Справа № 240/26736/21
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/26736/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лавренчук О.В.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

20 січня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ГАЗ" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ГАЗ" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області у якому просило:

1. визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Житомирській області № 373-р від 02.09.2021 року;

2. зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області видалити з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформацію щодо анулювання ліцензій Товариству з обмеженою відповідальністю «OІЛ ГАЗ» (код згідно з ), юридична адреса: 12600, Житомирська область, Брусилівський район, смт.Брусилів, вул.Митрополита Іларіона, буд.31 терміном дії з 15.07.2019 до 15.07.2024, а саме:

- реєстраційний номер №1900237 за адресою місця торгівлі: Житомирська область, Андрушівський район, м.Андрушівка, вул.Зозулинського, буд.15/Б;

- реєстраційний номер № 1900240 за адресою місця торгівлі: Житомирська область, Брусилівський район, смт.Брусилів, вул.Небесної Сотні, буд.71;

- реєстраціний номер №1900239 за адресою місця торгівлі: Житомирська область, Пулинський район, смт.Пулин, вул.Незалежності, буд.95;

- реєстраційний номер №1900238 за адресою місця торгівлі: Житомирська область. Житомирський район, с.Тетерівка, вул.Шевченка, буд.61;

25.10.2021 зареєстрована заява ТОВ "ОІЛ ГАЗ" "Про забезпечення позову", в якій позивач просив:

1. вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії Розпорядження Головного управління ДПС у Житомирській області № 373-р від 02.09.2021 року про анулювання ліцензій ТОВ «ОІЛ ГАЗ» (код згідно з ): реєстраційний номер № 1900237 за адресою місця торгівлі: Житомирська область, Андрушівський район, м.Андрушівка, вул.Зозулинського, буд.15/Б; реєстраційний номер № 1900240 за адресою місця торгівлі: Житомирська область, Брусилівський район, смт.Брусилів, вул.Небесної Сотні, буд,71; реєстраціний номер № 1900239 за адресою місця торгівлі: Житомирська область, Пулинський район, смт.Пулин, вул.Незалежності, буд.95; реєстраційний номер №1900238 за адресою місця торгівлі: Житомирська область, Житомирський район, с.Тетерівка, вул.Шевченка, буд.61; до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

2. Зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області видалити записи про анулювання ліцензій ТОВ "ОІЛ ГАЗ" (код згідно з ) а саме: реєстраційний номер № 1900237 за адресою місця торгівлі: Житомирська область, Андрушівський район, м.Андрушівка, вул.Зозулинського, буд.15/Б; реєстраційний номер № 1900240 за адресою місця торгівлі; Житомирська область, Брусилівський район, смт.Брусилів, вул.Небесної Сотні, буд.71; реєстраціний номер № 1900239 за адресою місця торгівлі; Житомирська область, Пулинський район, смт.Пулин, вул.Незалежності, буд.95; реєстраційний номер №1900238 за адресою місця торгівлі: Житомирська область, Житомирський район, с.Тетерівка, вул.Шевченка, буд.61 з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним до набрання законної сили рішенням суду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ГАЗ" про забезпечення позову задоволено частково.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження Головного управління ДПС у Житомирській області «Про анулювання ліцензії ТОВ "ОІЛ ГАЗ» № 343-р від 02.09.2021 до набрання судовим рішенням у справі законної сили.

В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Житомирській області оскаржило ухвалу в апеляційному порядку та просило скасувати таку і ухвалити нову, якою відмовити у забезпеченні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що оскаржуване рішення є очевидно протиправним.

Натомість, вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення оскаржуваного розпорядження Головного управління ДПС у Житомирській області може свідчити про передчасний висновок суду про незаконність спірного рішення, що є неприпустимим.

Крім того, позивачем не надано доказів, а тому не виявлено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову.

Разом з тим, ніякі протиправні дії по відношенню до позивача не вчинялися, тобто очевидних ознак протиправних дій, що порушують права та обов`язки особи не було вчинено, позивачем також не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Крім того, можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Апелянт звертає увагу на те, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності кожного наданого доказу.

У зв`язку із вищевикладеним, вважає що судом першої інстанції протиправно задоволено заяву позивача про забезпечення позову оскільки, відносно останнього ніяких дій щодо стягнення ви відшкодування матеріальних коштів не відбувається.

Враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 №2 та постанови від 22.12.2008 № 9 визначено, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції вірно врахував, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову в даному випадку може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника та третіх осіб, трудового колективу товариства, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Крім того, у разі невжиття заходів забезпечення позову можливе настання негативних наслідків, для виправлення яких позивачу буде необхідно докласти значних зусиль.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Частинами першою та другою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо :

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з положеннями частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС України).

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.

При цьому співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, а також у очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Так само суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 826/8556/17, від 26.04.2019 у справі № 826/16334/18, від 14 грудня 2021 року у справі № 240/16920/21.

Колегія суддів враховує принципи, викладені у Рекомендаціях NR (89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989, де вказано, що рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

У всіх державах діяльність органів державної влади постійно включає заходи, які, хоча і здійснюються з постанням на суспільні інтереси, часто негативно впливають на діяльність, права та інтереси тих чи інших осіб. При цьому органи державної влади зобов`язані діяти відповідно до закону і, якщо їхні рішення оскаржуються, довести в правоможному суді, що вони дотримувались відповідних норм. Отже, негайне виконання актів, що оскаржуються, може за деяких обставин суперечити вимогам справедливості, яка має бути основною рисою взаємин громадян з органами державної влади. Це свідчить про необхідність надання тимчасового захисту стосовно актів адміністративних органів влади.

Позивач, обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову наголошує, що роздрібна торгівля пальним можлива лише за наявності відповідної ліценції, неправомірність скасування якої відносно ТОВ «ОІЛ-ГАЗ» є предметом поданого позову.

Відповідно до ч.51 ст. 15 Закону № 481/95-ВР ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.

Абзацом 10 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

У цьому контексті суд зазначає, що можливість здійснення господарської діяльності беззаперечно напряму залежить від наявності та чинності відповідних ліцензій. Анулювання ліцензії, в свою чергу, призводить до зупинення господарської діяльності, що тягне за собою такі наслідки як: втрата прибутку від здійснення господарської діяльності; неможливість виплати заробітної плати персоналу та можливе звільнення працівників.

Позивачем до заяви додані копії документів, зокрема: договір № 341/03/21 від 19.03.2021 купівлі-продажу нафтопродуктів; договір поставки газу вуглеводневого скрапленого № 27 від 02.08.2020; договір поставки № 535-2021 від 03.06.2021; додаткова угода до Договору поставки №535-2021 від 07.06.2021. Покупцем нафтопродуктів, газу у вказаних договорах є ТОВ "ОІЛ ГАЗ".

Крім того, з наданого до суду штатного розпису №1 ТОВ "ОІЛ ГАЗ", який вводиться у дію з 05.07.2021, вбачається, що у позивача працюючих осіб - 12.

В підтвердження наявності зобов"язань, до заяви додані і наступні документи: договір суборенди ділянки від 18.01.2019, договір оренди бетонованого майданчику №01/10 від 01.10.2020, договір надання місця на розміщення обладнання для проведення діяльності суб"єктові господарювання від 01.01.2021, договір оренди майданчику від 17.01.2020, договір оренди обладнання №01-4/01/2021 від 01.01.2021, додаткова угода до Договору оренди №01-4/01/2021 від 01.01.2021. Позивачем здійснено розрахунок збитків ТОВ "ОІЛ ГАЗ" за період з 04.09.2021 по 21.10.2021.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про існування визначених у статті 150 КАС України обставин для вжиття заходів забезпечення позову. Суд першої інстанції оцінив той факт, що невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може ускладнити чи унеможливити поновлення оспорюваних прав або інтересів позивача.

На переконання колегії суддів, обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.

З урахуванням наведеного, колегія суддів прийшла до висновку, що прийняте судом першої інстанції рішення щодо забезпечення позову є співмірним та відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу та відповідатиме інституту забезпечення позову в адміністративному судочинстві.

Суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.