Справа № 439/1868/21
Суддя: Петейчук Б. М.
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/1868/21

Провадження № 2-а/439/4/22

17 січня 2022 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді Петейчука Б.М.,

з участю секретаря

судового засідання Ковальчук Н.І.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, ухвалив таке рішення.

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача - Управління патрульної поліції у Львівській області, у якій просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього року, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО за № 4959811 від 28 жовтня 2021 року, яка винесена поліцейським Управління патрульної поліції у Львівській області Двожаном Назарієм Володимировичем за частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень. Окрім цього, ОСОБА_1 просить суд провадження у справі закрити з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач зазначає, що 28 жовтня 2021 року поліцейським Управління патрульної поліції у Львівській області Двожаном Назарієм Володимировичем винесена постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАО за № 4959811, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок.

Позивач вказує, що зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 28 жовтня 2021 року о 10 годині 49 хвилин на автодорозі М06 сполученням Київ-Чоп, керував автомобільним транспортним засобом марки «Mazda 6», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , із номерним знаком, що не відповідає стандарту (затертий) та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги пункту 2.9.в Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач звертає увагу, що при розгляді відповідачем справи про адміністративне правопорушення не були з`ясовані та доведені обставини наявності ознак складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 . Окрім цього, відповідач на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови не надав будь-яких належних доказів про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач мотивує, що відповідачем не було забезпечено процедури проведення адміністративного розслідування. Жодного умислу чи необережності спрямованої на вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не мав.

Тому, позивач вважає, що відповідачем винесено оскаржувану постанову за відсутністю належних та допустимих доказів, що є безумовною причиною для скасування останньої.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

08.11.2021 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Позивач у судове засідання не з`явився. Однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про причину неявки суд не повідомив. Хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, від нього не надходило жодних клопотань про відкладення засідання та не подавався відзив.

За правилами частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами по справі встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО за № 4959811 від 28 жовтня 2021 року встановлено, що ОСОБА_1 , 28 жовтня 2021 року о 10 годині 49 хвилин на автодорозі М06 сполученням Київ-Чоп, керував автомобільним транспортним засобом марки «Mazda 6», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , із номерним знаком, що не відповідає стандарту (затертий) та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги пункту 2.9.в Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із вищевказаної постанови вбачається, що поліцейським Управління патрульної поліції у Львівській області Двожаном Назарієм Володимировичем, винесеною постановоюсерії ЕАО за № 4959811 від 28 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів, що становить 850 гривень 00 копійок (а.с. 8).

Також суду надано фотознімок на підтвердження дотримання ОСОБА_1 пункту 2.9.в. Правил дорожнього руху України щодо дотримання державного стандарту на знаки номерні транспортних засобів (а.с. 13).

За імперативними норми частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 1 статті 6 КАС України).

Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами (частини 1 статті 286 КАС України).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII.

За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Виходячи із вимог норми статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закріплюється компетенцію розгляду справ про адміністративні правопорушення органами Національної поліції. Зокрема щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 258 КУАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Окрім того, відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Нормою пункту 2 розділу III Інструкції передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

За правилами статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Статтею 52 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно із статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух (стаття 14 Закону України «Про дорожній рух»).

Підпунктами 4.1, 4.2, 4.3 пункту 4 Національного Стандарту України ДСТУ 4278:2019 «Дорожній транспорт знаки номерні транспортних засобів», на автомобілях має бути два знаки; знаки на транспортних засобах треба встановлювати лише у передбачених за конструкцією місцях, зазначених виробником; знаки не повинні зменшувати кутів переднього та заднього звисів транспортного засобу.

Відповідно до абзацу 4 пункту 30.2. Правил дорожнього руху України, забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

При цьому пунктом 2.9.в вищевказаного підзаконного нормативного акта передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:

-не належить цьому засобу;

-не відповідає вимогам стандартів;

-закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;

-неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Вимогами статті 33 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку.

Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що керування транспортним засобом, з номерним знаком, який не відповідає вимогам державних стандартів, є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності в порядку частини 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому варто акцентувати увагу на тому, що правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Частиною 1 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування (частина 4 статті 73 КАС України).

Нормою статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Імперативними приписами статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Факт будь-якого правопорушення має бути підтверджено виключно допустимими доказами.

У справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

Докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень. Докази суду надають учасники справи.

Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається із доказів по справі, ОСОБА_1 частково визнається подія, яка відбулася 28 жовтня 2021 року о 10 годині 49 хвилин на автодорозі М06 сполученням Київ-Чоп, керував автомобільним транспортним засобом марки «Mazda 6», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . А саме у частині зупинки його автомобільного транспортного засобу поліцейським Управління патрульної поліції у Львівській області Двожаном Назарієм Володимировичем.

Постановою про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього року, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО за № 4959811 від 28 жовтня 2021 року поставлено у вину ОСОБА_1 порушення пункту 2.9.в. Правил дорожнього руху України, зокрема недотримання державних стандартів щодо форменого знаку, який розташований на автомобільному транспортному засобі марки «Mazda 6», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Проте позивач категорично заперечує недотримання ним пункту 2.9.в. Правил дорожнього руху України. На підтвердження відсутності в його діях порушень, суду надано фотознімок автомобільного транспортного засобу марки «Mazda 6», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Із фотознімку вбачається, що номерний знак відповідає Національному Стандарту України ДСТУ 4278:2019 «Дорожній транспорт знаки номерні транспортних засобів».

У свою чергу відповідач, якому достеменно відомо про наявність спору, який виник між сторонами, будучи наділений процесуальними правами та обов`язками, усвідомлюючи тягар доказування, який покладений на нього вимогами адміністративного судочинства - не скористався своїм правом на подання відзиву на позов та участь в судовому засіданні з можливістю надання додаткових доказів на спростування позовних вимог ОСОБА_1 . Окрім цього, відповідач не надав суду жодних доказів, які слугували правомірною підставою для винесення ним оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього року, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО за № 4959811 від 28 жовтня 2021 року.

Як наслідок судом не здобуто підтвердження наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин адміністративне стягнення до ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 КУпАП, накладене всупереч вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Водночас суд критично оцінює доводи позивача стосовного того, що працівником органу Національної поліції після завершення проведення адміністративного розслідування необхідно було скласти протокол про адміністративне правопорушення. Позаяк вимогами частини 2 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги встановлені судом під час судового розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, щодо неправомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відтак оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що за подання позовної заяви ОСОБА_1 сплачено судових збір у розмірі 454 гривні 00 копійок (а.с. 1).

Отже, враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, зважаючи на вищевказані норми КАС України, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 гривень 00 копійок на користь позивача.

На підставі наведеного, керуючись статтями 5, 6, 8-10, 72-78, 241-246, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови - задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО за № 4959811 від 28 жовтня 2021 року, яка винесена поліцейським Управління патрульної поліції у Львівській області Двожаном Назарієм Володимировичем, якою на ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 454 гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Бродівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне судове рішення складене 17.01.2022.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області, місцезнаходження: Львівська область, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя Б.М. Петейчук