лютий 2021 року на 2104820,06 грн. та відмовлено в бюджетному відшкодуванні в сумі 69691,00 грн.

- п.44.1 ст.44, п.п. "а" п.198.1, абзацу першого-третього п.198.2, абзацу першого-другого п.198.3, абзацу третього п.198.6 ст.198, оскільки ним завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду на суму 1424365,34 грн. (а.с.104-104 т.1).

На підставі висновків, викладених в акті перевірки відповідачем прийняті 10.06.2021 року прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення:

- №12 (форма «В4»), яким ТОВ «Гідросенд» було зменшено розмір від`ємного суми податку на додану вартість на суму 1424365,00 грн.;

- №12 (форма «В3»), яким ТОВ «Гідросенд» було відмовлено у бюджетному відшкодуванні на суму 69691,00 грн.;

- №12 (форма «В1»), яким ТОВ «Гідросенд» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 2104820,06 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 526 205,02 грн. (а.с.106-112 т.1).

Згідно п.п."а" п.198.1 ст.198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

В силу п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При цьому в п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Суд враховує, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку є подальше використання придбаних товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондується з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення такої господарської діяльності.

З огляду на пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Отже, господарська операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків, якщо вона здійснена за наявності розумних економічних причин (ділової мети) і пов`язана з господарською діяльністю платника податків.

Матеріалами справи, а саме - документами фінансово-господарської діяльності, підтверджено отримання позивачем товару та подальше його використання у господарській діяльності підприємства.

Щодо податкового повідомлення-рішення №12, яким ТОВ «Гідросенд» зменшено розмір від`ємного суми податку на додану вартість на суму 1424365,00 грн.

В ході розгляду справи встановлено, що ТОВ "Гідросенд" уклало з ПП "Надніпрянське" договір суборенди №24042004/1 від 24.04.2020 року, відповідно до змісту якого, орендар (ПП "Надніпрянське") взяло на себе зобов`язання передати в суборенду позивачу вагони, якими він володіє на правах оренди за договором №01042002/1 від 01.04.2020 року, укладеному з ТОВ "Укрмаслотрейд", а також за договором №31032003/1 від 31.03.2020 року, укладеному з ТОВ "Діва Логістик Консалт" (а.с.28-29 т.2).

Судом встановлено, що ПП "Надніпрянське" передало позивачеві в суборенду вагони об`ємом 116м3 та 120м3 за номерами згідно переліку, що підтверджується податковою накладною №10 від 31.12.2020 року, вказаною на сторінці 9 акту перевірки та наявною в матеріалах справи, та доданим до матеріалів справи актом приймання-передачі №124 від 31.12.2020 року (а.с.30, 46-47 т.2).

Вартість суборенди за 30.11.2020 року (доба) оплачена позивачем, що підтверджується відповідними документальними доказами - платіжним дорученням (а.с.48 т.2).

Дані господарські операції відображені в податковому та бухгалтерському обліку (а.с.32-45 т.2).

Податковий орган посилався на те, що господарські операції з ТОВ "Діва логістик консалт" та ПП "Надніпрянське" не відбулись в об`єктивній дійсності. При цьому податковий орган посилається на інформацію, надану АТ "Укрзалізниця".

Відповідач вказав, що ТОВ "Діва логістик консалт" декларує у грудні 2020 року придбання послуг з оренди вагонів від ТОВ "ТАС-Логістик". В номенклатурі податкових накладних не зазначено номери вагонів, а тому неможливо встановити їх ідентифікацію та джерело походження, а тому податковий орган заперечує реальність такої господарської операції.

Податковий орган в акті перевірки вказав, що аналізом зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних не встановлено придбання ТОВ "Діва логістик консалт" послуг з оренди вантажних вагонів у інших суб`єктів господарювання, а тому наявний обрив ланцюга реальності походження вагонів, а тому господарські операції з ПП "Надніпрянське" не є реальними, що призвело на думку податкового органу до завищення податкового кредиту за лютий 2021 року на 28800,00 грн. (а.с.49 т.1).

В матеріалах справи міститься лист від 01.02.2021 року АТ "Укрзалізниця", в якому вказано про те, що інформація щодо власника ТОВ "Діва логістик консалт" та ТОВ "Укрмаслотрейд", а також відносно надання даними підприємствами вагонів в оренду ПП "Надніпрянське" відсутня. Інформація носить довідковий характер (а.с.157 т.5).

До матеріалів справи позивачем надано письмову інформацію ТОВ "Діва логістик консалт", відповідно до змісту якої ним підтверджено укладення договору з ПП "Надніпрянське" №31032003/1 від 31.03.2020 року (вагони в кількості 50 шт.). Також вказано, що вагони взято в оренду у ТОВ "Вертикаль" згідно договору від 31.01.2020 року №1033 (додатково вказано на заміну вагонів у травні в кількості 24 шт.), а також у ТОВ "ТАС-Логістик" згідно договору оренди вагонів №20082020/2ОР від 20.08.2020 року в кількості 20 шт. В обґрунтування надано копії цих договорів та первинних документів в підтвердження здійснення господарських операцій з оренди (а.с.183-227 т.5).

