Справа № 400/10679/21
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 р.м.ОдесаСправа № 400/10679/21
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Зуєвої Л.Є.,

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання бездіяльності протиправної та зобов`язання вчинити певні дії щодо надання допомоги, стягнення моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії щодо надання грошової допомоги хворій мамі ОСОБА_2 та стягнути моральну та матеріальну шкоду у розмірі 350000,00 грн. відповідно до норм ЦК України

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року у відкритті адміністративного провадження за позовом ОСОБА_1 відмовлено, позовні матеріали повернути позивачу. Роз`яснено позивачу, що даний позов має розглядатись місцевим загальним судом у порядку цивільного судочинства, з дотриманням територіальної підсудності.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на рішення відповідача від 13.05.2020 року №366 «Про надання адресної грошової допомоги громадянам м. Миколаєва які опинились у скрутному становищі». Апелянт зазначає, що таке рішення безумовно підтверджує обставини заявленого ним позову до відповідача, який має розпорядні повноваження та який має діяти відповідно до Закону. Апелянт зазначає, що має тяжко хвору мати, яка потребує допомоги. Апелянтом були надані доповнення до апеляційної скарги, в яких також зазначається про бажання розгляду апеляційної скарги у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.310 КАС України апеляційний розгляд здійснюється колегією суддів у складі трьох суддів за правилами розгляду справи судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, встановлених цією главою.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Колегія суддів враховує доводи заявника про його бажання прийняти особисту участь в розгляді його апеляційної скарги, однак оскільки оскаржувану ухвалу було прийнято за відсутності сторін у справі в порядку письмового провадження, матеріали справи містять усі необхідні докази для вирішення справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав передбачених нормами Кодексу адміністративного судочинства України для призначення справи до розгляду судом апеляційної інстанції у відкритому судовому засіданні.

Крім того, судова колегія зазначає, що характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Обґрунтовуючи підстави прийняття оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення моральної та матеріальної шкоди мають розглядатися в порядку передбаченому ЦПК України.

Судова колегія не погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції, оскільки вважає їх передчасними, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (частина перша статті 5 КАС України).

Згідно частини першої ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у цій справі є визнання протиправної бездіяльності Виконавчого комітету Миколаївської міської ради та зобов`язання останнього надати грошову допомогу хворій мамі позивача ОСОБА_2 , стягнення моральної та матеріальної шкоду у розмірі 350000,00 грн. відповідно до норм ЦК України.

Разом з тим відмовляючи у відкритті адміністративного провадження у справі суд першої інстанції надав оцінку лише вимогам позивача про стягнення моральної та матеріальної шкоду та зазначив про необхідність оскарження таких вимог в порядку ЦПК України.

В свою чергу судом першої інстанції не було надано оцінку іншим позовним вимогам позивача заявлених в позовній заяві.

Колегія суддів з позовної заяви встановила, що позивач зазначає про порушення прав його родини та просить, на підставі Конституції України та вимог статей КАС України розглянути і захистити його права, свободи та інтереси від протиправної бездільної недбалості суб`єкта владних повноважень, який без діє стосовно його родини, яка опинилась в скрутній життєвій ситуації і потребує у допомозі, так як є потреба коштів для сплати лікування його матері ОСОБА_3 .

Позивач просить захистити і поновити його права, свободи та інтереси його родини зобов`язавши відповідача надати відповідну допомогу, а також стягнути моральну та матеріальну шкоду згідно ст..1166, 1167 ЦК України в розмірі 350000 грн. для лікування його хворої матері.

Однак, позивач зазначаючи про порушення суб`єктом владних повноважень його прав в позовній заяві не навів якими саме рішеннями, діями чи своєю бездіяльність відповідачем виконавчим комітетом Миколаївської ради порушено права позивача.

Також, щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача вчинити певні дії щодо надання грошової допомоги хворій мамі ОСОБА_2 колегія суддів зазначає наступне.

Позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.

Однак судом встановлено, що до суду з позовної вимогою про надання грошової допомоги хворій мамі ОСОБА_2 звернувся ОСОБА_1 , однак доказів суду про те, що він є її законним представником, або представником в розумінні КАС України не надав.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_2 має право особисто звернутись до суду із позовною заявою або через свого законного представника чи представника або адвоката, що передбачено ст. 57 КАС України, якщо вважає, що її права порушенні рішенням, діями чи бездіяльністю відповідача.

Таким чином, з огляду на викладене колегія суддів зазначає, що дійсно позивач в позовній заяві не конкретизував які дії чи бездіяльність відповідача або його рішення є протиправними та/або незаконними, а лише просив стягнути матеріальну та моральну шкоду.

Однак, на думку колегії суддів суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті адміністративного провадження у справі, оскільки судом першої інстанції не було встановлено чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.171 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Разом з тим, на думку колегії суддів, у суду першої інстанції були підстави для залишення позовної заяви без руху у відповідності до ст. 169 КАС України, оскільки позовна заява по своїй суті не дає розуміння, які права позивача порушені, суб`єктний склад учасників справи, а також чому позивач звертається з позовом саме до адміністративного суду, а тому висновок суду першої інстанції про те, що такий спір не може бути розглянутий в порядку адміністративного судочинства є передчасним.

Відмовляючи у відкритті адміністративного провадження суд першої інстанції взагалі залишив поза увагою решту позовних вимог позивача.

Право особи на доступ до правосуддя гарантоване статтею 55 Основного Закону, положення якого є нормами прямої дії. Відповідно до наведеної статті Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, громадських об`єднань та посадових осіб.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У практиці Європейського Суду з прав людини, зокрема, в справі «Делькур проти Бельгії» висловлена позиція, що в демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

Колегія суддів також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 04.12.1995 р. по справі «Беллет проти Франції», в якому Суд зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Таким чином, хоча право доступу до суду і не є абсолютним, це право не повинно обмежуватись таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладене, оскільки ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті адміністративного провадження у справі постановлена судом передчасно, з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з направленням до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 171 КАС України, яка передбачає обов`язкове з`ясування чи подана позовна заява щодо усіх позовних вимог особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Кравець