Справа № 420/23261/21
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

23.11.2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, що виразилися в нарахуванні та виплаті у 2021 році ОСОБА_1 як учаснику бойових дій, щорiчної разової грошової допомоги до 5 травня на підставі норм статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-VI), в розмірі, визначеному додатком до Порядку використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 квітня 2021 року № 325 "Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань";

- визнати протиправними дії Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації, що виразилися у відмові на надане звернення від 28 вересня 2021 року під час досудового врегулювання спору в питанні прийняття заходів щодо проведення вiдповiдного перерахунку нарахованої ОСОБА_1 як учаснику бойових дій, у 2021 році щорічноп разової грошової допомоги до 5 травня на підставі та в розмірах, передбачених нормами статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції Закону України від 25 грудня 1998 року № 367-XIV), та здійснення виплати недоплаченої її частини з урахуванням попередньо виплаченої суми;

- зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, як орган, який безпосередньо здійснював ОСОБА_1 нарахування та виплату в 2021 році щорiчної разової грошової допомоги до 5 травня. 3.1. Здійснити перерахунок мені, як учаснику бойових дій, щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, передбаченому нормами статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (в редакції Закону України від 25 грудня 1998 року № 367-XIV), а саме 8845 грн. та з урахуванням попередньо виплаченої суми здійснити виплату ОСОБА_1 як учаснику бойових дій недоплаченої у 2021 році частини щорiчної разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої нормами статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни. гарантії їх соціального захисту" (в редакції Закону України від 25 грудня 1998 року № 367-XIV) в сумі 7354 (сiм тисяч триста п`ятдесят чотири) грн.; у разі необхідності прийняти вiдповiдних заходів щодо витребування необхідних коштів на здійснення вказаноп вище виплати.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про порушення його права на одержання щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у визначеному законом розмірі.

Ухвалою суду від 29.11.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

23.12.2021 року від представника Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради надійшов відзив, в якому відповідач позов не визнав та просив у задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи правомірність своїх дій посиланням на обґрунтованість виплати спірної допомоги у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати у 2021 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань"" від 08.04.2021 № 325 (надалі Постанова КМУ від 08.04.2021 № 325).

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 є ветераном війни і має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій.

Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради здійснив позивачу виплату разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік відповідно до Постанови КМУ 08.04.2021 №325 у розмірі 1491 грн.

Не погоджуючись з виплатою разової грошової допомоги до 5 травня у меншому розмірі ніж це встановлено діючим законодавством, позивач звернуся до суду з відповідним позовом.

Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон № 3551-XII).

01 січня 1999 року набрав чинності Закон № 367-ХІV, яким статтю 12 Закону № 3551-XII доповнено частиною в такій редакції: "Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком".

Підпунктом "б" підпункту 1 пункту 20 розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 107-VI) текст вказаної вище частини статті 12 Закону № 3551-XII викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом "б" підпункту 1 пункту 20 розділу ІІ Закону № 107-VI, визнані неконституційними.

Протягом 2012-2014 років на підставі законів України про Державний бюджет України на відповідні роки норми і положення статті 12 Закону № 3551-XII застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" БК України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Конституційний Суд України рішенням від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" БК України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому Конституційний Суд України у пункті 2.2 мотивувальної частини вказаного Рішення, посилаючись на положення свого Рішення від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, дійшов висновку про те, що БК України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

Таким чином, на час виникнення спірних відносин Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 відновлено дію частини п`ятої статті 12 Закону № 3551-XII у редакції Закону № 367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Водночас, Кабінет Міністрів України у постанові від 8 квітня 2021 р. №325 установив, що у 2021 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом № 3551-XII, проводиться учасникам бойових дій у розмірі 1491 гривня.

Отже, на час виплати позивачу у 2021 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон № 3551-XII і Постанова №325.

Виходячи із визначених у частині четвертій статті 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2021 році слід застосовувати не Постанову №325, а Закон № 3551-XII, який має вищу юридичну силу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що разова грошова допомога до 5 травня у 2021 році повинна виплачуватися учасникам бойових дій у розмірі, встановленому статтею 12 Закону № 3551-XII у редакції Закону № 367-ХІV.

Вказана позиція узгоджується із висновками щодо застосування норм права, викладених у рішенні Верховного Суду від 29.09.2020 та постанові Великої Падати Верховного Суду від 13.01.2021 у зразковій справі № 440/2722/20.

При ухваленні рішення у даній справі, яка є типовою, судом враховані правові висновки Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладені в рішенні від 29.09.2020, які залишені без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021, а тому з`ясувавши характер спірних правовідносин сторін, характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, суд дійшов висновку, що порушене право позивача має бути відновлено шляхом визнання протиправною бездіяльності Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, а також зобов`язання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити позивачу недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

При цьому, щодо вимог позивача до Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації суд зазначає наступне.

Так, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради як учасник бойових дій. При цьому, Управління соціального захисту в Приморському районі м. Одеси є струкрурним підрозділом Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради.

Виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році за рахунок коштів Державного бюджету України ОСОБА_1 здійснено Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради.

Відповідно до Положення про Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 31.07.2019 № 4876-VII, Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради с самостійною юридичною особою.

Департамент соціальної та сiмейної політики Одеської обласної державної адміністрації є структурним підрозділом Одеської обласної державної адміністрації, входить до складу Одеської обласної державної адміністрації і в межах Одеської області забезпечує виконання покладених на нього завдань, та є юридичною особою публічного права.

Згідно з Положенням про Департамент соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Одеської обласної державної адміністрації від 06.02.2017 №74/A-2017 (зi змiнами), Департамент соціальної та сiмейної політики Одеської обласної державної адмiнiстрацiї не здійснює нарахування та виплати щорiчноп разової грошової допомоги до 5 травня.

За таких обставин, вимоги ОСОБА_1 до Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації не підлягають задоволенню.

В той же час, не підлягає задоволенню позовна вимога про зобов`язання Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради здійснити виплату недоплаченої грошової допомоги в сумі 7534 грн, та «у разі необхідності прийняти відповідних заходів щодо витребування необхідних коштів на здійснення вказаної вище виплати», оскільки така сума ще не нарахована, а повноваження щодо здійснення перерахунку та виплати допомоги до 05 травня відносяться до дирекційних повноважень Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір".

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 139, 242-246, 255, 262, 263, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (65074, м.Одеса, вул. Косовська, 2-Д, ), Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації (65012, м.Одеса, вул. Канатна, буд. 83, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.