Справа № 120/6976/21-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/6976/21-а

Головуючий у 1-й інстанції: Воробйова Інна Анатоліївна

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

13 січня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Полотнянка Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства "Вінницький обласний клінічний фтизіопульмонологічний центр" Вінницької обласної ради" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства "Вінницький обласний клінічний фтизіопульмонологічний центр" Вінницької обласної ради" про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до комунального некомерційного підприємства "Вінницького обласного клінічного фтизіопульмонологічного центру" Вінницької обласної ради" про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року провадження у справі закрито.

01.10.2021 до Вінницького окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суд від 11 жовтня 2021 року заяву представника позивача задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 2 000 за рахунок бюджетних асигнувань Комунального некомерційного підприємства "Вінницького обласного клінічного фтизіопульмонологічного центру" Вінницької обласної ради".

В решті заяви відмовлено.

Повернуто ОСОБА_1 сплачений згідно квитанції від 22.06.2021 р. судовий збір в сумі 908 з державного бюджету.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в сумі 2000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань комунального некомерційного підприємства "Вінницького обласного клінічного фтизіопульмонологічного центру" Вінницької обласної ради".

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що в період червня 2021 року представником позивача до Вінницького окружного адміністративного суду подано більше 30 позовних заяв про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника публічної інформації у частині доступу до публічної інформації відповідача. Наявність такої кількості подібних справ від імені позивача та її представника, де предметом позовів подібні та стосуються ненадання інформації на запит ОСОБА_1 про надання публічної інформації підтверджують, що підготовка та складання позовної заяви в даній справі є непропорційна складності справи та виконаних адвокатом робіт та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних.

Згідно п. 1 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст. 312 КАС України, а також те, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду - скасувати в частині, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьою статті 132 КАС України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Згідно положень пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги №55 від 01.06.2021, акт приймання - передачі адвокатських послуг від 22.06.2021, квитанція №22-1334426/1/С від 22.06.2021.

Зі змісту Договору про надання правової допомоги №55 від 01.06.2021, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням "Адвокатська компанія "Якименко та партнери" вбачається, що адвокат зобов`язується надавати правову допомогу щодо оскарження дій/бездіяльності стосовно не надання інформації на запит №55 від 26.02.2021. Вартість послуг фіксована в сумі 3 000 грн.

Згідно акту виконаних робіт від 22.06.2021 на виконання договору виконано послуги -складання позовної заяви.

Надаючи оцінку викладеним вище обставинам, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 72 КАС України).

За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши долучені до матеріалів справи представником позивача документи щодо витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвоката, колегія суддів зазначає, що згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 22.06.2021 адвокатом надано правничу допомогу щодо складання позовної заяви про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника публічної інформації, у частині доступу до публічної інформації, у зв`язку із не наданням інформації на запит №55 від 26.02.2021 відповідачем.

Водночас, колегія суддів враховує, що відповідачем як під час розгляду справи в суді першої інстанції заявлялось клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, так і в апеляційній скарзі, апелянт вказує на неспівмірність витрат з наданими послугами.

Так, апелянт вказує, що в період червня 2021 року представником позивача до Вінницького окружного адміністративного суду подано більше 30 позовних заяв про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника публічної інформації у частині доступу до публічної інформації відповідача.

Отже, визначаючись щодо вимоги позивача про стягнення на його користь витрат на правову допомогу, беручи до уваги викладені обставини справи, враховуючи значення справи для позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, їх складність та час, необхідний для їх надання, суд приходить до висновку, що сума правничої допомоги в частині вказаних витрат не є співрозмірною до предмету спору, у зв`язку з чим суд зазначає про застосування принципу співмірності та наявність підстав для стягнення витрат на правову допомогу на користь позивача в розмірі 350 грн..

При розгляді питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, варто взяти до уваги позицію ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії». Так, ЕСПЛ наголосив, що відшкодовуванню підлягають лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначено ЄСПЛ у п. 268 Рішення по справі «ЕазіЛУезІ АІІіапсе Бішіїед» проти України» від 23.01.2014 (Заява № 19336/04): «Згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були Фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Войаггі V. Паїу) [ВП], заява №34884/97, п.ЗО, ЕСНК 1999-V).».

Таким чином, з врахуванням вказаного, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в сумі 2 000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача та прийняття в цій частині нової постанови про стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в сумі 350 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Комунального некомерційного підприємства "Вінницького обласного клінічного фтизіопульмонологічного центру" Вінницької обласної ради".

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства "Вінницький обласний клінічний фтизіопульмонологічний центр" Вінницької обласної ради" задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року скасувати в частині стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в сумі 2 000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Комунального некомерційного підприємства "Вінницький обласний клінічний фтизіопульмонологічний центр" Вінницької обласної ради".

Ухвалити в цій частину нову постанову, якою стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу в сумі 350 (триста п"ятдесят гривень) за рахунок бюджетних асигнувань комунального некомерційного підприємства "Вінницького обласного клінічного фтизіопульмонологічного центру" Вінницької обласної ради" (с.Бохоники, Вінницький район, Вінницька область , .

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Полотнянко Ю.П.