Справа № 200/10044/21
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2022 року справа №200/10044/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 р. у справі № 200/10044/21 (головуючий І інстанції Христофоров А.Б., повний текст складено 29.10.2021 року у м. Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 , в якій просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача військової частини НОМЕР_2 у відношенні до позивача щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 року по 15 листопада 2017 року;

- зобов`язати відповідача військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 15 листопада 2017 року з врахуванням січня 2008 року як базового місяця;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача військової частини НОМЕР_1 у відношенні до позивача щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення у період з 16 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 року;

- зобов`язати відповідача військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 16 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 року з врахуванням січня 2008 року як базового місяця (а.с. 1-12).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 року по 15 листопада 2017 року. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 15 листопада 2017 року з врахуванням січня 2008 року як базового місяця. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 16 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 року. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 16 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 року з врахуванням січня 2008 року як базового місяця. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 57-60).

Не погодившись з таким судовим рішенням Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до даних послужного списку, який долучений позивачем до позовної заяви, 28.11.2018 року позивач виключена зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення у зв`язку з призначенням на посаду начальника клубу військової частини НОМЕР_3 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_4 №302 від 25.10.2018 року, та вибула до нового місця служби. Отже, 28.11.2018 року не є днем звільнення позивача з військової служби. Днем звільнення позивача з військової служби є 23.03.2019, коли її було виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 на підставі ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із закінченням строку контракту. Також зазначає, що оскільки нарахування індексації грошового забезпечення належить до дискреційних та безпосередніх повноважень військової частини НОМЕР_1 як роботодавця, то відповідно військова частина НОМЕР_1 , за наявності правових підстав, мала здійснювати нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивача лише за період проходження військової служби позивачем у військовій частині НОМЕР_1 . Крім того, у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплатити індексацію грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України з січня 2016 року по лютий 2018 року у Міністерства оборони України не було (а.с. 71-79).

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

ОСОБА_1 є громадянкою України та учасником бойових дій, що підтверджується паспортом громадянина України серія НОМЕР_5 та посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_6 від 18.12.2015 року (а.с. 25, 33-35).

Відповідно до копії військового квитка серія НОМЕР_7 , позивач у період з 07.04.2015 року по 15.11.2017 року проходила військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 , у період з 16 листопада 2017 року по 28 листопада 2018 року позивач проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , у період з 29 листопада 2018 року по 23 березня 2019 року позивач проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_3 (а.с. 15).

14 червня 2021 року позивач звернулася з заявою до військової частини НОМЕР_2 , в якій просила провести необхідні розрахунки індексації грошового забезпечення та здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 15.11.2017 року. Також просила надати довідку про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення за вказаний період із зазначенням базового місяця (а.с. 21).

Також, 14 червня 2021 року позивач звернулася з заявою до військової частини НОМЕР_8 , в якій просила провести необхідні розрахунки індексації грошового забезпечення та здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 16.11.2017 року по 28.11.2018 року. Також просила надати довідку про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення за вказаний період із зазначенням базового місяця (а.с. 24).

Вважаючи протиправну бездіяльність відповідачів у не нарахуванні та невиплаті індексації грошового забезпечення за періоди з 01.01.2016 року по 15.11.2017 року та з 16.11.2017 року по 28.11.2018 року, позивач звернулась до суду з даним позовом за захистом своїх порушених законних прав.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Положеннями статті 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ (далі - Закон №1282) визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно зі статтею 2 Закону №1282, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

На підставі статті 4 Закону №1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Як визначено абзацом 2 частини третьої статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

При визначені розміру індексації визначальним є встановлення базового місяця, щодо якого за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 3 пункту 10-1 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу (в редакції чинній до 01 грудня 2015 року). Для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації (п.10-2 Порядку 1078).

Абзац пункту 10-1 Порядку № 1078 застосований в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року № 526, яка була чинна до 01 грудня 2015 року.

Після 01 грудня 2015 року до Порядку № 1078 внесено зміни та, зокрема, змінено редакцію пункту 10-2, згідно з яким змінилися правила індексації оплати праці (грошового забезпечення) для працівників.

За новим правилом обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, починаючи з грудня 2015 року, здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

На підставі пункту 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Згідно з п.14 Порядку №1078 роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

Мінсоцполітики в листі від 28.04.2016 року № 201/10/1.37-16 надало роз`яснення щодо індексації заробітної плати, яке полягає в наступному: "Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, починаючи з грудня 2015 року, здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Враховуючи викладене та наведені у листі дані, для працівника, який працює з лютого 2014 року, обчислення індексу споживчих цін має здійснюватись з місяця підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулося у квітні 2012 року, то для визначення суми індексації такому працівнику з грудня 2015 року має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з травня 2012 року".

Відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів № 1013 від 09.12.2015 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності з 01.01.2008 року та діяла на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено в тому числі схему посадових окладів осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом.

Тобто, базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення позивача в даному випадку за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року є січень 2008 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294, яка набрала чинності з 01.01.2008 та якою було підвищено посадові оклади військовослужбовцям.

При цьому, підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно з абзацами 4-5 пункту 5 Порядку №1078 якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі №620/3282/18 дійшов висновку, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. Відсутність бюджетного фінансування відповідача не позбавляє позивача права на отримання належних йому сум індексації грошового забезпечення і не звільняє відповідача від обов`язку ці суми виплачувати. Місяць підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру є базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. Також з аналізу положень пункту 5 Порядку № 1078 випливає, що від розміру підвищення оплати праці у місяці, в якому воно відбулося, залежить можливість виплати особі індексації та порядок розрахунку її суми.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до послужного списку, позивач:

- 15 листопада 2017 року виключена зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення у зв`язку з призначенням на посаду начальника клубу військової частини НОМЕР_1 на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_4 №322 від 08.11.2017р. та вибула до нового місця служби;

- 28 листопада 2018 року виключена зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення у зв`язку з призначенням на посаду начальника клубу військової частини НОМЕР_3 на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_4 №302 від 25.10.2018р. та вибула до нового місця служби;

- 23 березня 2019 року виключена зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення у зв`язку з ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби у запас на підставі підпункту «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) п.2 ч.5 та направлено до Бучацького РВК Тернопільської області (а.с. 16-18).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки у позивача виникло право на виплату заборгованості індексації грошового забезпечення за минулі роки саме на день виключення із списків особового складу частини у зв`язку із звільненням з військової служби то для відновлення порушеного права позивача належить застосувати такий спосіб захисту як зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 провести нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення у періоди з 01.01.2016 року по 15.11.2017 року та з 16.11.2017 року по 28.11.2018 року, виходячи з базового місяця січень 2008 року.

В той же час, суд першої інстанції не звернув уваги на наступне.

За приписами абз. 3 п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Тобто, в Положенні прямо передбачено, що у разі звільнення військовослужбовця зі служби, з ним розраховується та військова частина, з якої його було звільнено.

Відтак відповідачі в нинішній справі не звільняли позивача з військової служби.

Однак, суд першої інстанції не приділив належної уваги зазначеним фактам.

Отже, оскільки останнім місцем проходження військової служби позивача є інша військова частина ( НОМЕР_3 ), на день виключення із списків особового складу саме остання повинна розраховувати позивача за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпечення, в тому числі, індексації грошового забезпечення.

Відтак, Військова частина НОМЕР_2 та Військова частина НОМЕР_1 не є належними відповідачами за позовом ОСОБА_1 .

Оскільки на стадії апеляційного перегляду відсутня процесуальна можливість здійснювати заміну неналежного відповідача, до наявного відповідача в справі, позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані зі сплатою судового збору, за діючим процесуальним законодавством відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 р. у справі №200/10044/21 - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 р. у справі №200/10044/21 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Повне судове рішення складено 25 січня 2022 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 25 січня 2022 року та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко