Справа № 560/2/21
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2/21

Головуючий у 1-й інстанції: Фелонюк Д.Л.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

17 січня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні індексації пенсії та відновленні індексації пенсії наростаючим підсумком за період з 01.01.2015 по 25.06.2020;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести індексацію пенсії шляхом відновлення індексації пенсії наростаючим підсумком у спосіб нарахування та виплати ОСОБА_1 сум недоотриманої пенсії у вигляді індексації пенсії за період з 01.01.2015 по 25.06.2020 включно.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.07.2021 позов задоволено частково, ухвалено:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні індексації пенсії наростаючим підсумком за період з 01.01.2015 по 30.06.2019;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести індексацію пенсії шляхом відновлення індексації пенсії наростаючим підсумком у спосіб нарахування та виплати ОСОБА_1 сум недоотриманої пенсії у вигляді індексації пенсії за період з 01.01.2015 по 30.06.2019;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.07.2021 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відсутні підстави для проведення індексації пенсії позивача за період з січня 2015 року по грудень 2016 року, оскільки проведення індексації наростаючим підсумком та виплата фактично нарахованих сум проводиться виключно в межах бюджетних асигнувань на вказані цілі, встановлених Кабінетом Міністрів України. Діючі на сьогодні обмеження проведення нарахування та виплати індексації мають застосовуватись управлінням у чіткій відповідності з розмірами бюджетних асигнувань, оскільки такі норми є чинними та не скасовані у встановленому законом порядку.

Позивач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 03.04.2014 призначено пенсію по інвалідності відповідно до норм Закону України "Про державну службу" в розмірі 80% сум заробітної плати. Також з 08.04.2014 позивачу встановлено пенсію за особливі заслуги перед Україною, як особі, яка була обрана депутатом районної ради чотирьох скликань в розмірі 20% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність.

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 19.06.2020 про проведення донарахування, а також відновлення індексації пенсії наростаючим підсумком у спосіб нарахування та виплати індексації пенсії за період з 01.01.2015 із застосуванням індексу споживчих цін наростаючим підсумком відповідно до діючих коефіцієнтів індексації та встановленого прожиткового мінімуму доходів для непрацездатних осіб, виходячи з базового місяця квітня 2014 року, який було встановлено при нарахуванні пенсії, відповідно до вимог Закону №1282-ХII року та Порядку №1078 в якому передбачена індексація грошових доходів населення, із змінами та доповненнями, з урахуванням раніше виплачених сум.

Листом від 25.06.2020 №3071-2998/С-04/8-2200/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило ОСОБА_1 про те, що підстави для донарахування та відновлення індексації пенсії наростаючим підсумком з 01.01.2015 із застосуванням індексу споживчих цін відповідно до діючих коефіцієнтів індексації, виходячи з базового місяця квітня 2014 року та встановленого прожиткового мінімуму доходів для непрацездатних осіб відсутні.

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для відмови у нарахуванні та виплаті гарантованих Законом №1282-ХІІ сум індексації.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 03.07.1991 №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (Закон №1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з абзацами 1, 2 статті 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Відповідно до статті 4 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини 6 статті 5 Закону №1282-ХІІ проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Встановлено, що Бюджетом Пенсійного фонду України на 2015 рік, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2015 №67, Бюджетом Пенсійного фонду України на 2016 рік, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2016 №190, Бюджетом Пенсійного фонду України на 2017 рік, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 №17, Бюджетом Пенсійного фонду України на 2018 рік, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2018 №8, Бюджетом Пенсійного фонду України на 2019 рік, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 №14, Бюджетом Пенсійного фонду України на 2020 рік, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 №22, не передбачено видатки на проведення індексації пенсії.

З огляду на відсутність фінансових ресурсів для проведення індексації грошових доходів у 2015-2020 роках, відповідач об`єктивно не міг нараховувати та виплачувати позивачу відповідні суми індексації його пенсії. В протилежному випадку відповідач діяв би всупереч вимог частини 6 статті 5 Закону №1282-ХІІ.

Також апеляційний суд враховує, що Законом України "Про внесення змін до законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VIII внесено зміни до Закону №1282-ХІІ та до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-VI (Закон №1058-VI), зокрема, визначено, що пункт 13 Перехідних положень Закон №1058-VI з 01.10.2017 застосовуються у редакції, за змістом якої у разі якщо особі призначено пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсії, встановлений до набрання чинності Закону України "Про внесення змін до законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" не переглядається та пенсія не індексується.

Таким чином, з 01.10.2017 відсутні підстави для проведення індексації пенсії позивача, яка призначена з 03.04.2014 відповідно до норм Закону України "Про державну службу" до переведення за бажанням позивача на пенсію на інших підставах.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись вказаними положеннями статті 139 КАС України, виходить з того, що судове рішення ухвалено на користь суб`єкта владних повноважень, яким не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, у зв`язку із чим судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.