Справа № 161/21391/21
Суддя: Філюк Т. М.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/50/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Денисюка І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Омельчука Миколи Віталійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 335283 від 16 листопада 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Омельчука Миколи Віталійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 335283 від 16 листопада 2021 року.
Позов обґрунтовує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №335283 від 16 листопада 2021 року його було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. В постанові зазначається, що 16.11.2021 року о 12:23 год, на трасі Луцьк-Рівне, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 , без увімкненого ближнього світла, чим порушив п.9.8 ПДР України та також відсутній поліс страхування транспортного засобу, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КУпАП.
Позивач вказує, що 16.11.2021 року о 12:23 год, керував транспортним засобом «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 та рухався по трасі Луцьк-Рівне, після чого був зупинений працівниками поліції. Йому повідомили, що він начебто рухався без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив п.9.8 ПДР України. Після чого його попросили надати посвідчення водія та техпаспорт на автомобіль, що ним було зроблено. Впродовж деякого часу поліцейський сказав надати йому страховий поліс на авто, однак даної вимоги він не виконав, оскільки на його думку не було юридичних підстав, адже контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушення правил дорожнього руху та оформлення матеріалів ДТП.
Позивач вважає, що в його діях не має складу адміністративного правопорушення, а постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки він не вчиняв адміністративного правопорушення та відповідачем не надані достатні та переконливі докази на обґрунтування наявності підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови.
З огляду на вищенаведене, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 335283 від 16 листопада 2021 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 125 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою від 01 грудня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

28 грудня 2021 року від представника відповідачів Літвака О.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній вказує на законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови та просить в задоволенні позовних вимог відмовити. У відзиві вказує, що факт правопорушення підтверджується відеозаписом з боді камери поліцейського щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 , за ч.1 ст.125 та ч.1 ст.126 КУпАП, що мало місце 16.11.2021 року. А відсутність страхового полісу на транспортний засіб підтверджується витягом з бази МТСБУ.

Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Суд зауважує, що вказаний перелік порядків, за якими здійснюється судочинство в адміністративних справах, є вичерпним.

Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглянув її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст.ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч.5 ст.262 КАС України, а саме щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

На підставі п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 9 ст. 205 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно з вимогами ч. 4 ст. 229 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору у даній справі.
Судом встановлено, що 16 листопада 2021 року поліцейським взводу № 1 роти № 2 батальону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Омельчуком Миколою Віталійовичем винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що передбачено ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.
Відповідно до вказаної постанови 16.11.2021 року о 12:23 год, на а/д Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне,127 км+1700м, водій керуючи транспортним засобом «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 , поза населеним пунктом,здійснював рух без увімкненого ближнього світла фар, ходових вогнів, при перевірці виявилось, що у водія відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,чим порушив п.9.8 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КУпАП.
З відеозапису з нагрудних камер поліцейських, що долучений до відзиву на позов вбачається, що відеозапис розпочинається з фіксації спілкування поліцейським з ОСОБА_1 , зокрема, поліцейський роз`яснює підстави притягнення до адміністративної відповідальності. Однак вказаний відеозапис не містить фіксації обставин правопорушення, зазначених в оскаржуваній постанові.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 затверджено правила дорожнього руху.
Пунктом 1.3. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.
Відповідно до п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а)посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б)реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил,Національної гвардії,Держприкордонслужби,Держспецтрансслужби,Держспецзв`язку,Оперативно-рятувальноїслужби цивільного захисту - технічний талон); г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил, що визначаються Європейською Угодою про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів(далі-спеціальні правила); ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

Згідно з п. 9.8 ПДР з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.
Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавство.
Статтею 125 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128,частинами першою і другою статті 129,статтями 139і140цього Кодексу.
Для встановлення складу та події адміністративного правопорушення у справі що розглядається, слід встановити, що ОСОБА_1 16.11.2021 року о 12:23 год, на а/д Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне,127 км+1700м, керуючи транспортним засобом «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 , поза населеним пунктом, здійснював рух без увімкненого ближнього світла фар, ходових вогнів, не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно з п.1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач заперечував порушення п.9.8 ПДР, а саме, керування транспортним засобом поза населеним пунктом без увімкненого ближнього світла фар та відповідно скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КУпАП.
З огляду на викладене, враховуючи наявні матеріали, суд вважає, що з боку ОСОБА_1 порушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КУпАП, не вбачається, оскільки будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених в постанові, відповідачами не надано. Щодо аргументів відповідача на те, що інспектор виявив факт с факт порушення ПДР, то суд такі відхиляє, оскільки при винесенні рішення за порушення ПДР судді не може покладатися на свідчення інспектора поліції, який виніс постанову про штраф.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі №204/8036/16-а (2а/204/27/17).
Згідно правового висновку Верховного Суду у справі №338/1/17 помилковим є посилання на постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
На думку суду, наданий відповідачем відеозапис подій не є доказом вчинення позивачем правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, так як він не містить фіксації руху транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 . На зазначеному відеозаписі взагалі не зафіксовано поведінки позивача під час вчинення правопорушення, а лише зафіксовано як поліцейський роз`яснює права водію.
Щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного порушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП суд зазначає наступне.

Статтею 16 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції передавати для перевірки посвідчення, реєстраційні та інші документи, що підтверджують право на керування транспортним засобом, а також дорожні (маршрутні) листи і документи на вантаж, що перевозиться (крім власників транспортних засобів, які використовують їх в індивідуальних некомерційних цілях), а у випадках, передбачених законодавством, страховий поліс (сертифікат) про укладання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:
1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;
2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;
3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;
4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;
5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;
6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;
7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;
8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;
9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;
10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.
Частиною 3 статті 35 Закону передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Відповідно до ч. 2 статті 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.
Отже, вимозі працівника поліції щодо пред`явлення для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обов`язково має передувати порушення водієм ПДР, скоєння дорожньо-транспортної пригоди або інші підстави, передбачені вищезазначеною статтею Закону.
Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 15 березня 2019 року №686/11314/17.
Таким чином, враховуючи ту обставину, що у діях водія ОСОБА_1 були відсутні порушення правил дорожнього руху України під час керування транспортним засобом, що мало б передувати законним вимогам працівникам поліції щодо зупинки останнього та зобов`язання пред`явлення водієм полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а тому ненадання позивачем договору страхування інспектору не являється адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 статті 126 КУпАП.
Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку, що постанова серії ДП18 №335283 від 16 листопада 2021 року якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КУпАП, розгляд яких об`єднано відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, підлягає скасуванню в зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Відтак, скасовуючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 9, 19, 20, 22, 72-77, 79, 143, 192, 211, 241-246, 250, 255, 286,293, 295, 297 КАС України; ст. ст., 126, 245, 251, 252, 254, 268, 280, 289 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії ДП18 №335283 від 16 листопада 2021 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Т.М. Філюк