Справа № 480/7219/21
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 січня 2022 р.Справа № 480/7219/21

Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Русанова В.Б., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 по справі № 480/7219/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 задоволено частково позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

На рішення суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій також заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання вказує, що звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", Закону України Про захист прав споживачів, як позивач у справах про захист прав споживачів, а також у зв`язку з тим, що предметом позову по даній справі є захист соціальних прав.

Перевіривши матеріали справи, доводи клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд дійшов висновку про його необґрунтованість, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Таким чином, положення п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані при зверненні до апеляційного суду за оскарженням не будь-якого рішення/дій суб`єкта владних повноважень, таким рішенням/діями повинна бути заподіяна шкода.

Згідно з ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Отже, вимозі про відшкодування шкоди передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача. За такого правового врегулювання вимога про відшкодування шкоди не є об`єктом, за який справляється судовий збір. Водночас за вимогу, яка їй передує, такий платіж сплачується.

Зі змісту позовної вимоги вбачається, що позивач просить зобов`язати ГУ ПФУ України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2018 , з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та премій, в розмірах, зазначених у довідці Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 25.11.2020 № 52135, а також стягнути з ГУ ПФУ України в Сумській області моральну шкоду в розмірі 200 000, 00 грн.

Отже, предметом спору не є вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, а тому застосування п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" у даному випадку є недоречним.

Посилання заявника на підстави звільнення від сплати судового збору згідно Закону України Про захист прав споживачів, також є безпідставним, оскільки предметом спору не є захист прав споживачів.

Відповідно до преамбули Закону України Про захист прав споживачів, цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

За визначенням ст. 1 цього Закону споживач, це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Отже, в спірних правовідносинах позивач не є споживачем, а тому пільги встановлені при сплаті судового збору до даної категорії осіб на нього не розповсюджуються.

Щодо посилання апелянта на звільнення його від сплати судового збору, оскільки предметом позову є соціальний захист його прав.

Право на зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати на підставі ч.1 ст.8 Закону України Про судовий збір надано суду за клопотання особи.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України Про судовий збір суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою вказаної статті Закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З наведених положень Закону вбачається, що їх застосування підлягає виключно до осіб, рівень статків яких обмежений, з метою усунення для таких осіб перешкод фінансового характеру для доступу до правосуддя. Інших, ніж незадовільний майновий стан особи, підстав законодавством не визначено.

Отже, з аналізу ч.1 п.1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що для визначення майнового стану скаржника, суд має з`ясувати чи перевищує розмір судового збору 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Таким чином, належним та допустимим доказом майнового стану заявника є інформація про його доходи за попередній календарний рік.

Оскільки апеляційна скарга подана до суду 08.12.2021, тому належними доказами для визначення майнового стану скаржника мають бути відомості, що містять інформацію про доходи позивача за 2020 рік.

Проте, таких доказів позивачем до апеляційного суду не надано та матеріали справи не містять .

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі.

Суд вказує, що скаржником не надано належних доказів, які б свідчили про його скрутний матеріальний стан.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95) «право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя».

З огляду на вищевикладене, вказані апелянтом обставини не є підставою для звільнення його від сплати судового збору, а тому клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга не відповідає вимогам п.1 ч.5 ст.296 КАС України, оскільки до неї не додано документ, що підтверджує сплату судового збору або доказів наявності підстав для звільнення від його сплати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 2 270,00 грн.

Відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пп.2 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду першої інстанції заявлено вимогу немайнового характеру.

Отже, розмір судового збору, що підлягає сплаті при зверненні до суду першої інстанції з однією вимогою немайнового характеру, заявленою фізичною особою, становить 908 грн. (0,4 х 2270 грн).

Враховуючи наведене, розмір ставки судового збору за подання даної апеляційної скарги на рішення суду складає 1 362 грн. (150% від 908 грн.).

З огляду на викладене, заявник апеляційної скарги має надати оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 1 362 грн.

Зазначені недоліки апеляційної скарги мають бути усунені шляхом направлення до Другого апеляційного адміністративного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору на реквізити: Отримувач УДКСУ в Основ`янському районі м. Харкова, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, номер рахунку UA1020661, код класифікації доходів бюджету 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), наявність відомчої ознаки - "81" Апеляційні адміністративні суди або доказів звільнення від сплати судового збору.

Згідно із ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України у разі не усунення вищевказаних недоліків апеляційної скарги остання буде повернута апелянту.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч.4 ст. 169, ч.5 ст. 296, ч.2 ст.298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору по справі № 480/7219/21 - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 по справі № 480/7219/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк, апеляційна скарга буде повернута протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. Русанова