Справа № 751/6517/21
Суддя: Овсієнко Ю. К.
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№751/6517/21
Провадження №2-а/751/18/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2022 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Овсієнко Ю.К.,

за участю секретаря Іскра К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 )

до Інспектора РПП ВП №1 Корюківського РВП Потійко Євгена Сергійовича (місцезнаходження: вул. Карла Маркса, 7, м. Корюківка, Чернігівська область),

Корюківського районного відділу поліції ГУНП у Чернігівській області (місцезнаходження: вул. Карла Маркса, 7, м. Корюківка, Чернігівська область),

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії БАВ №483858 по справі про адміністративне правопорушення від 28.08.2021 року інспектора РПП ВП №1 Корюківського РВП Потійко Є.С., якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 та ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 28 серпня 2021 року Інспектором РПП ВП №1 Корюківського РВП Потійко Євгеном Сергійовичем винесено постанову серії БАВ № 483858 по справі про адміністративне правопорушення, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 та ч.2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

Вищевказану постанову вважає незаконною та такою, що суперечить Законам України, порушує його права та підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Зазначає, що викладені посадовою особою в постанові обставини справи є такими, що не відповідають дійсності. В постанові інспектор зазначив, що він керував мопедом «Спарк» д.н.з НОМЕР_1 в с. Стольне по вул.. Миру, без мотошолома, та не маючи права керувати даним транспортним засобом, чим порушив п.п. Г п.2,3 та пп.А п.2.1 Правил Дорожнього руху. Однак, в дійсності він не керував даним транспортним засобом, а лише знаходився поряд з мопедом. Мопедом керувала інша особа, про що він намагався пояснити працівнику поліції. Однак останній не бажав навіть слухати його. Не приймаючи до уваги його заперечення, одноособово, без з`ясування всіх обставин справи, нічого не питаючи та не пояснюючи інспектор виніс оскаржувану постанову та надав йому її копію.

18 жовтня 2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачам, з урахуванням строку, встановленого ч. 1 ст. 286 КАС України, 7-денний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Проте відзив на позовну заяву до цього часу до суду не надходив.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія БАВ №483858 від 28.08.2021 року за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП вбачається, що ОСОБА_1 28.08.2021 року о 01 год 40 хв. в с. Стольне по вул. Миру керував мопедом «Спарк», д.н.з НОМЕР_1 , без мотошолома, та не маючи права керувати даним транспортним засобом, чим порушив п. 2.3.Г, 2.1.А Правил Дорожнього руху (а.с. 8).

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припиняє виявлені адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення адміністративного правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, тощо.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 2.3.г) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Відповідно до п. 2.1.а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Стаття 9 КАС України в якості одного з принципів адміністративного судочинства вказує диспозитивність та змагальність сторін, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Стаття 77 КАС України обов`язок доказування обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, покладає на сторону, яка на такі обставини посилається. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано суду відзиву на позовну заяву та жодних доказів на підтвердження правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 р. визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

В свою чергу, позивач стверджує, що він не керував даним транспортним засобом, а лише знаходився поряд з мопедом. Матеріали адміністративної справи не містять належних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, і факт цього керування не зафіксований працівниками поліції.

За таких обставин усі сумніви трактуються на користь позивача та свідчать про те, що в його діях відсутній склад правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи викладене у сукупності, суд вважає необхідним відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, позовну заяву - задовольнити.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем понесені документально підтверджені (а.с. 16) витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 454,40 грн., які суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджет асигнувань відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 9, 33, ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ст. 132-1, 251, 258, 283, 288 ч.1, 289 КУпАП, ст. ст. 6, 8, 9, 12, 94, 241-246, 255, 257-263, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Постанову серії БАВ № 483858 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28.08.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, винесену інспектором РПП ВП №1 Корюківського РВП Потійко Євгена Сергійовича - скасувати, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Корюківського районного відділу поліції ГУНП у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ю.К. Овсієнко