Справа № 211/5235/21
Суддя: Середня Н. Г.
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/5235/21
Провадження № 2-а/211/14/22
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
26 січня 2022 рокуДовгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Середньої Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання Бехало В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування протоколу та постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,
позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить суд прилад TruCam TC001135 визнати таким, що не відповідає вимогам ДСТУ, спосіб його використання таким, що не відповідає вимогам закону, дії поліцейського протиправними та скасувати постанову серії ЕАО № 4580124 від 03.08.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП, заборонивши відповідачу використовувати прилад TruCam TC001135, посилаючись на порушення його прав при винесенні постанови. В обґрунтування вимог зазначив, що постановою ЕАО № 4580124 від 03.08.2021 інспектором поліції на нього накладено адміністративне стягнення за частиною 1 статті 122 КУпАП в сумі 340.00 грн. Відповідно до вказаної постанови, він 03.08.2021 о 13-45 годині керуючи транспортним засобом Тойота Камри реєстраційний номер НОМЕР_1 а/д М07 Київ-Ковель 66 км у населеному пункті Поташня, нібито рухався зі швидкістю 97 км/год, при цьому перевищення встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті на 47 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР. Швидкість вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 сн. ТС001135. Однак з постановою він не згоден, оскільки поліцейський як під час вимірювання швидкості руху та зупинки автомобіля, так і складання протоколу не виходив із службового автомобіля, з ним спілкувався його напарник, хоча протокол та постанова складені іншою особою. Тобто інспектор Качинський В.В. склав постанову про порушення п. 12.4 ПДР за його відсутності, чим позбавив його прав, передбачених ст.. 268 КУпАП. Його законна вимоги пред`явити докази повірки вимірювального приладу TruCam та його опломбування,а також усна заява забезпечити його правовою допомогою,обурила поліцейського, що сидів у службовому авто. Лейтенантом поліції, який спілкувався з ним, було надано свідоцтво про повірку приладу, але голографічна пломба на самому приладі була пошкоджена. До того ж вимірювання швидкості приладом TruCam здійснювалося шляхом утримання приладу в руці поліцейського та у місці, що не устатковане відповідним законом про здійснення фіксації, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля. До того ж ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечать приписам ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam. Постанову складено з порушенням, оскільки її зміст не містить інформації про конкретне місце автомобіля, яким він рухався а/д НОМЕР_2 у напрямку м. Києва на момент вимірювання швидкості вказано лише а/д М07 Київ-Ковель 66 км. Визначення місця як 66 км не містить відомостей щодо обставин вчинення правопорушення п. 12.4 ПДР, що в зоні вимірювання швидкості приладом ТС001135 о 13-45 годині 03.08.2021 були розміщені та діяли обмеження, передбачені дорожніми знаками 5.45 «Населений пункт», 5.46 «Кінець населеного пункту», 5.70 «Фото, відео фіксування порушень». Пояснення свідків відсутні. Тому оскільки оскаржувана постанова винесена на підставі недопустимих доказів, просить задовольнити заявлені вимоги.
Ухвалою суду від 01 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою суду від 05 жовтня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачу направлено рекомендованим поштовим відправленням на виконання ухвали суду від 05.102021, до суду надійшов відзив на позов.
В обґрунтування відзиву представником відповідача зазначено, що постанова була складена в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздрукована за допомогою спеціального технічного пристрою із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення. Положення частини 1 статті 122, статей 222, 249, 258, 276 КУпАП, ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», навіть у випадку незгоди позивача із вчиненим правопорушенням, виключать можливість складення протоколу та зобов`язують відповідача за результатами розгляду справи приймати відповідне рішення та без складання протоколу виносити постанову про адміністративне правопорушення. Інспектор патрульної поліції, який уповноважений здійснювати виносити постанову пор притягнення особи до адміністративної відповідальності на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи, де було вчинено таке адміністративне правопорушення та на місці, де він несе службу в той час. Інспектор роз`яснив позивачу його права та обов`язки, надав можливість надати письмові чи усні пояснення з приводу вчиненого правопорушення, при цьому жодних клопотань позивач не заявляв, письмових чи усних пояснень від нього не надходило. Після чого інспектор здійснив дослідження та оцінку наявних доказів та повідомив позивача про прийняте рішення по справі, склавши постанову. Відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень. Відеозапис порушення ПДР не може бути визнаний як недопустимий доказ по справі за умови, що сукупний аналіз усіх наявних у справі доказів, в тому числі відео фіксації, дає підстави стверджувати, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є в повній мірі доведений відповідачем. Факт вчинення адміністративного правопорушення був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС 001135, який пройшов сертифікацію та повірку. За результатами роботи приладу отримано відеозапис фіксації та вимірювання швидкості руху транспортного засобу позивача, отримано також лист про підтвердження розміщення дорожніх знаків станом на 13.06.2021, тощо. На підставі ст..ст. 30, 31. 40 Закону України «Про Національну поліцію», вказаний прилад використовується органами Національної поліції на законодавчому рівні, оскільки вказаний лазерний вимірювач здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму та дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху, при цьому враховується похибка приладу +- 2 км/год. З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль на натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Крім того, стаття 40 закону України «Про Національну поліцію» в редакції до 17.03.2021 стосувалась виключно автоматичної фото- і відеотехніки. Проте положення вказаної статті закону в редакції після 17.03.2021 суттєво змінені та надають право поліції розміщувати по зовнішньому периметру доріг фото- і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, при цьому зазначене поширюється на технічні засоби, які працюють як в автоматичному, так і в не автоматичному режимі. Згідно інструкції по експлуатації та свідоцтва про повірку, вказаний вимірювач може використовуватися в ручному режимі, бо відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів. Позивач не надав жодних доказів своєї тези, які б підтверджували його твердження про відсутність дорожнього знаку 5.70 «Фото, відео фіксування порушень Правил дорожнього руху» на місці фіксації вчиненого ним правопорушення. Твердження позивача щодо пошкодження голографічної пломби на приладі TruCam не відповідає дійсності, оскільки опломбування лазерних вимірювачів швидкості транспортних засобів TruCam не передбачено експлуатаційними документами, методикою повірки або іншими документами. Порушення процедури прийняття рішення по справі поліцейським не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, тому спілкування з ним одного інспектора та розгляд справи іншим не може вплинути по суті на оскаржуване рішення. В тексті позову не зазначено законні підстави для вимоги щодо відкликання та скасування свідоцтва повірки приладу TruCam. До того ж УПП у Київській області є неналежним відповідачем щодо цієї вимоги, позивачу слід пред`являти вимоги до ДП «Укрметртестстандарт». Тому оскільки твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, представник відповідача просить в задоволенні вимог відмовити.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Як встановлено судом, 03 серпня 2021 року інспектором батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області лейтенантом поліції Качинським Віталієм Валентиновичем було винесено постанову серії ЕАО № 4580124 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 03 серпня 2021 року о 13-45 годині керуючи транспортним засобом Toyota Camry реєстраційний номер НОМЕР_1 по автодорозі М07 Київ-Ковель 66 км у населеному пункті Поташня, рухався зі швидкістю 97 км/год, при цьому перевищення встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті в с. Поташня позначено дорожнім знаком «5.45» на 47 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР. Швидкість вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 сн. ТС001135.
Відповідно до частини першої статті 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).
Згідно із п.8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Для позначення початку та кінця населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах встановлюються знаки, передбачені п.п.5.45 та 5.46. Пункт 1.10 ПДР визначає значення термінів, зокрема, населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46, 5.47, 5.48.
Згідно з положеннями п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.
Складом правопорушення, за яке передбачається адміністративна відповідальність відповідно до частини четвертої статті 122 КУпАП, є перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.
Підставою для прийняття спірної постанови було порушення позивачем Правил дорожнього руху, а саме: перевищення в населеному пункті швидкості руху транспортного засобу на 47 км/год, тобто порушень вимог п.12.4 ПДР України.
Швидкість руху транспортного засобу було зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС001135). Він же зазначений і у оскаржуваній постанові.
Відповідно до частини другої статті 16 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» сертифікат перевірки типу засобу вимірювальної техніки є документом, який засвідчує, що тип засобу вимірювальної техніки затверджено.
Відповідно до частини першої статті Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.
Згідно Сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012 року лазерний вимірювач швидкості автотранспортних засобів TruCam LTI 20/20 зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки.
Відповідно до листа ДП «Укрметртестстандарт» від 01.10.2019 №22-38/49 вимірювач ТruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач ТruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі. Алгоритм обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювання швидкості руху ТЗ в межах максимально допустимої похибки, як в ручному та автоматичному режимах: + - 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; + - 1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.
Щодо твердження Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про те, що пристрій TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості і конструктивно створений як для утримання в руках так і для встановлення на триногу, суд зазначає, що застосування такого приладу для вимірювання швидкості руху цілком можливе у ручному режимі, проте застосування його з метою визначення підстав для притягнення до адміністративної відповідальності повинно відбуватися у суворій відповідності з вимогами закону, а саме статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», яка не надає права поліцейському використовувати такий спеціальний пристрій без відповідного монтування та розміщення з метою притягнення винних до адміністративної відповідальності.
За приписами частини першої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 11 частини першої статті 23 Закону № 580-VIII поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до статті 31 Закону № 580-VIII поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи; 3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу; 5) вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; 6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; 7) проникнення до житла чи іншого володіння особи; 8) перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 10) перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; 11) поліцейське піклування.
Згідно частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» в редакції від 01.01.2021 року зазначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні.
Відповідно до частини першої статті Закону України «Про Національну поліцію» в редакції Закону № 1231-IX від 16.02.2021, яка набрала чинності 17.03.2021 поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні.
Таким чином, до 17.03.2021 поліція не була зобов`язана закріплювати техніку, що здійснює фіксацію порушень правил дорожнього руху не в автоматичному режимі, а правова норма щодо такого закріплення з`явилася після набрання чинності Законом № 1231-IX від 16.02.2011.
Оскільки постанова розглядалась інспектором 03.08.2021 року підлягає застосуванню редакція Закону України «Про Національну поліцію» від 16.02.2021.
Отже, твердження відповідача, стосовно правомірності використання приладу TruCam з рук є помилковим.
Стосовно вимог про визнання приладу TruCam таким, що не відповідає вимогам ДСТУ та ст.. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та заборони керівництву УПП у Київській області користування цим приладом, суд погоджується з доводами відповідача щодо відсутності належного обґрунтування вимог, неналежного способу захисту порушеного права та неналежного відповідача по справі.
Що стосується позовних вимог про визнання протиправними дій інспектора УПП щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП, суд зазначає наступне.
Пунктом одинадцятим частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до частини першої статті 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.
В силу приписів частини другої статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
З вищевикладених норм випливає, що відповідач, як працівник підрозділу Національної поліції, який має спеціальне звання, у межах наданих йому повноважень і під час виконання службових обов`язків має право здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху та у разі виявлення порушень цих правил, наділений повноваженнями розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення.
За наведених обставин, суд вважає, що при вчиненні дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху позивач діяв на підставі норм чинного законодавства та у межах наданих йому повноважень, а тому підстави для визнання його дій щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП, протиправними, відсутні.
В свою чергу позивач, відповідно до статті 268 КУпАП, наділений правом на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, яким і скористався.
Згідно пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Суд вважає, що скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є належним та повних способом захисту прав позивача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині, в частині вимог про визнання протиправними дій відповідача слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 77, 134, 139, 243-246,286 КАС України, суд
адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Скасувати постанову серії ЕАО № 4580124 від 03 серпня 2021 року винесену інспектором батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області лейтенантом поліції Качинським Віталієм Валентиновичем про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП суду невідомий, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ), до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КупАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень 00 копійок.
Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
В задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду з дня його проголошення.
Суддя Н.Г.Середня