Справа № 131/1448/21
Суддя: Шелюховський М. В.
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 131/1448/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2022

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шелюховського М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 бат. 2 роти Управління Патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Корнійчука Віктора Леонідовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5058351 від 22 листопада 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського 1 бат. 2 роти Управління Патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Корнійчука Віктора Леонідовича про поновлення строку на оскарження постанови, визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5058351 від 22.11.2021 року та закриття провадження по справі.

У адміністративному позові позивач вказує, що він 22 листопада 2021 року, приблизно о 03 год. 20 хв. рухався транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Київській у м.Вінниця. Під час руху службовий транспортний засіб патрульної поліції подав світловий сигнал про зупинку. Працівником поліції було складено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5058351 від 22 листопада 2021 року.

З діями поліцейських позивач не погоджується, оскільки вважає їхні дії протиправними та такими, що порушили його права. Позивач вважає, що працівниками поліції було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема не було оголошено про початок розгляду справи, не представлено особу, що здійснювала розгляд справи, не ознайомлено з правами особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Таким чином вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він правопорушення у якому його визнав винним працівник поліції не здійснював та Правила дорожнього руху України не порушував.

Також позивач у позові вказував, що працівником поліції грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано його пояснення щодо невинуватості у вчиненні правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте подав заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, при цьому надіслав відзив на адміністративний позов з диском відеофіксацією скоєного правопорушення та просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 22 листопада 2021 року інспектором 1 батальйону 2 роти УПП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Корнійчуком В.Л. було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5058351, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. Як вбачається зі змісту постанови поліцейським встановлено що 22.11.2021 о 03:21 год. у м. Вінниця по вул. Київська,17А, водій, керуючи тз рухався в крайній лівій смузі при вільній праві без наміру здійснювати поворот ліворуч, чим порушив п. 11.5 ПДР України - Порушення виїзду на край. ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У відповідності до п. 11.5. Правил дорожнього руху, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі порушення Правил дорожнього руху.

Щодо доводів позивача про недотримання відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, то слід зазначити, що притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена, зокрема і ч. 2 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас, вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення внаслідок чого провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП, не здійснюється.

В той же час, за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у тому числі щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в судовому порядку.

Таким чином, доводи позивача стосовно недотримання відповідачем норм КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази, суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1, ч. 1, ст. 284 КУпАП поліцейський 1 бат. 2 роти Управління Патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Корнійчук Віктор Леонідович виніс постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Враховуючи ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копію оскаржуваної постанови надіслано поштою 23.11.2021 р. Департаментом патрульної поліції УПП у Вінницькій області позивачу.

В ході дослідження доказів судом оглянуто відеозапис, наданий представником Управління Патрульної поліції у Вінницькій області, який суд вважає таким, що підтверджує порушення позивачем п. 11.5 ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З оглянутого відеозапису чітко вбачається, що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 о 03:08 год. 22 листопада 2021 року рухався по вул. Київській у м. Вінниця спочатку в середній смузі руху при вільній правій смузі, а при перетині перехрестя з вул. Академіка Янгеля продовжив рух в крайній лівій смузі при вільній праві без наміру здійснювати поворот ліворуч, після чого був зупинений працівниками поліції. При цьому, позивачем не надано жодних доказів, які б спростовували обставини, викладені в оскаржуваній постанові.

Крім того, доводи, наведені позивачем у адміністративному позові та його поясненнях щодо місця розгляду справи, порушення його прав інспектором поліції Корнійчуком В.Л. спростовуються наданим представником Управління Патрульної поліції у Вінницькій області у відзиві відеозаписом.

Таким чином, позивачем не надано суду докази та переконливі обґрунтування того, що ним не було вчинено правопорушення, яке йому інкримінується.

Позивач, аргументуючи свою позицію посилається на те, що не було враховано обставини передбачені положенням ст. 33 КУпАП, а також його невинуватість у вчиненні правопорушення, однак суд відмовляючи у задоволенні позову приймає до уваги, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку про доведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що в ході судового розгляду доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки суду надані докази, які визнані судом як такі, що підтверджують вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосовано адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 122, 293 КУпАП, ст. 90, 77, 227, 228, 241, 246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського 1 бат. 2 роти Управління Патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Корнійчука Віктора Леонідовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5058351 від 22.11.2021 року - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: