Справа № 640/265/20
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про прийняття позовної заяви до розгляду

та відкриття провадження у справі

12 січня 2022 року м. Київ № 640/265/20

Окружний адміністративний суду міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали адміністративної справи

за позовомОСОБА_1
доДержавного бюро розслідувань
провизнання протиправним та скасування висновку, -
У СТ А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач та/або ОСОБА_1 ) з позовом до Державного бюро розслідування (далі - відповідач) та, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 31.01.2020 року просить суд:

- визнати протиправним та скасувати висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців центрального апарату Державного бюро розслідувань, які займають посади державної служби категорії «Б», «В», у 2019 році від 02.12.2019 року в частині, що стосується головного спеціаліста Відділу по роботі з громадськістю та ЗМІ ОСОБА_1 , затверджений наказом директора Державного бюро розслідувань Романом Трубой від 02.12.2019 року №466-ос;

- визнати протиправним та скасувати наказ директора Державного бюро розслідувань від 02.02.2019 року №466-ос «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців центрального апарату Державного бюро розслідувань, які займають посади державної служби категорії «Б», «В», у 2019 році» в частині, що стосується головного спеціаліста Відділу по роботі з громадськістю та ЗМІ ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ директора Державного бюро розслідувань від №530-ос від 27.12.2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- визнати протиправним та скасувати наказ Т.в.о. Директора Державного бюро розслідування від 03.01.2020 року №4-ос «Про внесення змін до наказу Державного бюро розслідувань від 27 грудня 2019 року №530-ос від 27.12.2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста Відділу по роботі з громадськістю та ЗМІ Державного бюро розслідувань з 03.01.2020 року, допустивши рішення в цій частині до негайного виконання;

- стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.10.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2021 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікацій номер НОМЕР_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Державного бюро розслідування (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, б. 15, ) задоволено. Визнано протиправним та скасовано висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців центрального апарату Державного бюро розслідувань, які займають посади державної служби категорії «Б», «В», у 2019 році від 02.12.2019 року в частині, що стосується головного спеціаліста Відділу по роботі з громадськістю та ЗМІ ОСОБА_1 , затверджений наказом директора Державного бюро розслідувань Романом Трубой від 02.12.2019 року №466-ос. Визнано протиправним та скасовано наказ Державного бюро розслідувань від 02.02.2019 року №466-ос «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців центрального апарату Державного бюро розслідувань, які займають посади державної служби категорії «Б», «В», у 2019 році» в частині, що стосується головного спеціаліста Відділу по роботі з громадськістю та ЗМІ ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано наказ Державного бюро розслідувань від №530-ос від 27.12.2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 ». Визнано протиправним та скасовано наказ Державного бюро розслідування від 03.01.2020 року №4-ос «Про внесення змін до наказу Державного бюро розслідувань від 27 грудня 2019 року №530-ос від 27.12.2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 в Державному бюро розслідувань на посаді рівнозначній посаді головного спеціаліста Відділу по роботі з громадськістю та ЗМІ Державного бюро розслідувань з 03.01.2020 року. Стягнуто з Державного бюро розслідування (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, б. 15, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікацій номер НОМЕР_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 245 817 (двісті сорок п`ять тисяч вісімсот сімнадцять) грн. Допущено негайне виконання рішення суду в частині зобов`язання Державне бюро розслідування поновити ОСОБА_1 в Державному бюро розслідувань на посаді рівнозначній посаді головного спеціаліста Відділу по роботі з громадськістю та ЗМІ Державного бюро розслідувань з 03.01.2020 року та в частині стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, з вирахуванням при виплаті встановлених податків і зборів. Стягнуто з Державного бюро розслідування (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, б. 15, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікацій номер НОМЕР_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1 536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постановою Верховного Суду від 15.12.2021 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.10.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2021 скасовано та справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Приймаючи до провадження справу №640/265/20, суд зазначає наступне.

Спір виник із публічно-правових відносин у яких відповідач є суб`єктом владних повноважень. Зазначений спір згідно з вимогами ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) належить до компетенції адміністративних судів та має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених КАС України на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не встановлено.

При ознайомленні з позовною заявою суддею встановлено, що позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно ч. 6 ст. 12 КАС України належить до справ незначної складності (п. 20 ч. 1 ст. 4; ч. 2 ст. 12 КАС України) та у відповідності до ч. 1 ст. 257, ч. 5 ст. 262 КАС України підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 171 КАС України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій, відповідно до п. 6 ч. 9 ст. 171 КАС України, зазначаються, крім іншого, дата, час і місце проведення судового засідання для розгляду справи по суті, якщо справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У той же час, враховуючи предмет і підстави позову, а також положення ст. 262 КАС України, суддя прийшов до висновку про можливість розгляду даної адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

При цьому суддею враховується, що правила ч. 1 ст. 259 КАС України щодо можливості подання позивачем клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження та правила ч. ч. 2 - 6 ст. 260 КАС України щодо порядку розгляду та вирішення такого клопотання, не застосовуються до справ, визначених пунктами 1 - 9 ч. 6 ст. 12 КАС України - відповідно до вимог ч. 7 ст. 260 КАС України.

Керуючись вимогами п. 20 ч. 1 ст.4, ст. ст. 12, 160-162, 171, 257, 258, 260-262, ч. 4 ст. 9, ч.ч. 1 - 4 ст. 77, ч.ч. 3, 6 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

1. Прийняти адміністративну справу №640/265/20 до провадження.

2. Справа буде розглядатись одноособово суддею Абловим Є.В. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

3. Витребувати від учасників справи письмові пояснення щодо постанови Верховного Суду від 15.12.2021.

4. Запропонувати відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, або заяву про визнання позову.

До відзиву додаються:

1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, зокрема, але не обмежуючись у даному випадку: належним чином засвідчені копії всіх матеріалів, на підставі яких прийнято оскаржувані рішення;

2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

5. Роз`яснити сторонам, що позивач має право подати до суду відповідь на відзив (ст. 163 КАС України), а відповідач - заперечення (ст. 164 КАС України) протягом п`ятиденного строку, відлік якого починається, відповідно: для позивача - з моменту отримання відзиву на позов, а для відповідача - з моменту отримання відповіді на відзив.

Відповідь на відзив та заперечення повинні відповідати вимогам ст. 162 КАС України.

У разі подання відповіді на відзив або заперечення до них необхідно додати:

1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються викладені у них заперечення, якщо такі докази не надані іншою стороною;

2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив або заперечення і доданих до них доказів іншим учасникам справи.

6. У порядку ч. 4. ст. 9, ч. 1 та ч. 3 ст. 77 КАС України запропонувати позивачу надати суду протягом п`яти днів з дати отримання даної ухвали:

- всі наявні документи та пояснення, які на думку позивача мають значення для розгляду даної справи та підтверджують доводи позивача, крім тих, що вже надані з позовною заявою.

7. Звернути увагу учасників справи, що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними (ч. 9 ст. 79 КАС України).

8. У зв`язку з тим, що КАС України не встановлено порядок розгляду заяв, клопотань сторін з процесуальних питань, суд на підставі частини третьої статті 166 КАС України встановлює наступний порядок: заяви, клопотання учасників справи з процесуальних питань подаються до суду з доказами направлення таких заяв, клопотань всім учасникам справи.

9. Роз`яснити сторонам, що веб-адресою сторінки в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, є http://court.gov.ua/fair/sud2670/.

10. Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.В. Аблов

Інформація для учасників справи:

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (ч. 2 ст. 94 КАС України). Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч. 5 ст. 94 КАС України). У разі якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (ч. 5 ст. 77 КАС України). Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 79 КАС України). У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду (ч. 9 ст. 80 КАС України). У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАСУ). Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову (ч. 4 ст. 159 КАСУ). Якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог ч. 1 ст. 167 КАСУ і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень. Відповідно до ч. 2 ст. 149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків; 2) неодноразового зловживання процесуальними правами; 3) повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення.