Справа № 155/933/19
Суддя: Адамчук Г. М.
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №155/933/19
Провадження №2-а/155/7/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2022 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Адамчук Г.М.,

при секретарі судового засідання Ревуцькій М.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Дригулі Т.П.,

третьої особи Чернеця С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, третя особа на стороні відповідача - Державний інспектор з ОНПС у Волинській області Чернець Сергій Миколайович, - ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування постанови державного інспектора з ОНПС у Волинській області Чернеця С.М. про накладення адміністративного стягнення № 001000 від 05.08.20__року за ч.1 ст.82 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов мотивує тим, що постановою державного інспектора з ОНПС у Волинській області Чернеця С.М №001000 від 5 серпня 2019 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 82 КУпАП та накладено штраф в розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень, а саме за те, що 26 липня 2019 року об 11 годині 37 хвилин в селищі Мар`янівка Горохівського району під час проведення планової перевірки Мар`янівської селищної ради було встановлено відсутність розробленої та затвердженої схеми санітарної очистки населених пунктів селищної ради, а саме с. Цегів, с. Борочиче, с. Широке від побутових відходів. Крім того, не паспортизовано звалище відходів та неналагоджено їх роздільне збирання, не ліквідовано звалища відходів в зазначених вище селах, чим порушив вимоги ст.21 Закону України «Про відходи».

Постанову про накладення штрафу вважає незаконною, так як з 17 липня 2019 року він не був сільським головою, а виконував обов`язки старости с. Борочиче, с. Цегів, с. Широке. В протоколі та постанові відсутні підтвердження, що саме в.о. старости в силу своїх повноважень повинен забезпечувати розробку та затвердження схем санітарної очистки населених пунктів селищної ради від побутових відходів, паспортизацію звалищ відходів, налагодження роздільного збирання відходів, ліквідацію звалищ відходів. Позивач вважає, що протокол про адміністративне правопропорушення складено безпідставно і до адміністративної відповідальності його було притягнуто без достатніх доказів вини, сама постанова про накладення адміністративного стягнення винесена по неповністю перевірених обставинах справи, без врахування ступеня його вини та обставин, що пом`якшують відповідальність. Позивач вважає, що він не є суб`єктом, якого можна притягнути до відповідальності за ч.1 ст.82 КУпАП, та в його діях відсутня суб`єктивна сторона (вина) та відсутні законні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності, тому просить позов задовольнити та закрити провадження за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

08.11.2019 року до суду надійшов відзив Державної екологічної інспекції у Волинській області, в якому представник відповідача заперечив щодо задоволення позову. У відзиві зазначив, що в період з 26 по 31 липня 2019 року проведено планову перевірку Мар`янівської селишної ради, яка утворилась 30.06.2019 року шляхом приєднання Бужанівської сільської ради, Бранівської сільської ради, Цегівської сільської ради. Позивача який перебував на посаді в.о. старости 05.08.2019 року притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, що передбачені ч.1 ст.82 КУпАП України та накладено штраф. При перевірці були виявленні порушення, а саме: встановлено відсутність розробленої та затвердженої схеми санітарної очистки населених пунктів селищної ради, а саме с. Цегів, с. Борочиче, с. Широке. Крім того, ОСОБА_1 не паспортизував полігон ТПВ та не налагодив роздільне збирання відходів, не ліквідував звалища відходів чим порушив с.21 ЗУ «Про відходи» та ст. 20-2 ЗУ «Про охорону навколишнього середовища». Таким чином, перебуваючи на посаді в.о. старости позивач не забезпечив подання до органів місцевого самоврядування та виконавчих органів Мар`янівської селищної ради пропозиції щодо розроблення та затвердження схеми санітарної очистки населених пунктів селищної ради від побутових відходів, не подав пропозицій щодо паспортизації звалищ відходів, не налагодив роздільного збирання відходів та не ліквідував звалищ відходів. Крім того, до обєднання Марянівської селищної об`єднаної територіальної громади ОСОБА_1 здійснював повноваження Цегівського сільського голови, тому мав можливість виконати всі поставлені перед ним завдання. З цих пісдтави просив відмовити у задоволенні позову.

13.01.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вважає, що представником віповідача не спростовано тверджень та аргументів зазначених у позові. Крім того, вказує, що на території Мар`янівської селищної об`єднаної територіальної громади функціонує Мар`янівське ВУЖКГ, яке має виконувати вимоги про роздільне збирання відходів, ліквідацію звалищ відходів на території громади, розробляти та затверджувати схеми санітарної очистки населених пунктів від побутових відходів повинна Мар`янівська селищна рада і її виконавчий комітет, а не виконуючий обов`язки старости. Крім того, на території громади відсутній як такий полігон ТПВ, а тому і немає, що паспортизувати. Він як виконуючий обов`язки старости, не мав відповідних повноважень, щоб виступати замовником виготовлення вищезазначеної документації чи проведення будь яких заходів у сфері поводження з ТПВ, так як даним питання може та повинна займатися селищна рада. Позивач у відповіді на відзив зазначає, що він як в.о. старости не мав реальної можливості виконувати приписи та вимоги Державної екологічної інспекції. Окрім цього, з 16 липня 2019 року Цегівська сільська рада, до складу якої входили села Борочиче, Цегів, Широке, де проводилась перевірка екологічною інспекцією з 26 по 31 липня 2019 року до кінця поточного року перебувала в процесі реорганізації та він не був її керівником, на нього не покладались обов`язки по забезпеченню законності в сфері охорони навколишнього природного середовища або використання природних ресурсів, тощо. Тому він вважає, що стягнення було накладено без достатніх правових підстав.

Представник відповідача Дригуля Т.П. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав зазначених у відзиві, суду пояснив, що в період з 2018 році позивач усвідомлював про наявність порушень згідно акту перевірки, протоколу та постанови від 22 лютого 2018 року, він отримав припис з порушеннями, де встановлено термін для виконання даних порушень. Жодних повідомлень на виконання припису надано не було. При плановій перевірці жодних заходів реалізовано не було. Відповідач не надав ніяких письмових відповідей. Тому представник відповідача вважає, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.82 КУпАП на законних підставах, оскільки він порушив ст.21 Закону України «Про відходи», ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього середовича», будь-яких підстав для скасування постанови не має, у зв`язку з чим просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив та просив суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, так як на час винесення постанови, він не був суб`єктом, який відповідає за дані порушення, оскільки виконував обов`язки старости лише 3-4 дні, а виконкому сформовано ще не було. Виконати припис інспектора було фізично неможливо. Коли він був головою Цегівської сільської ради схеми санітарної очистки населених пунктів селищної ради, а саме с. Цегів, с. Борочиче, с. Широке від побутових відходів не розроблялись, бо почали будівництво полігону. Однак, ним проводилась робота відносно звалищ, на зборах домовились сортувати сміття, підприємцю дали згоду поставити контейнери для сміття. Про перевірку він був не попереджений, з актом про перевірку не ознайомлювався. Протокол про адміністративне правопорушення державний інспектор з ОНПС у Волинській області Чернець С.М. склав, коли він випадково зайшов до голови Мар`янівської селищної ради. Надати будь-яку документацію не мав змоги, бо відбувалась реорганізація, документи ще не були передані в Мар`янівську селищну раду, а знаходились у Цегівській сільській раді. Крім того направлення про перевірку надавалось на Мар`янівську селищну раду, яка 25 червня ще не була об`єднана, а тому його, як голову Цегівської сільської ради, перевіряли незаконно. Постанову про накладення адміністративного стягнення отримав поштою. Будучи головою Цегівської сільської ради, він вже сплачував штраф за правопорушення, які були виявлені державним інспектором з ОНПС у Волинській області.

Третя особа на стороні відповідача Чернець С.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що направлення на перевірку було на Мар`янівську селищну раду та її структуру. До селищної ради він прийшов після виборів голови. Сесія селищної ради проходила кілька тижнів. Після завершення сесії він повідомив, що буде перевірка. При перевірці встановлені всі порушення, які зазначені у протоколі. ОСОБА_1 не захотів чекати поки він складе протокол про адміністративне правопорушення, відмовився його підписувати, а залишив свої письмові пояснення. При вирішенні питання про розмір адміністративного стягнення, він враховував, що ОСОБА_1 має на утриманні троє дітей. Вважає, що позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, тому просив відмовити останньому в задоволенні позову.

Заслухавши позивача, представника відповідача та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача та заперечення на них відповідача, дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Судом встановлено, що згідно з наказом ДЕІ у Волинській області від 30.01.2018 року № 26 проведена планова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства Цегівською сільською радою Горохівського району Волинської області, що стверджується актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 22 лютого 2018 року (а.с.89). За результатами даної перевірки встановлено порушення ст.21 ЗУ «Про відходи», складено протокол про адміністративне правопорушення №000059 від 22.02.2018 року та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.82 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. З метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час даної перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишньогоприродного середовища проведеної 22.02.2018 року державним інспектором екологічної інспекції у Волинській області Чернецем С.М. складений припис від 22.02.2018 року №000047, яким зобов`язано усунути порушення до 22.05.2018 року.

26 липня 2019 року державним інспектором з ОНПС у Волинській області Чернецем С.М. на ОСОБА_1 , який виконує обов`язки старости с. Цегів, с. Борочиче, с. Широке, Мар`янівської селищної ради, складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 5), передбаченого ч.1 ст.82 КУпАП, відповідно до якого під час планової перевірки Мар`янівської селищної ради встановлено відсутність розробленої та затвердженої схеми санітарної очистки населених пунктів селищної ради від побутових відходів с. Цегів, с. Борочиче, с. Широке, не паспортизовано звалище відходів та не налагоджене роздільне збирання відходів, не ліквідовано звалища відходів в с. Цегів, с. Борочиче, с. Широке, чим порушено вимоги ст.21 ЗУ «Про відходи». В протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 годині 30 хвилин 05 серпня 2019 року в приміщенні Мар`янівської селищної ради, підпис особи, яка вчинила адміністративне правопорушення відсутній.

Згідно письмового пояснення ОСОБА_1 , що додане до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 6), вбачається, що розроблення, погодження та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів здійснюють виконавчі органи селищної ради. Крім того, паспортизація, чи ліквідація звалищ ТПВ, організація їх роздільного збирання, відповідно до ст.21 ЗУ «Про відходи» є компетенцією органів місцевого самоврядування. Тому до його повноважень як в.о. старости, не входить вирішення згаданих вище проблем. Протокол про адміністративне правопорушення складений протиправно без наявних фактів про адміністративне правопорушення.

Постановою державного інспектора з ОНПС у Волинській області № 001000 від 5 серпня 20__ року (рік не вказано) ОСОБА_1 , в.о.старости с.Цегів , с. Борочиче, с. Широке, Мар`янівської селищної ради було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.82-1 КУпАП, а саме за те, що він, перебуваючи на посаді Цегівського сільського голови, не забезпечив розробку та затвердження схеми санітарної очистки населених пунктів сільської ради від побутових відходів. Не паспортизовано МВВ сільської ради не забезпечив роздільне збирання відходів, не забезпечив ліквідацію звалищ відходів в селах Цегів, Борочиче, Широке, чим порушив ст.21, 42 Закону України «Про відходи» та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень. Підпис особи, яка вчинила адміністративне правопорушення відсутній.

Рішенням Мар`янівської селищної ради від 16 липня 2019 року № 49/16 «Про покладення обов`язків старости» селищна рада вирішила до проведення перших виборів старост на території юрисдикції Мар`янівської селищної обєднаної територіальної громади обов`язки старости покласти на ОСОБА_1 , який здійснював повноваження сільського голови с.Цегів, с.Борочиче, с.Широке Горохівського району до об`єднання. В.о. старости приступити до роботи з 17 липня 2019 року.

Згідно ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що він є головою Мар`янівської селищної ради. Позивач ОСОБА_1 до 16 липня 2019 року був головою Цегівської сільської ради. Відповідно до рішення Мар`янівської селищної ради №46/1/6 від 16 липня 2019 року до проведення перших виборів старост на території юрисдикції Мар`янівської селищної об`єднаної територіальної громади на ОСОБА_1 було покладено обов`язки старости. Рішенням Мар`янівської селищної ради від 16 липня 2019 року №49/1/8 «Про реорганізацію Бранівської, Цегівської, Бужанівської сільських рад шляхом приєднання до Мар`янівської селищної ради» було встановлено, що акт приймання-передачі документів, інвентаризацію слід провести станом на 31.12.2019 р. Тому документації про стан порушень, виявлених та не усунених у Цегівській сільській раді, позивач не надавав, оскільки документи не були ще передані в селищну раду, про ці пиання він повідомляв в усній формі. Направлення на перевірку Мар`янівської селищної ради було виписано до створення територіальної громади, колишній голова документації по перевірці йому не надавав, однак про перевірку він дізнався від інспектора. Письмового повідомлення про перевірку Мар`янівської селищної ради не надсилав старостам, чи повідомляв усно вже не пам`ятає. Позивач не мав таких повноважень розроблення та затвердження схеми санітарної очистки населених пунктів селищної ради, так як він не є виконавчим органом влади. Свідок ствердив, що позивач, будучи сільським головою, проводив збори де вирішувалось питання про сортування відходів.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 14 КУпАП слідує, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.82 КУпАП порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян-суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із диспозиції вказаної норми права вбачається, що об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони навколишнього середовища.

Об`єктивна сторона полягає у порушенні встановлених вимог щодо операцій поводження з відходами (тобто їх складування, зберігання, розміщення, транспортування, утилізації, ліквідації та використання).

Такі вимоги регламентуються законами України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про відходи», «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», «Про охорону атмосферного повітря», «Про Загальнодержавну програму поводження з токсичними відходами», Порядком ведення реєстру об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів та іншими відповідними нормативно-правовими актами. Нормативи у сфері поводження з відходами розробляються відповідними міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями за погодженням із спеціально уповноваженими органами виконавчої влади у сфері поводження з відходами. Згідно із Законом України «Про відходи», відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворюються у процесі людської діяльності і не мають подальшого використання за місцем утворення чи виявлення та яких їх власник повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення; зберігання відходів - тимчасове розміщення відходів у спеціально відведених місцях чи об`єктах (до їх утилізації чи видалення); транспортування відходів - перевезення відходів від місць їх утворення або зберігання до місць чи об`єктів оброблення, утилізації чи видалення; розміщення відходів - зберігання та захоронення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об`єктах; утилізація відходів - використання відходів як вторинних матеріальних чи енергетичних ресурсів. Операції поводження з відходами здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення). Складування, розміщення, зберігання або транспортування промислових та побутових відходів, які є джерелами забруднення атмосферного повітря забруднюючими речовинами та речовинами з неприємним запахом або іншого шкідливого впливу, допускається лише за наявності спеціального дозволу на визначених місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування територіях, з додержанням нормативів екологічної безпеки і подальшої утилізації або видалення. Власники або Уповноважені ними органи підприємств, установ, організацій та громадяни-суб`єкти підприємницької діяльності зобов`язані забезпечувати переробку, утилізацію та своєчасне вивезення відходів, які забруднюють атмосферне повітря, на підприємства, що використовують їх як сировину, або на спеціально відведені місця чи об`єкти.

У відповідності до вимог ч.1 ст.21 Закону України «Про відходи» органи місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами забезпечують, серед іншого: а) виконання вимог законодавства про відходи; б) розроблення та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів; в) організацію збирання і видалення побутових відходів, у тому числі відходів дрібних виробників, створення полігонів для їх захоронення, а також організацію роздільного збирання корисних компонентів цих відходів.

Згідно ст. 42 ЗУ «Про відходи» особи, винні в порушенні законодавства про відходи, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільну чи кримінальну відповідальність за:

а) порушення встановленого порядку поводження з відходами, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини та економічних збитків; б) самовільне розміщення чи видалення відходів; в) порушення порядку ввезення в Україну, вивезення і транзиту через її територію відходів як вторинної сировини; г) невиконання розпоряджень і приписів органів, що здійснюють державний контроль та нагляд за операціями поводження з відходами та за місцями їх видалення; д) приховування, перекручення або відмову від надання повної та достовірної інформації за запитами посадових осіб і громадян та їх об`єднань стосовно безпеки утворення відходів та поводження з ними, в тому числі про їх аварійні скиди та відповідні наслідки; ж) порушення правил ведення первинного обліку та здійснення контролю за операціями поводження з відходами; з) порушення строків подання і порядку звітності щодо утворення, використання, знешкодження та видалення відходів; и) невиконання вимог щодо поводження з відходами (під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення та захоронення), що призвело до негативних екологічних, санітарно-епідемічних наслідків або завдало матеріальної чи моральної шкоди; і) здійснення операцій у сфері поводження з відходами без відповідного дозволу на проведення таких операцій, а також за порушення встановленого порядку подання декларації про відходи або за неподання такої декларації; ї) порушення встановлених правил і режиму експлуатації установок і виробництв з оброблення та утилізації відходів, а також полігонів для зберігання чи захоронення промислових, побутових та інших відходів (сміттєзвалищ, шламосховищ, золовідвалів тощо); к) недотримання умов ввезення відходів як вторинної сировини на територію України; л) несвоєчасне внесення платежів за розміщення відходів; м) порушення вимог безпечного перевезення небезпечних відходів; н) порушення встановлених квот на ввезення в Україну відходів як вторинної сировини та строків їх перевезення. Законами України може бути встановлено відповідальність і за інші правопорушення законодавства про відходи.

Згідно з ч. 3 ст. 35-1 Закону України «Про відходи» виконавця послуг з вивезення побутових відходів визначає орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 8-3 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», сільський, селищний голова територіальної громади, що приєдналася до об`єднаної територіальної громади, виконує обов`язки старости відповідно до закону на період повноважень ради об`єднаної територіальної громади поточного скликання.

З дня припинення повноважень сільською, селищною радою територіальної громади, що приєдналася до об`єднаної територіальної громади, у порядку, визначеному цим Законом, здійснюється реорганізація відповідних юридичних осіб - сільської, селищної ради, її виконавчого комітету шляхом їх приєднання до відповідних юридичних осіб - сільської, селищної, міської ради, її виконавчого комітету об`єднаної територіальної громади. Після завершення реорганізації відповідні юридичні особи - сільська, селищна рада, її виконавчий комітет припиняються у порядку, визначеному цим Законом.

Згідно з ст. 54-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», староста є членом виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради за посадою і працює в ньому на постійній основі. Староста: 1) представляє інтереси жителів відповідного села, селища у виконавчих органах сільської, селищної, міської ради; 2) бере участь у пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради та засіданнях її постійних комісій; 3) має право на гарантований виступ на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, засіданнях її постійних комісій з питань, що стосуються інтересів жителів відповідного села, селища; 4) сприяє жителям відповідного села, селища у підготовці документів, що подаються до органів місцевого самоврядування; 5) бере участь в організації виконання рішень сільської, селищної, міської ради, її виконавчого комітету, розпоряджень сільського, селищного, міського голови на території відповідного старостинського округу та у здійсненні контролю за їх виконанням; 6) бере участь у підготовці проекту місцевого бюджету в частині фінансування програм, що реалізуються на території відповідного старостинського округу; 7) вносить пропозиції до виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради з питань діяльності на території відповідного старостинського округу виконавчих органів сільської, селищної, міської ради, підприємств, установ, організацій комунальної власності та їх посадових осіб; 8) бере участь у підготовці проектів рішень сільської, селищної, міської ради, що стосуються майна територіальної громади, розташованого на території відповідного старостинського округу; 9) бере участь у здійсненні контролю за використанням об`єктів комунальної власності, розташованих на території відповідного старостинського округу; 10) бере участь у здійсненні контролю за станом благоустрою відповідного села, селища та інформує сільського, селищного, міського голову, виконавчі органи сільської, селищної, міської ради про його результати; 11) отримує від виконавчих органів сільської, селищної, міської ради, підприємств, установ, організацій комунальної власності та їх посадових осіб інформацію, документи і матеріали, необхідні для здійснення наданих йому повноважень; 12) сприяє утворенню та діяльності органів самоорганізації населення, організації та проведенню загальних зборів, громадських слухань та інших форм безпосередньої участі громадян у вирішенні питань місцевого значення у відповідному селі, селищі; 13) здійснює інші повноваження, визначені цим та іншими законами.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Частиною 2 стаття 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 13 Закону України "Про відходи" № 187/98-ВР від 05 березня 1998 року (суб`єктами у сфері поводження з відходами є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, а також підприємства, установи та організації усіх форм власності, діяльність яких пов`язана із поводженням з відходами.

Згідно з вимогами п. 2.4 Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затв. наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 264 від 05.07.2004 р., при складанні протоколу вказується частина статті та стаття КУпАП, згідно з якою наступає адміністративна відповідальність за вчинені протиправні дії. У протоколі обов`язково зазначаються: дата і місце його складання (число, місяць і рік складання протоколу, найменування населеного пункту, де його складено); посада, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника, а саме: прізвище, ім`я, по батькові; число, місяць, рік та місце народження; сімейний стан, у тому числі кількість утриманців (у разі наявності інформації); фактичне місце проживання (поштова адреса); місце роботи (повна назва підприємства без застосування абревіатур та його поштова адреса) або навчання особи, а якщо особа не працює, то про це робиться відмітка; відомості щодо заробітної плати (у разі наявності інформації); посада особи, що вчинила порушення (для посадових осіб); паспорт (серія, номер, ким і коли виданий) або інший документ, що посвідчує особу; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення. Суть правопорушення повинна бути описана таким чином, щоб вона найточніше відповідала термінології, що вживається у законах України, які передбачають відповідальність; нормативно-правові акти, які передбачають відповідальність за вчинене правопорушення (з обов`язковим зазначенням статей (їх частин), пунктів, абзаців тощо); прізвища, ім`я та по батькові, адреси свідків, якщо вони є. У протоколі може зазначатися як домашня адреса, так і адреса службової особи або контактний телефон, за яким їх можна викликати; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи (відомості про наявність актів обстеження підприємств, установ, організацій і об`єктів, відмітки про наявність документів та речей, які слугують доказами в справі, тощо); заподіяна матеріальна шкода (у разі наявності); відмітка про отримання особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, другого екземпляра протоколу. П. 2.11. Протокол підписується особою, яка його склала, порушником (законними представниками) і свідками, якщо вони є. У разі відмови порушника від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Порушник має право додати до протоколу пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви відмови від його підписання. У разі коли порушник пише пояснення на окремому аркуші, в протоколі про це робиться відмітка.

Відповідно до п.3.3 Інструкції справа розглядається в присутності порушника або його законного представника. Розгляд справи при відсутності порушника може бути лише у випадках, коли коли є дані про своєчасне сповіщення порушника про місце і час розгляду справи (наявність отриманого порушником повідомлення про дату та місце розгляду справи, засвідченого підписом порушника чи працівника поштового відділення) і якщо від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зі змісту постанови вбачається, що справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була розглянута у його відсутність.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи;зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Із матеріалів справи слідує, що на момент складання протоколу та винесення оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 виконував обов`язки старости та не був головою Цегівської сільської ради. Однак, державний інспектор з ОНПС у Волинській області Чернець С.М., не вказавши дати розгляду справи, а саме, не зазначивши рік в постанові про адміністративне правопорушення, притягає позивача до адміністративної відповідальності за порушення вчиненні ним на час здійснення повноважень сільського голови с.Цегів, с.Борочиче, с.Широке Горохівського району, при цьому в протоколі про адміністративне правопорушення зазначає, що ОСОБА_1 є в.о. старости. Як вбачається із інформації, розміщеної на сайті Мар`янівської селищної ради, та з показань свідка Басалика, рішенням Мар`янівської селищної ради від 16 липня 2019 року №49/1/8 «Про реорганізацію Бранівської, Цегівської, Бужанівської сільських рад шляхом приєднання до Мар`янівської селищної ради» 16 липня 2019 року було розпочату процедуру реорганізації Цегівської сільської ради, комісії з реогранізації зобов`язано забезпечити інвентаризацію документів, що накопичились під час діяльності, зокрема Цегівської сільської ради, станом на 31.12.2019 р. та у порядку передбаченому законодавством необхідно передати до Мар`янівської селищної ради. Тому, на думку суду, є підставними твердження позивача, що надати будь-яку документацію він не мав змоги, зважаючи на те, що документи ще не були передані в Мар`янівську селищну раду де здійснювалась перевірка. Оскільки процедура притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у повній мірі не була дотримана, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості надати докази, не був повідомлений про проведення перевірки та відповідачем не надано суду таких доказів, то постанову державного інспектора з ОНПС у Волинській області Чернеця С.М. про накладення адміністративного стягнення № 001000 від 05.08.20__року на ОСОБА_1 за ч.1 ст.82 КУпАП слід скасувати і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) (п.2 ч.3 ст.286 КАС України). Суд не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована законодавством, а тому правова оцінка протоколу та постанови, повинна бути надана у відповідності до вимог статті 252 КУпАП під час нового розгляду справи Державною екологічною інспекцією у Волинській області.

У задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

Згідно ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Зважаючи, що при подачі позову до суду, позивачем не сплачувався судовий збір, суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 8, 9, 72-78, 90, 139, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, третя особа на стороні відповідача - Державний інспектор з ОНПС у Волинській області Чернець Сергій Миколайович, задовольнити частково.

Скасувати постанову державного інспектора з ОНПС у Волинській області Чернеця С.М. про накладення адміністративного стягнення № 001000 від 05.08.20__року за ч.1 ст.82 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень, матеріали справи надіслати на новий розгляд до Державної екологічної інспекції у Волинській області (Волинська область, м.Луцьк, вулиця Степана Бандери, 20).

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 20 січня 2022 року.

Головуючий