Судом встановлено, що вагони використовувались для перевезення продуктів переробки соняшника, придбаного у ТОВ "Маковій", ПСП "Ольга", ФГ "Мітус", ПАФ "Світоч", ФГ "Маяк-1" ОСОБА_1 , ПП "Оріол-Ойл", а також ТОВ "Агрогрупа Деметра", ТОВ "Торговий дім-Біопрепарат", ФГ "Бобошко С.С.", ТОВ "Богдан агро 2019 ", ФГ "Пащенко", ФГ "Базис-агро 2015", СБК "Бір" за ЗЕД контрактами (а.с.214-250 т.4, 1-53 т.5).

Додатково судом встановлено, що ТОВ "Гідросенд" уклало з ТОВ "Маковій" договір поставки №15092020 від 15.09.2020 року, відповідно до змісту якого, постачальник (ТОВ "Маковій") взяло на себе зобов`язання передати у власність позивача товар, а позивач в свою чергу повинен був його прийняти та оплатити (а.с.49-52 т.2).

Судом встановлено, що ТОВ "Маковій" передало позивачеві у лютому 2021 року соняшник, що підтверджується податковими накладними, вказаними на сторінці 14 акту перевірки, та доданими до матеріалів справи, а також видатковими накладними. Товар оплачений позивачем та транспортований постачальником з м.Первомайського Харківської області, що підтверджується відповідними ТТН. Дані господарські операції відображені в податковому та бухгалтерському обліку (а.с.49-58 т.2). Вказані документи надавались позивачем для перевірки.

До матеріалів справи позивачем подано звіт про посівні площі ТОВ "Маковій" та звіт про площі та валові збри с/г культур, плодів, ягід та винограду за 2020 рік, відповідно до змісту якого встановлено, що товариство в 2020 році сіяло соняшник на площі 780 га та зібрало 46644,00 ц (а.с.66-79 т.2).

Також ТОВ "Гідросенд" уклало з ПСП "Ольга" договір поставки №22092064 від 22.09.2020 року, відповідно до змісту якого, постачальник (ПСП "Ольга") взяло на себе зобов`язання передати у власність позивача товар, а позивач в свою чергу повинен був його прийняти та оплатити (а.с.80-83 т.2).

Судом встановлено, що ПСП "Ольга" передало позивачеві у лютому 2021 року соняшник, що підтверджується податковими накладними, вказаними на сторінці 16-17 акту перевірки, та доданими до матеріалів справи, а також видатковими накладними. Товар оплачений позивачем та транспортований перевізником з Полтавської області, що підтверджується відповідними ТТН. Дані господарські операції відображені в податковому та бухгалтерському обліку (а.с.84-97, 103-120 т.2). Вказані документи надавались позивачем для перевірки.

До матеріалів справи позивачем подано звіт про посівні площі ПСП "Ольга" та звіт про площі та валові збри с/г культур, плодів, ягід та винограду за 2020 рік, відповідно до змісту якого встановлено, що товариство в 2020 році сіяло соняшник на площі 174 га та зібрало 6612,00 ц (а.с.98-100, 121-131 т.2).

Судом встановлено, що ТОВ "Гідросенд" уклало з ФГ "Мітус" договір поставки №17112014 від 17.11.2020 року, відповідно до змісту якого, постачальник (ФГ "Мітус") взяло на себе зобов`язання передати у власність позивача товар, а позивач в свою чергу повинен був його прийняти та оплатити (а.с.132-135 т.2).

Так, ФГ "Мітус" передало позивачеві у листопаді 2020 року соняшник, що підтверджується податковою накладною та видатковою накладною, вказаними на сторінці 19 акту перевірки, та доданими до матеріалів справи. Товар оплачений позивачем та транспортований перевізником з Онуфріївського району Кіровоградської області, що підтверджується відповідними ТТН. Дані господарські операції відображені в податковому та бухгалтерському обліку (а.с.136-144 т.2). Вказані документи надавались позивачем для перевірки.

До матеріалів справи позивачем подано звіт про посівні площі ФГ "Мітус" та звіт про площі та валові збри с/г культур, плодів, ягід та винограду за 2020 рік, відповідно до змісту якого встановлено, що товариство в 2020 році сіяло соняшник на площі 147,63 га та зібрало 3500,00 ц (а.с.145-159 т.2, 198-211 т.4).

Також ТОВ "Гідросенд" уклало з Приватною Агрофірмою "Світоч" договір поставки №140092020 від 14.09.2020 року, відповідно до змісту якого, постачальник (ПАФ "Світоч") взяло на себе зобов`язання передати у власність позивача товар, а позивач в свою чергу повинен був його прийняти та оплатити (а.с.160-163 т.2).

Судом встановлено, що ПАФ "Світоч" передало позивачеві у лютому 2021 року соняшник, що підтверджується податковою накладною та видатковою накладною, вказаними на сторінці 21-22 акту перевірки, та доданими до матеріалів справи. Товар оплачений позивачем та транспортований постачальником з Глобинського району Полтавської області, що підтверджується відповідною ТТН. Дана господарська операція відображена в податковому та бухгалтерському обліку (а.с.164-173 т.2). Вказані документи надавались позивачем для перевірки.

До матеріалів справи позивачем подано звіт про посівні площі ПАФ "Світоч" та звіт про площі та валові збри с/г культур, плодів, ягід та винограду за 2020 рік, відповідно до змісту якого встановлено, що товариство в 2020 році сіяло соняшник на площі 20 га та зібрало 772,00 ц (а.с.174-193 т.2).

В ході розгляду справи встановлено, що ТОВ "Гідросенд" уклало з ФГ "Маяк-1" ОСОБА_1 договір поставки №11112011 від 11.11.2020 року, відповідно до змісту якого, постачальник (ФГ "Маяк-1" ОСОБА_1 ) взяло на себе зобов`язання передати у власність позивача товар, а позивач в свою чергу повинен був його прийняти та оплатити (а.с.194-197 т.2).

Судом встановлено, що ФГ "Маяк-1" ОСОБА_1 передало позивачеві у лютому 2021 року соняшник, що підтверджується податковими накладними, вказаними на сторінці 24 акту перевірки, та доданими до матеріалів справи, а також видатковими накладними. Товар оплачений позивачем та транспортований перевізником з Миколаївської області, що підтверджується відповідними ТТН. Дані господарські операції відображені в податковому та бухгалтерському обліку (а.с.198-220 т.2). Вказані документи надавались позивачем для перевірки.

До матеріалів справи позивачем подано звіт про площі та валові збри с/г культур, плодів, ягід та винограду за 2020 рік ФГ "Маяк-1" ОСОБА_1 , відповідно до змісту якого встановлено, що товариство в 2020 році сіяло соняшник на площі 817,40 га та зібрало 17007,20 ц (а.с.221-231 т.2).

Також ТОВ "Гідросенд" уклало з ПП "Оріол-Ойл" договір поставки №27112018 від 27.11.2020 року, відповідно до змісту якого, постачальник (ПП "Оріол-Ойл") взяло на себе зобов`язання передати у власність позивача товар, а позивач в свою чергу повинен був його прийняти та оплатити (а.с.232-235 т.2).

Судом встановлено, що ПП "Оріол-Ойл" передало позивачеві у лютому 2021 року соняшник, що підтверджується податковою накладною та видатковою накладною, вказаними на сторінці 27 акту перевірки, та доданими до матеріалів справи. Товар оплачений позивачем та транспортований постачальником з Полтавської області, що підтверджується відповідною ТТН. Дані господарські операції відображені в податковому та бухгалтерському обліку (а.с.236-246 т.2). Вказані документи надавались позивачем для перевірки.

До матеріалів справи позивачем подано копію договору поставки, укладеного ПП "Оріол-Ойл" з Інститутом свинарства Української академії аграрних наук, відповідно до змісту якого, ПП "Оріол-Ойл" мало намір придбати соняшник у кількості +/- 300 т. В обґрунтування виконання договору до матеріалів справи надано копії первинних документів, які підтверджують таке придбання, а також копію державного акту на право постійного користування землею Інститутом свинарства Української академії аграрних наук в розмірі 401,97 га та копію звіту про площі та валові збри с/г культур, плодів, ягід та винограду за 2020 рік Інститутом свинарства Української академії аграрних наук, відповідно до змісту якого встановлено, що Інститут в 2020 році сіяв соняшник на площі 235,50 га та зібрав 2634,60 ц (а.с.221-231 т.2, 1-4 т.3).

В ході судового розгляду встановлено, що придбаний у ТОВ "Маковій", ПСП "Ольга", ФГ "Мітус", ПАФ "Світоч", ФГ "Маяк-1" ОСОБА_1 , ПП "Оріол-Ойл" соняшник позивач переробив на олію та шрот, які в подальшому реалізовані за договорами та експортовані за зовнішньо-економічними контрактами, що підтверджується відповідними документальними доказами (а.с.214-250 т.4, 1-53 т.5).

Податковий орган вказав, що ТОВ "Маковій", ПСП "Ольга", ФГ "Мітус", ПАФ "Світоч" та ФГ "Маяк-1" ОСОБА_1 та ПП "Оріол-Ойл" здійснювалась реалізація соняшника понад вирощений врожай (а.с.57 т.1).

Суд звертає увагу сторін на те, що господарська діяльність ПП "Надніпрянське", ТОВ "Маковій", ПСП "Ольга", ФГ "Мітус", ПАФ "Світоч" та ФГ "Маяк-1" ОСОБА_1 , ПП "Оріол-Ойл", а також СТОВ "Обрій" відображена в акті вибірково, що не дає можливості встановити реальної картини придбання (вирощення) та реалізації насіння соняшника цими підприємствами, а тому суд вважає, що висновок акту про завищення показників рядків 19 (колонка Б) та 21 (колонка Б) Декларації з ПДВ за лютий 2021 року в загальній сумі 1424365,34 грн. побазований на припущеннях, які не підтверджені беззаперечними фактами та відповідними доказами, що свідчить про їх безпідставність.

