Справа № 132/3552/21
Суддя: Сєлін Є. В.
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 132/3552/21
Провадження № 2-а/132/6/22
Рішення

Іменем України

17 січня 2022 року місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі: головуючого - судді СЄЛІНА Є.В., при секретарі судового засідання - КУЛИК Т.С., за участі: позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката ТАРАСЮК О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області справу №132/3552/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області в особі інспектора 1-го батальйону 3-ої роти - лейтенанта поліції Поберезького Сергія Леонідовича та Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4936122 від 22.10.2021р.,

ВСТАНОВИВ:

01.11.2021р. до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 , із вказаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора 1-го батальйону 3-ої роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Поберезького С.Л. серії ЕАО № 4936122 від 22.10.2021р. про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1700грн., за порушення ч.4 ст.122 КУпАП. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що оскаржувана постанова складена безпідставно, з порушенням норм чинного законодавства, а тому є незаконною. Дійсно, 22.10.2021р. він керував автомобілем марки «Volkswagen», номерний знак « НОМЕР_1 », та рухався з міста Вінниця до міста Калинівка. При в`їзді до міста Калинівка зменшив швидкість руху, та після знаку 5.45 «Початок населеного пункту» рухався зі швидкістю 60-65км./год., а тому адміністративного правопорушення не вчиняв. Постанова серії ЕАО № 4936122 від 22.10.2021р. не містить жодних посилань на докази, на підставі яких, його притягнуто до адміністративної відповідальності. Окрім цього, прилад «Трукам», вказаний в оскаржуваній постанові не є приладом вимірювання швидкості автомобілів, натомість таким приладом є «TruCam», однак про нього інформація в постанові взагалі відсутня. Вимірювання швидкості руху автомобіля здійснювалось за допомогою вказаного приладу з рук інспектора патрульної поліції, що може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким він керував. Дані обставини свідчать про грубе порушення його прав, а відповідно і про порушення процедури притягнення його до адміністративної відповідальності, що стало підставою для винесення оскаржуваної постанови за неповним з`ясуванням всіх обставин справи та перевірки їх належними та допустимими доказами.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2021р., вказаний адміністративний позов переданий на розгляд судді Сєліну Є.В., який своєю ухвалою від 05.11.2021р. залишив його без руху, надавши позивачу можливість усунути його недоліки.

Згідно ухвали судді Калинівського районного суду Вінницької області Сєліна Є.В. від 16.11.2021р., відкрите спрощене позовне провадження в адміністративній справі, призначено її до судового розгляду.

У відзиві на адміністративний позов, представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Ковальчук Д.О., який діє на підставі Довіреності № 25712/41/3/01-2020 від 29.12.2020р., просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Дану позицію обґрунтовує тим, що інспектором 1-го батальйону 3-ої роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції Поберезьким С.Л. відповідно до постанови серії ЕАО № 4936122 від 22.10.2021р. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700грн. за порушення п.12.4 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП. Під час винесення постанови поліцейський діяв на підстави, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Постанову було оголошено позивачу негайно після закінчення розгляду справи, та ознайомлення з її змістом, роз`яснено порядок оскарження постанови та строку сплати штрафу, а тому дії інспектора щодо притягнення до адміністративної відповідальності позивача є законними, обґрунтованими та такими, що відповідають чинному законодавству.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат ТАРАСЮК О.М. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі, з підстав зазначених у позові та відповіді на відзив.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином в передбаченому законом порядку, із заявами чи клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталися.

Вислухавши доводи позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що 22.10.2021р. інспектором 1-го батальйону 3-ої роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції Поберезьким С.Л. винесено постанову серії ЕАО № 4936122 від 22.10.2021р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1700гр. за порушення ним п.12.4 ПДР України.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач, 22.10.2021р. о 11год.26хв. на автодорозі М-21, 284км., керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », в населеному пункті, а саме в місті Калинівка Хмільницького району Вінницької області, позначеного державним знаком 5.46, рухався зі швидкістю 100км./год., перевищив швидкість на 50км./год., що зафіксовано приладом Трукам тс000303, чим порушив п.12.4 ПДР України, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.122 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду для її скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошував, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки водіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (ПДР), згідно з п.1.9 яких особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 12.4 ПДР встановлює, що в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

За приписами ч.4 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова серії ЕАО № 4936122 від 22.10.2021р. містить викладення опису вчиненого позивачем порушення, з посиланням на п.12.4 ПДР України, та посилання на технічний засіб TruCam LTI 20/20 № ТС000303, за допомогою якого здійснювалося фото та відео фіксація.

На підтвердження вчинення позивачем порушення відповідачем надано відеозапис та фотознімок, зроблені за допомогою зазначеного вище лазерного вимірювача швидкості TruCАM серійний номер TC000303, на яких зафіксовано факт порушення позивачем вимог п.12.4 ПДР України.

Отже, наданий відповідачем фотознімок та відеозапис, якими зафіксовано рух транспортного засобу марки «Volkswagen», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », в населеному пункті, а саме в місті Калинівка Хмільницького району Вінницької області, позначеного державним знаком 5.46, зі швидкістю 100км./год., при встановленому ліміті швидкості 50км./год., дату і час фіксації 22.10.2021р. о 11год.26хв., а також географічні координати автомобіля позивача, є належним та допустимим доказом вчинення ним вказаного правопорушення.

Щодо доводів позивача про неналежність доказів здобутих з використанням вказаного лазерного вимірювача швидкості TruCАM з огляду на відсутність підтвердження стаціонарного розміщення такого приладу під час вимірювання швидкості, суд зазначає наступне.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

На зазначений тип лазерного вимірювача швидкості Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України видано експертний висновок від 27.09.2018р. № 04/02/03/-3008, в якому зазначено про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam ТС здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Також, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/20296, яке чинне до 14.12.2021р., діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості ± 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год і ± 1 % в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год.

Згідно із п.9 ч.1 ст.31 Закону України «Про національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

При цьому, суд зауважує, що застосування у конструкції вказаної норми ч.2 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» похилої риски між словами «монтувати» та «розміщувати» свідчить, що відповідні пристрої можуть як стаціонарно монтуватись так і розміщуватись, у тому числі, й на однострої, у/на службових транспортних засобах поліцейських.

Отже, законом не обмежується використання технічних пристроїв для фіксації порушень, у тому числі й лазерних вимірювачів швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20, виключно у стаціонарному режимі.

Згідно інформації ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 01.10.2019р., опломбування лазерних вимірювачів швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 не передбачено експлуатаційними документами, методикою повірки або іншими документами. Лазерний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі. Отже, лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 зареєстрований в Державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки та дозволений для використання на території України, пройшов періодичну повірку, свідоцтво якого станом на дату винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення було чинним, і міг використовуватися відповідачем під час здійснення патрулювання.

Суд наголошує на тому, що лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань, а тому вимірювання швидкості руху автомобіля позивача могло здійснюватись з утримування в руках такого пристрою працівником поліції під час вимірювання. При цьому, відсутні підстави вважати, що вимірювання швидкості руху автомобіля позивача таким чином вплинуло на результат вимірювання.

Доводи позивача про те, що наданий відповідачем фотознімок не є належним доказом, оскільки не засвідчений в установленому законом порядку, суд відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з ч.3 ст.99 КАС України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, визначеному законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Судом встановлено, що паперова копія фотознімку, здійсненого сертифікованим приладом TruCam ТС000303, є додатком до відзиву на позов, який підписаний представником Департаменту патрульної поліції за довіреністю № 25712/41/3/01-2020 від 29.12.2020р. - Ковальчуком Д.О., а тому вказаний доказ є належним в розумінні ст.99 КАС України.

Доводи щодо відсутності у постанові відомостей про спосіб використання приладу TruCam, на відрізку дороги, де здійснювався контроль швидкості руху, суд вважає безпідставними, оскільки ст.283 КУпАП передбачено вичерпний перелік вимог, зміст яких обов`язково має зазначатись у постанові. При цьому, не зазначення інспектором поліції зазначених вище відомостей у постанові не передбачено ст.283 КУпАП, а отже не свідчить про протиправність оскаржуваної постанови.

Щодо доводів про порушення відповідачем процедури розгляду справи суд зазначає наступне.

Згідно ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено з матеріалів справи та відеозапису з бодікамери, інспектором роз`яснено причину зупинки позивача, його права та можливість надати пояснення, а також порядок оскарження постанови, а тому посилання на порушення відповідачем процедури розгляду справи є безпідставними.

Інші доводи позовної заяви не впливають на встановлені судом обставини. Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

В силу положень ч.2 ст.9 КАС України, суд розглянув дану адміністративну справу виключно за позовною заявою, поданою відповідно до вимог цього Кодексу, в межах позовних вимог та наведених підстав для його заявлення.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена повноважною особою, за своєю формою та змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч.4 ст.122 КУпАП, вина позивача у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доведена належними, допустимими та достатніми доказами, при притягненні позивача до адміністративної відповідальності та накладенні адміністративного стягнення дотримані вимоги закону. Приймаючи оскаржувану постанову інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування постанови з огляду на її правомірність.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст. 132-1, 251, 256, 258, 268, 279, 280, 283-285 КУпАП, ст.ст.6, 10, 11, 12, 17, 70, 71, 94, 159-163, 171-2 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області в особі інспектора 1-го батальйону 3-ої роти - лейтенанта поліції Поберезького Сергія Леонідовича та Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4936122 від 22.10.2021р. - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя