Справа № 274/7908/21
Суддя: Большакова Т. Б.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/7908/21 Провадження № 2-а/0274/22/22
УХВАЛА
27.01.2022 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
21.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області та просить: скасувати постанову серії ГАБ №118957 від 16.09.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 3 400,00 грн., а справу закрити.
Одночасно з адмінстративним позовом позивач подав письмове клопотання про поновення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.
В обґрунтування клопотання вказує, що 05.10.2021 його дружина отримала оскаржувану постанову, проте сам він перебував на заробітках, та у зв`язку з відсутністю сертифікату про вакцинацію, пошкодженням автомобіля не мав змоги прибути до м.Бердичева та звернутись за правовою допомогою.
Ухвалою суду від 28.12.2021 вказані причини пропуску строку звернення до суду було визнано неповажними, позовну заяву залишено без руху та надано позивачу можливість вказати інші причини пропуску строку звернення до суду.
24.01.2022 представником позивача на адресу суду подано клопотання про усунення недоліків, у якому як на підставу поважності причин пропуску строку звернення з зазначеним позовом до суду вказує на те, що позивачу копія протоколу та постанови на місці їх складання вручені не були, позивач вважав, що відносно нього складено протокол лише за ст.124 КУпАП. Копія протоколу та постанови за ст.183 КУпАП на місці складання йому вручені не були, відміткии, що він відмовився отримати копію постанови вона не містить, адміністративні матеріали за ст.183 КУпАП дружиною позивача були отримані у поштовому відділені лише 05.10.2021, що підтверджується поштовим конвертом. Зазначає, що на утриманні позивача є дружина, малолітня дитина. Дружина не працює, а позивач працює на будівництві, однак офіційно не працевлаштований, об`єми робіт є непостійними, роботодавець затримує позивачу виплату заробітної плати, а отже матеріальний стан сім`ї позивача був і є скрутним, що не дало йому можливості оскаржити вказану постанову у встановлені законодавством строки, оскільки у позивача не було коштів приїхати в м. Бердичів та сплатити судовий збір.
Позивач просить суд, поновити пропущений строк звернення до суду, який було пропущено з поважних причин.
Суд ознайомившись з поданою заявою зазначає наступне.
Позивач, визнає, що пропустив строк звернення до суду, який завершився 15.10.2021, як на поважні причини пропуску цього строку посилається на те, що на його утриманні дружина з малолітньою дитиною, скрутне матеріальне становище сім`ї, відсутність коштів для сплати судового збору.
Вирішуючи заявлене клопотання та оцінюючи наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду, суд зазначає наступне.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України.
Так, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом визначеного законом строку звернення до суду.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 р. №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

За висновком Верховного Суду Суд таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Частиною другою та п`ятою статті 44 КАС України визначено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на звернення з позовом у публічно-правових відносинах.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Посилаючись на неможливість своєчасного звернення до суду з мотивів відсутності коштів на сплату судового збору суд оцінює критично, адже позивач мав процесуальне право заявити суду клопотання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати.

Твердження позивача, що на його утриманні дружина та малолітня дитина, що унеможливило вчасне звернення до суду, суд також оцінює критично, оскільки даний факт не може впливати на перебіг строку звернення до суду та свідчити про його пропуск позивачем з поважних причин.

В силу вимог ч. 1 ст. 121 КАС України суд поновлює процесуальний строк, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Причина пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Відтак поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Водночас поважність таких причин повинен доводити саме заявник ( постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 806/2321/16).

Наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду не можуть визнаватися поважними, оскільки не свідчать про об`єктивну неможливість позивача своєчасно звернутися до суду з цим позовом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заявлене позивачем клопотання про поновлення строку звернення до суду є безпідставним, необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до пунктів 1 та 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху та у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, вважаю за необхідне повернути позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення особі, яка її подала.

Керуючись ст. 169 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - повернути особі, яка його подала.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарг протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 256 КАС України.

Суддя Т.Б. Большакова