Так, податковим органом, зокрема, не досліджувались інші періоди, протягом яких ТОВ "Маковій", ПП "Надніпрянське", ПСП "Ольга", ФГ "Мітус", ПАФ "Світоч" та ФГ "Маяк-1" ОСОБА_1 , ПП "Оріол-Ойл" та СТОВ "Обрій" могли виростити (придбати) насіння соняшника для подальшого здійснення підприємницької діяльності. Не здійснено також об`єктивного аналізу взаємовідносин цих підприємств з іншими контрагентами, а тому висновок про завищення позивачем показників рядків 19 (колонка Б) та 21 (колонка Б) Декларації з ПДВ за лютий 2021 року в загальній сумі 1424365,34 грн. є протиправним, тож податкове повідомлення-рішення №12 (форма «В4»), яким ТОВ «Гідросенд» було зменшено розмір від`ємного суми податку на додану вартість на суму 1424365,00 грн. підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення №12, яким ТОВ «Гідросенд» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 2104820,06 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 526 205,02 грн.

Судом встановлено, що ТОВ "Гідросенд" уклало з ТОВ "Агрогрупа Деметра" договір відповідального зберігання №27082020 від 27.08.2020 року, відповідно до змісту якого, поклажодавець (ТОВ "Агрогрупа Деметра") взяло на себе зобов`язання передати, а зберігач (позивач) прийняти на зберігання насіння соняшника.

Судом встановлено, що ТОВ "Агрогрупа Деметра" передало позивачеві на відповідальне зберігання у вересні 2020 року соняшник, що підтверджується актами приймання-передачі. Транспортування до місця зберігання (Кіровоградська область, смт.Власівка, вул.Молодіжна, 65) на виконання договору здійснене перевізниками за замовленням ТОВ "Агрогрупа Деметра", що підтверджується товарно-транспортними накладними та актами приймання-передачі товару, підписаними позивачем та ТОВ "Агрогрупа Деметра". ТОВ "Агрогрупа Деметра" оплачувало позивачу послуги по зберіганню, що підтверджується відповідними доказами. Всі операції позивачем проведено в бухгалтерському та податковому обліку (а.с.28-208 т.3).

Судом встановлено, що за п.4.1.2. договору відповідального зберігання №27082020 від 27.08.2020 року, ТОВ "Агрогрупа Деметра" взяло на себе зобов`язання в подальшому продати соняшник виключно позивачу (а.с.29 т.3).

На виконання п.4.1.2. договору відповідального зберігання №27082020 від 27.08.2020 року, ТОВ "Гідросенд" уклало з ТОВ "Агрогрупа Деметра" договір поставки №22092022 від 22.09.2020 року, відповідно до змісту якого, постачальник (ТОВ "Агрогрупа Деметра") взяло на себе зобов`язання передати у власність позивача товар, а позивач, в свою чергу, повинен був його прийняти та оплатити (а.с.209-212 т.3).

Так, ТОВ "Агрогрупа Деметра" передало позивачеві на його складах у січні 2021 року соняшник, що підтверджується податковими накладними, вказаними на сторінці 43-44 акту перевірки, та доданими до матеріалів справи, а також видатковими накладними. Товар оплачений позивачем. Дані господарські операції відображені в податковому та бухгалтерському обліку (а.с.217-247 т.3). Вказані документи надавались позивачем для перевірки.

До матеріалів справи позивачем подано копії договорів поставки, укладених ТОВ "Агрогрупа Деметра" з Філія "Олександрійський кінний завод №174" Державного підприємства "Конярство України", відповідно до змісту яких, ТОВ "Агрогрупа Деметра" мало намір придбати соняшник. В обґрунтування виконання договору до матеріалів справи надано копії первинних документів, які підтверджують таке придбання у кількості 3565,80 т (а.с.248-251 т.3, 4-10, 25-29 т.4).

Додатково до матеріалів справи надано копії звіту про посівні площі та звіту про площі та валові збори с/г культур, плодів, ягід та винограду за 2020 рік, відповідно до змісту яких встановлено, що Філія "Олександрійський кінний завод №174" Державного підприємства "Конярство України" в 2020 році сіяла соняшник на площі 1437,50 га та зібрала 27597 ц. Також надано копії первинних документів в підтвердження придбання (а.с.1-29 т.4).

Судом встановлено, що ТОВ "Гідросенд" уклало з ФГ "Базис-Агро 2015" договір поставки №26112027 від 26.11.2020 року, відповідно до змісту якого, постачальник (ФГ "Базис-Агро 2015") взяло на себе зобов`язання передати у власність позивача товар, а позивач в свою чергу повинен був його прийняти та оплатити (а.с.31-34 т.4).

ФГ "Базис-Агро 2015" передало позивачеві у січні 2021 року соняшник, що підтверджується податковою накладною, вказаною на сторінці 51 акту перевірки, та доданими до матеріалів справи, а також видатковою накладною. Товар оплачений позивачем та транспортований перевізником з Полтавської області, що підтверджується відповідною ТТН. Дана господарська операція відображені в податковому та бухгалтерському обліку (а.с.35-47 т.4). Вказані документи надавались позивачем для перевірки.

До матеріалів справи позивачем подано копію звіту про посівні площі с/г культур за 2020 рік ФГ "Базис-Агро 2015", відповідно до змісту якого встановлено, що ФГ "Базис-Агро 2015" в 2020 році сіяло соняшник на площі 50,16 га (а.с.48-50 т.4).

Також ТОВ "Гідросенд" уклало з ТОВ "Торговий Дім - Біопрепарат" договір поставки №19012111 від 19.01.2021 року, відповідно до змісту якого, постачальник (ТОВ "Торговий Дім - Біопрепарат") взяло на себе зобов`язання передати у власність позивача товар, а позивач в свою чергу повинен був його прийняти та оплатити (а.с.5-8 т.3).

Судом встановлено, що ТОВ "Торговий Дім - Біопрепарат" передало позивачеві у січні 2021 року соняшник, що підтверджується податковими накладними, вказаними на сторінці 54 акту перевірки, та доданими до матеріалів справи, а також видатковими накладними. Товар оплачений позивачем та транспортований перевізником з м.Глобине Полтавської області, що підтверджується відповідними ТТН. Дані господарські операції відображені в податковому та бухгалтерському обліку (а.с.9-23 т.3). Вказані документи надавались позивачем для перевірки.

До матеріалів справи позивачем подано копію договору поставки, укладеного ТОВ "Торговий Дім - Біопрепарат" з ТОВ "Юніком Агрі", відповідно до змісту якого, ТОВ "Торговий Дім - Біопрепарат" мало намір придбати соняшник. В обґрунтування виконання договору до матеріалів справи надано копії первинних документів, які підтверджують таке придбання у кількості 600 т (а.с.24-27 т.3).

Судом встановлено, що ТОВ "Гідросенд" уклало з ФГ "Бобошко С.С." договір поставки №18112007 від 18.11.2020 року, відповідно до змісту якого, постачальник (ФГ " Бобошко С.С. ") взяло на себе зобов`язання передати у власність позивача товар, а позивач в свою чергу повинен був його прийняти та оплатити (а.с.53-56 т.4).

Так, ФГ "Бобошко С.С." передало позивачеві у січні 2021 року соняшник, що підтверджується податковими накладними та видатковими накладними, вказаними на сторінці 60 акту перевірки, та доданими до матеріалів справи. Товар оплачений позивачем та транспортований перевізником з Полтавської області, що підтверджується відповідними ТТН. Дана господарська операція відображені в податковому та бухгалтерському обліку (а.с.57-81 т.4). Вказані документи надавались позивачем для перевірки.

До матеріалів справи позивачем подано копії звіту про посівні площі с/г культур та звіту про площі та валові збри с/г культур, плодів, ягід та винограду за 2020 рік ФГ "Бобошко С.С.", відповідно до змісту якого встановлено, що ФГ " Бобошко С.С. " в 2020 році сіяло соняшник на площі 63 га та зібрало 1776,50 ц (а.с.82-101 т.4).

Судом встановлено, що ТОВ "Гідросенд" уклало з ТОВ "Богдан Агро 2019" договір поставки №20012110 від 20.01.2021 року, відповідно до змісту якого, постачальник (ТОВ "Богдан Агро 2019") взяло на себе зобов`язання передати у власність позивача товар, а позивач в свою чергу повинен був його прийняти та оплатити (а.с.102-105 т.4).

Так, ТОВ "Богдан Агро 2019" передало позивачеві у січні 2021 року соняшник, що підтверджується податковими накладними та видатковими накладними, вказаними на сторінці 64 акту перевірки, та доданими до матеріалів справи. Товар оплачений позивачем та транспортований перевізником з Олександрійського району Кіровоградської області, що підтверджується відповідними ТТН. Дана господарська операція відображені в податковому та бухгалтерському обліку (а.с.106-123 т.4). Вказані документи надавались позивачем для перевірки.

До матеріалів справи позивачем подано копії звіту про посівні площі с/г культур та звіту про площі та валові збри с/г культур, плодів, ягід та винограду за 2020 рік ТОВ "Богдан Агро 2019", відповідно до змісту якого встановлено, що ТОВ "Богдан Агро 2019" в 2020 році сіяло соняшник на площі 20 га та зібрало 568 ц (а.с.124-137 т.4).

Судом встановлено, що ТОВ "Гідросенд" уклало з ФГ "Пащенко" договір поставки №15092025 від 20.01.2021 року, відповідно до змісту якого, постачальник (ФГ "Пащенко") взяло на себе зобов`язання передати у власність позивача товар, а позивач в свою чергу повинен був його прийняти та оплатити (а.с.138-141 т.4).

Судом встановлено, що ФГ "Пащенко" передало позивачеві у січні 2021 року соняшник, що підтверджується податковими накладними та видатковими накладними, вказаними на сторінці 105 акту перевірки, та доданими до матеріалів справи. Товар оплачений позивачем та транспортований перевізником з Олександрійського району Кіровоградської області, що підтверджується відповідними ТТН. Дана господарська операція відображені в податковому та бухгалтерському обліку (а.с.142-159 т.4). Вказані документи надавались позивачем для перевірки.

До матеріалів справи позивачем подано копії звіту про посівні площі с/г культур та звіту про площі та валові збри с/г культур, плодів, ягід та винограду за 2020 рік ФГ "Пащенко", відповідно до змісту якого встановлено, що ФГ "Пащенко" в 2020 році сіяло соняшник на площі 90,2 га та зібрало 4369 ц (а.с.160-174 т.4).

Як було описано вище в даному рішенні, ТОВ "Гідросенд" уклало з ПСП "Ольга" договір поставки №22092064 від 22.09.2020 року, відповідно до змісту якого, постачальник (ПСП "Ольга") взяло на себе зобов`язання передати у власність позивача товар, а позивач в свою чергу повинен був його прийняти та оплатити (а.с.80-83 т.2).

Судом встановлено, що ПСП "Ольга" передало позивачеві у січні 2021 року соняшник, що підтверджується видатковою накладною та податковими накладними, вказаними на сторінці 99-100 акту перевірки, та доданими до матеріалів справи. Товар оплачений позивачем та транспортований перевізником з Полтавської області, що підтверджується відповідними ТТН. Дані господарські операції відображені в податковому та бухгалтерському обліку (а.с.84-87, 101-102, 106-107 т.2). Вказані документи надавались позивачем для перевірки.

До матеріалів справи позивачем подано звіт про посівні площі ПСП "Ольга" та звіт про площі та валові збри с/г культур, плодів, ягід та винограду за 2020 рік, відповідно до змісту якого встановлено, що товариство в 2020 році сіяло соняшник на площі 174 га та зібрало 6612,00 ц (а.с.98-100, 121-131 т.2).

В ході судового розгляду встановлено, що придбаний у ТОВ "Агрогрупа Деметра", ТОВ "Торговий дім-Біопрепарат", ФГ "Бобошко С.С.", ТОВ "Богдан агро 2019 ", ФГ "Пащенко", ФГ "Базис-агро 2015" соняшник позивач переробив на олію та шрот, які в подальшому реалізовані за договорами та експортовані за зовнішньо-економічними контрактами, що підтверджується відповідними документальними доказами (а.с.214-250 т.4, 1-53 т.5).

Податковий орган вказав, що ТОВ "Агрогрупа Деметра", ТОВ "Торговий дім-Біопрепарат", ФГ "Бобошко С.С.", ТОВ "Богдан агро 2019 ", ФГ "Пащенко", ФГ "Базис-агро 2015" здійснювалась реалізація соняшника понад вирощений врожай, а також вказано на те, що контрагенти, які цим підприємствам його (соняшник) реалізовували не мали його у достатній кількості (а.с.103-104 т.1).

Зі змісту акту вбачається, що господарська діяльність ТОВ "Агрогрупа Деметра", ТОВ "Торговий дім-Біопрепарат", ФГ "Бобошко С.С.", ТОВ "Богдан агро 2019 ", ФГ "Пащенко", ФГ "Базис-агро 2015", а також їхніх контрагентів, відображена в акті вибірково, що не дає можливості встановити реальної картини придбання (вирощення) та реалізації насіння соняшника цими підприємствами, а тому суд вважає, що висновок акту про завищення суми ПДВ, яка підлягала бюджетному відшкодуванню за лютий 2021 року за взаємовідносинами із вказаними підприємствами в загальній сумі 2103665,49 грн. побазований на припущеннях, які не підтверджені беззаперечними фактами та відповідними доказами, що свідчить про їх безпідставність.

Висновки про відсутність у контрагентів (по ланцюгу постачання) трудових та матеріально-технічних ресурсів контролюючим органом зроблено виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації наявної в базі даних ДПС, проте податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.

До того ж, стверджуючи про порушення контрагентами податкового законодавства, контролюючий орган повинен був провести зустрічні звірки з метою документального підтвердження спірних господарських відносин, а також підтвердження виду, обсягу, характеру операцій та повноти розрахунків, для з`ясування їх реальності та правомірності відображення в обліку платника податків. Проте таких доказів матеріали справи не містять.

Окрім того, суд зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків не може і не повинен бути обізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності контрагентів свого постачальника, а також контрагентів по ланцюгу, про які не тільки позивач, а й його контрагенти навіть не були обізнані.

Суд стверджує, що лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями контрагентів може свідчити про незаконність формування показників податкової звітності за такими операціями.

Однак у даній справі податковим органом не доведено існування таких обставин.

Такі висновки є тотожними з висновками Верховного Суду, що містяться у постанові КАС ВС від 24 вересня 2021 року у справі № 320/5555/20 та у постанові від 03.09.2019 у справі №810/3790/17.

Зі свого боку позивачем було дотримано всіх обов`язкових вимог закону, безпосередньо пов`язаних з формуванням податкового кредиту.

Так, позивач сформував податковий кредит на підставі належно оформлених та зареєстрованих податкових накладних, виданих йому контрагентами у перевіряємому періоді. При цьому, відповідачем до суду не надано доказів, що позивач, його контрагенти, на момент їх виписки не були зареєстровані платниками податку на додану вартість та в ЄДР, а тому, відповідно до вимог п.201.8 та п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України мали обов`язок нараховувати податок на додану вартість та виписувати податкові накладні. Що також не заперечувалось і відповідачем та встановлено під час перевірки.

До того, податковим органом, зокрема, не досліджувались інші періоди, протягом яких ТОВ "Агрогрупа Деметра", ТОВ "Торговий дім-Біопрепарат", ФГ "Бобошко С.С.", ТОВ "Богдан агро 2019 ", ФГ "Пащенко", ФГ "Базис-агро 2015", а також їхні контрагенти, могли виростити (придбати) насіння соняшника для подальшого здійснення підприємницької діяльності. Не здійснено також об`єктивного аналізу взаємовідносин цих підприємств з іншими контрагентами, а тому висновок про завищення суми ПДВ, яка підлягала бюджетному відшкодуванню за лютий 2021 року за взаємовідносинами із вказаними підприємствами в загальній сумі 2103665,49 грн. є протиправним, тож податкове повідомлення-рішення №12 (форма «В1»), яким ТОВ «Гідросенд» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 2104820,06 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 526 205,02 грн. підлягає скасуванню в частині бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 2103665,49 грн. та штрафних санкції у розмірі 525916,00 грн. (2103665,49 грн. х 25%).

Податковим органом в акті перевірки вказано, що ТОВ "Гідросенд" включило до суми бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 1154,57 грн. у лютому 2021 року, яка не була попередньо сплачена та включена до податкового кредиту в січні 2021 року, а тому позивачем допущено завищення бюджетного відшкодування на дану суму (а.с.109 т.1).

Судом встановлено, що позивач сплатив на користь ПАТ "Полтаваобленерго" за розподіл електричної енергії та за перетікання реактивної електроенергії 2151353,28 грн. в т.ч. і ПДВ - 358558,88 грн. (а.с.97 зв. т.1).

Відповідно до розрахунку суми бюджетного відшкодування - додатку 3 до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2021 року, ТОВ "Гідросенд" включило суму ПДВ в розмірі 359713,45 грн. за взаємовідносинами з ПАТ "Полтаваобленерго" (а.с.150 т.1).

Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно п.200.2 ст.200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідно до розшифровки податкового кредиту - додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, ТОВ "Гідросенд" включило до податкового кредиту у січні 2021 року суму ПДВ в розмірі 358558,88 грн. за взаємовідносинами з ПАТ "Полтаваобленерго", тобто на 1154,57 грн. менше, ніж заявлено до бюджетного відшкодування у наступному звітному періоді - у лютому 2021 року (а.с.126 т.1).

В позовній заяві позивач не виклав своєї позиції з приводу описаного в акті порушення на суму завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1154,57 грн., документальних доказів сплати ПДВ в цій сумі суду та копій податкових накладних не надав.

З огляду на викладене, суд вважає, що ТОВ "Гідросенд" не мало права включати 1154,57 грн. до розрахунку суми бюджетного відшкодування - додатку 3 до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2021 року, а тому податкове повідомлення-рішення №12 (форма «В1»), яким ТОВ «Гідросенд» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 2104820,06 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 526 205,02 грн., в частині зменшення на 1154,57 грн. суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, а також штрафних санкцій 289,00 грн. (1154,57 грн. х 25%) є правомірним, що свідчить про безпідставність позовних вимог в цій частині (а.с.83 т.5).

Щодо податкового повідомлення-рішення №12, яким ТОВ «Гідросенд» було відмовлено у бюджетному відшкодуванні на суму 69 691,00 грн.

Судом встановлено, що ТОВ "Гідросенд" уклало з СБК "БІР" договір поставки №26112023 від 26.11.2021 року, відповідно до змісту якого, постачальник (СБК "БІР") взяло на себе зобов`язання передати у власність позивача товар, а позивач в свою чергу повинен був його прийняти та оплатити (а.с.175-178 т.4).

Судом встановлено, що СБК "БІР" передало позивачеві у січні та лютому 2021 року соняшник на суму 2815008,00 грн., що підтверджується податковими накладними та видатковими накладними, вказаними на сторінці 57 акту перевірки, та доданими до матеріалів справи. Однак позивач перерахував СБК "БІР" у січні кошти в сумі 3500000,00 грн. Дана господарська операція відображені в податковому та бухгалтерському обліку (а.с.179-197 т.4). Вказані документи надавались позивачем для перевірки.

Відповідач вважає, що у позивача було відсутнє право відносити суми сплаченого податку на додану вартість до податкового кредиту якщо товар ще ним на таку суму не отримано. При цьому відповідач послався на порушення ТОВ "Гідросенд" п.200.4 ст.200 ПК України.

ТОВ "Гідросенд" звернулось 29 квітня 2021 року до ГУ ДПС в Кіровоградській області за отриманням податкової консультації та поставило наступне питання: "Чи може підприємство включити до бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2021 року суму попередньої оплати/авансу за товар, яка виступає "першою подією" та відноситься до податкового кредиту січня 2021 року. Згідно зареєстрованих податкових накладних в ЄРПН, а отримання товару для використання у господарській діяльності відбулось в наступному місяці. На момент подачі податкової декларації з ПДВ за лютий 2021 року, в якій було заявлено бюджетне відшкодування ПДВ за січень 2021 року, товар був отриманий в повному обсязі." (а.с.212 т.4).

