Справа № 400/193/22
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 січня 2022 р. № 400/193/22

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Птичкіна В.В., ознайомившись з матеріалами

позовної заявиОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,
прозобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 адвокат Островський С.Б. звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якій просить:

"І. Розглянути справу за цією позовною заявою за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

ІІ. Зміст позовних вимог:

1. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зробити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком (переглянути її розмір) з 01 квітня 2019 року відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загнальнообов`язкове державне пенсійне страхування", постанов Кабінету міністрів України № 124 від 20.02.19р., № 251 від 01.04.20р., № 127 від 22.02.21р. та інших постанов Кабінету Міністрів України із застосуванням при розрахунку усіх чинних на кожен місяць вказаного періоду норм, передбачених песнійним законодавством, щодо мінімального розміру пенсії, прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, перерахунку, надбавок, доплат, підвищень, індексацій тощо і з 17 березня 2020 року без застосування відсотку зниження пенсії за достроковий вихід на пенсію відповідно до п. 7-2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто у повному розмірі пенсіїх за віком (100%) та виплатити ОСОБА_1 перераховану пенсію, з урахуванням виплачених сум.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з 992,40 грн. судового збору та 8000,00 грн. витрат на правничу допомогу".

За правилами пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам, установленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає таке.

Згідно з пунктами 4, 5 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до частини четвертої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач заявила позовні вимоги, серед іншого про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок й її пенсії відповідно до "інших постанов Кабінету Міністрів України із застосуванням при розрахунку усіх чинних на кожен місяць вказаного періоду норм, передбачених пенсійним законодавством, щодо мінімального розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, перерахунку, надбавок, доплат, підвищень, індексацій тощо".

Зазначене формулювання є неконкретним та не дозволяє установити, в неперерахунку її пенсії за якими саме постановами Кабінету Міністрів України вона вбачає порушення свого права на пенсійне забезпечення.

Отже, позивачу належить чітко зазначити у прохальній частині позовної заяви зміст зобов`язань. які вона просить покласти на відповідача.

У позовній заяві не зазначено фактичних обставин, у зв`язку з якими, на думку позивача, відповідач зобов`язаний провести перерахунок її пенсії з 01.04.2019, при тому, що 01.04.2019 її знято з обліку у зв`язку з виїздом до США та проведено виплату пенсії за 6 місяців з 01.03.2019 по 31.08.2019, а з 01.09.2019 виплату пенсії припинено. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі № 400/4061/21 відповідача зобов`язано поновити позивачу виплату пенсії з 01.09.2019 на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі.

Отже, позивачу належить оформити позовну заяву відповідно до вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням оцінки суду, наданої у мотвивувальній частині цієї ухвали. та подати докази на підтвердження зазначених обставин.

Згідно з частинами першою та другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернулася до суду 06.01.2022, але просить про захист її права з 01.04.2019 та з 17.03.2020.

Суд зазначає, що у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав відступив від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18) та сформулювала новий правовий висновок, згідно з яким:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду зазначила, що отримання позивачем листа відповідача у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду звернула увагу на те, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.

Верховний Суд наголосив, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Верховний Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Аналогічна правова позиція щодо шестимісячного строку звернення до адміністративного суду викладена у постанові Верховного Суду від 03.09.2021 у справі № 460/1904/19.

За приписами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що позивач пропустила строк звернення до адміністративного суду.

Позивач зазначає у позовній заяві, що про порушення її права на перерахунок пенсії вона дізналася з листа відповідача від 17.09.2021 № 11453-11361/Х-02/8-1400/21.

Суд відхиляє зазначений аргумент позивача, ураховуючи наведену вище правову позицію Верховного Суду (отримання позивачем листа відповідача у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду).

Суд вказує, що лист відповідача від 17.09.2021 № 11453-11361/Х-02/8-1400/21 наданий у відповідь на звернення позивача від 03.09.2021. Отже, та обставина, що 03.09.2021 позивач почала вживати активних заходів щодо захисту свого права, яке вона вважає порушеним з 01.04.2019, не свідчить про те, що вона дізналася про порушення свого права з вищезгаданого листа відповідача.

Згідно з частиною шостою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частин першої та другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, позивачу належить надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначити поважні причини його пропуску, з наданням доказів на підтвердження поважності цих причин.

Суд зазначає, що в порядку усунення недоліків позовної заяви позивач (замість подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду) також має право подати позовну заяву в уточненій редакції та просити про захист порушеного права з дати, що знаходиться в межах шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

За приписами частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

2. Запропонувати позивачу у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до Миколаївського окружного адміністративного суду:

- позовної заяви, оформленої відповідно до статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням оцінки суду, наведеної у мотивувальній частині цієї ухвали;

- доказів на підтвердження обставин, зазначених у позовній заяві, що подається на виконання цієї ухвали (крім тих, що були додані до позову в первинній редакції);

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначити поважні причини його пропуску, а саме: такі, що об`єктивно, незалежно від волі позивача, унеможливили звернення до суду з дотриманням установленого строку, з наданням доказів на підтвердження поважності цих причин.

3. Роз`яснити позивачу, що в порядку усунення недоліків позовної заяви (замість подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду) позивач також має право подати позовну заяву в уточненій редакції та просити про захист порушеного права з дати, що знаходиться в межах шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

4. Попередити позивача, що наслідком неусунення недоліків позовної заяви в установлений судом строк є повернення такої позовної заяви позивачу.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає до оскарження окремо від рішення суду.

Суддя В.В. Птичкіна