Справа № 953/4774/21
Суддя: Зуєвич Л. Л.
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-адр/760/12/21
Справа № 953/4774/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Зуєвич Л.Л.,

за участю секретаря судового засідання - Кушніра Р.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) заяву ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції /далі - Департамент поліції/ (; адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3), третя особа: інспектор Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Злобін Денис Юрійович (далі - Інспектор поліції) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

17.03.2021 від ОСОБА_1 до Київського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява до Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектора поліції Злобін Д.Ю., в якій позивач просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАН № 3910352 від 13.03.2021 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 26.03.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа - інспектор Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції лейтенант поліції Злобін Д.Ю. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, направлено за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва (а.с. 8).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Солом`янського районного суду м. Києва Зуєвич Л.Л. (а.с. 11).

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 24.05.2021 вказаний позов було прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмовому провадженні) /а.с. 12-14/.

Рішенням від 31.08.2021 Солом`янського районного суду міста Києва адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано постанову серії ЕАН № 3910352 від 13.03.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, винесену інспектором лейтенантом поліції УПП в Харківській області 2 батальйону 6 роти Злобіним Денисом Юрійовичем; стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 454,00 грн судового збору (а.с. 34-39).

24.09.2021 до суду надійшла заява позивача ( ОСОБА_1 ) про ухвалення додаткового рішення, в якій зазначено наступне:

«31 серпня 2021 року Вами було ухвалено рішення за позовом ОСОБА_1 до ОДВ «Департамент патрульної поліції», третя особа інспектор Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Злобін Денис Юрійович про скасування постанови серія ЕАН №3910352 про накладення адміністративного стягнення і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.5,ч.1,ст.244 КАСУ, під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до п.2,ч.5,ст.246 КАСУ, у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат.

При ознайомленні з текстом судового рішення від 31.08.2021 року мною було виявлено, що при вирішенні справи по суті суд здійснив розподіл судових витрат лише в частині суми судового збору, не вирішивши питання про судові витрати які пов`язані із оплатою правової допомоги адвоката позивача.

Таким чином, ухвалюючи рішення по суті спору судом не вирішено у повному обсязі питання про судові витрати.

Згідно з п.3,ч.1,ст.252 КАСУ, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності зі ст.252 КАСУ України, вказані обставини є підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Відповідно до п.5,ч.2, ст. З ЗУ «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви про винесення додаткового судового рішення.»

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.09.2021 для розгляду вказаної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л.

За змістом ст. 247 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктом 3, 4, 5 ч. 1 ст. 252 КАС України передбачено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 КАС України/).

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані ним норми права

Частиною першою статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 16 КАС України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частинами першою та другою статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За приписами частин третьої-четвертої статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 5, 6 ст. 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим, відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною першою статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною сьомою статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Отже, правнича допомога є правом, а не обов`язком учасника судового процесу та має місце не в кожній справі.

Для того, щоб встановити, чи скористалась особа своїм правом на професійну правничу допомогу та наявність у неї у зв`язку з чим судових витрат та їх розміру, сторона має надати відповідні докази в установленому законом порядку.

Як свідчать матеріали справи, адміністративний позов у справі, що є предметом розгляду, підписано особисто ОСОБА_1 . Зі змісту позову (в т.ч. його прохальної частини), вимога про стягнення витрат на правничу допомогу позивачем не заявлялась. При цьому з доданих до позову документів (якими є: копія позовної заяви, квитанція про сплату судового збору та копія оскарженої постанови) факт звернення позивача за професійною правничою допомогою та наявність у нього у зв`язку з цим судових витрат у даній справі, не вбачався.

25.05.2021 (після винесення судом ухвали про відкриття провадження у справі) до суду надійшла заява ОСОБА_1 від 21.05.2021 про долучення документів (а.с. 15), якою позивач просив долучити до матеріалів справи:

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Трубчанінова С.О. (а.с. 16);

- договір № 13-03-21 про надання правової допомоги від 13.03.2021 (а.с. 17-18);

- акт від 16.03.2021 про надання правової допомоги (а.с. 19);

- квитанцію № 3 від 13.03.2021 на суму 1 000,00 грн (а.с. 20);

- квитанцію № 4 від 16.03.2021 на суму 4 000,00 грн (а.с. 21).

З дат вказаних документів вбачається, що вони існували на момент подання позову - 17.03.2021.

Разом з тим, як зазначалось, такі докази подані з заявою про долучення документів від 21.05.2021. Позивачем причин, з яких він не мав можливості подати такі докази разом з позовною заявою не наведено. При цьому перелічені докази надано до суду в одному примірнику. Доказів надсилання (наявності) таких доказів відповідачу у справі до відповідної заяви позивачем не додано та не вказано.

Суд враховує, що ч.ч. 2, 4, 5 ст. 79 КАС України встановлено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

За змістом ч. 8 ст. 79 КАС України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

При цьому ч. 9 ст. 79 КАС України передбачено, що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Суд наголошує, що із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до КАС України законодавцем принципово по новому визначено роль суду при вирішенні питання розподілу судових витрат, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, які наводяться сторонами, та не може діяти на користь будь-якої із сторін.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої сторони.

Вбачається, що у справі, що є предметом розгляду, з огляду на недотримання позивачем вимог ч. 9 ст. 79 КАС України, відсутність доказів обізнаності Департаменту про наявність у позивача витрат на професійну правничу допомогу, їх розмір, докази, якими вони підтверджуються, був позбавлений можливості доведення неспівмірності таких витрат.

Враховуючи все наведене в сукупності, в даній конкретній ситуації, суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача судових витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 79, 134, 139, 248, 252, 256, 262, 263, 293-295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в ухваленні додаткового рішення у справі № 953/4774/21 за заявою ОСОБА_1 про стягнення з Департаменту патрульної поліції судових витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката.

Ухвала може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л. Л. Зуєвич