Листом ДПС України надала відповідь на звернення ТОВ "Гідросенд", надіслане листом ГУ ДПС у Кіровоградській області від 13.05.2021 року, та вказала, що відповідно до норм ПКУ при попередній оплаті постачальникам за товари/послуги, що призначені для використання в господарській діяльності у Товариства виникає право на податковий кредит, перевищення якого над податковим зобов`язанням дає право Товариству претендувати на бюджетне відшкодування податку на додану вартість (а.с.213 т.4).

З огляду на зміст п.200.4 ст.200 ПК України, а також враховуючи податкову консультацію ДПУ України з даного питання, суд вважає висновок податкового органу про завищення суми бюджетного відшкодування в розмірі 69691,00 грн. через попереднє віднесення до податкового кредиту 114165,00 грн. ПДВ до податкового кредиту з суми авансу, сплаченого на користь СБК "БІР", протиправним, а податкове повідомлення-рішення №12 (форма «В3»), яким ТОВ «Гідросенд» було відмовлено у бюджетному відшкодуванні на суму 69691,00 грн., таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено фактів відсутності реального характеру господарських операцій позивача з його контрагентами. Суду не були надані докази про встановлення таких фактів у рішеннях інших судів.

22.10.2021 року представником позивача подано до суду заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн. та судового збору. Позовна заява містить вимогу про стягнення усіх судових витрат з відповідача (а.с.237-239 т.5).

Відповідно до ч.1 та 3 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 22700,00 грн. (т.1 а.с.13).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано: договір про надання правничої допомоги та додаток №1 до договору від 10.06.2021р., акт виконаних робіт (прийняття послуг) від 21.10.2021р., копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю ПТ №606 від 26.11.2019 року та копію рахунку на оплату №15 від 25.08.2021 року (а.с.240-245 т.5).

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною першою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За приписами ч.ч.3, 4 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, вказано в акті виконаних робіт (прийняття послуг) від 21.10.2021р. Так, адвокатом здійснено ознайомлення з актом перевірки (1 година х 600 грн.), ознайомлення з первинними бухгалтерськими та іншими документами (4 години х 600 грн.), складання позовної заяви (3500 грн.), участь у судовому засіданні (4000 грн.) (а.с.245 т.4).

Відповідно до 4.7. додатку № 1 до Договору про надання правничої допомоги від 16.03.2021р. гонорар має бути сплачений в строк не пізніше 5 календарних днів після винесення рішення судом першої інстанції.

На момент ухвалення рішення, доказів оплати послуг адвоката суду не надано.

Суд вважає, що КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017 року, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, а тому, позивач має право на стягнення таких витрат з відповідача.

Даний висновок узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 21 січня 2021 року (справа №280/2635/20 провадження №К/9901/29763/20).

У частині шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем подано відзив на заяву про відшкодування судових витрат, в якому вказано на неспівмірність заявленої суми відшкодування та фактично проведеної роботи (а.с.248 т.5).

Дослідивши заяву про відшкодування судових витрат, а також матеріали справи, проаналізувавши той об`єм роботи, який потрібно було зробити адвокату для підготовки позову та додатків до нього, суд вважає, що дана справа не є типовою та вимагала певного часу для успішного викладення позиції ТОВ «Гідросенд» в суді.

Однак, суд вважає безпідставним включення до складу витрат витрати в сумі 4000,00 грн. за участь в судовому засіданні в суді першої інстанції оскільки судове засідання проведено без участі сторін за наявними матеріалами справи.

В іншій частині суд приходить до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, а тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати за надання професійної правничої допомоги, а також сплачений при подачі позову судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Загальна сума судових витрат складає: 29200,00 грн. (22700,00 грн. + 6500,00 грн.).

Так, загальна сума позовних вимог складає: 4125081,08 грн. (1424365,00 грн. + 69691,00 грн. + 2104820,06 грн. + 526 205,02 грн.).

З огляду на те, що суд задовольняє позовні вимоги та визнає протиправними і скасовує рішення в частині 4123637,51 грн., а в частині 1443,57 грн. відмовляє, відшкодуванню підлягають судові витрати у 99,96%, тобто 29188,32 грн., із яких 22690,92 грн. судового збору та 6497,40 грн. витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.,ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області №12 (форма «В4»), яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Гідросенд» було зменшено розмір від`ємного суми податку на додану вартість на суму 1424365,00 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області №12 (форма «В3»), яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Гідросенд» було відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість на рахунок платника у банку в розмірі 69691,00 грн.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області №12 (форма «В1»), яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Гідросенд» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку в розмірі 2104820,06 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 526 205,02 грн., в частині 2103665,49 грн. суми бюджетного відшкодування та штрафних санкцій у розмірі 525916,02 грн.

5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Гідросенд" (), здійснені ним судові витрати на оплату судового збору в сумі 22690,92 грн. (двадцять дві тисячі двісті шістсот дев`яносто грн. 92 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області ().

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Гідросенд" () витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6497,40 грн. (шість тисяч чотириста дев`яносто сім грн. 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 12.01.2022 року у зв`язку з нездійсненням суддею Дегтярьовою С.В. правосуддя у період з 11.11.2021 року по 26.11.2021 року, у період з 10.12.2021 року по 24.12.2021 року та з 31.12.2021 року по 06.01.2022 року включно, а також значним навантаження через велику кількість позовів, що надходять до суду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. Дегтярьова