Справа № 462/7334/21
Суддя: Гедз Б. М.
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/7334/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Гедз Б. М.,

за участю секретаря судових засідань Ясниської В. Я.

позивача ОСОБА_1

відповідача - Левицького Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Левицького Тараса Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 25.09.2021 року серія БАА № 122800 щодо ОСОБА_1 та стягнути понесені судові витрати. Обґрунтовуючи заявлені ним позовні вимоги зазначає, що 25.09.2021 року постановою серії БАА № 122800 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Згідно вказаної постанови 25.09.2021 на вул. Виговського, 32 у м. Львові він нібито керував транспортним засобом без номерного знака спереду та не пред`явив посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб, чим порушив п.п. 29.1. та 2.1.а, 2.1. б ПДР України. Вказує, що наведене не відповідає дійсності, оскільки перед початком руху 25.09.2021 переконався у наявності на автомобілі, яким керував реєстраційних номерних знаків і такі були закріплені на вказаному автомобілі, про що свідчить зазначення в оскаржуваній постанові реєстраційного номера транспортного засобу Citroen С4 НОМЕР_1 . Разом з тим, згідно оскаржуваної постанови його фактично притягнуто до відповідальності за не пред`явлення посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб, однак враховуючи, що він не визнавав жодних порушень і відповідачем не було представлено належних та допустимих доказів вчинення ним правопорушення, викладеного у постанові, вважає, що згідно норм чинного законодавства у нього був відсутній обов`язок пред`являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Звертає увагу, що ним було представлено працівнику поліції інший документ, який посвідчує його особу, оскільки інспектор не вказав чітко, який саме документ слід пред`явити. Крім того, під час розгляду справи він заявляв клопотання про надання йому права скористатись правовою допомогою та відкладення розгляду адміністративної справи на іншу дату з метою залучення професійного захисника адвоката, однак інспектором не було вжито жодних дій та проігноровано заявлене ним клопотання, що є грубим порушенням його прав та самостійною підставою для скасування постанови в адміністративній справі. Враховуючи, що дану постанову прийнято інспектором із порушенням норм чинного законодавства України та без повного з`ясування обставин справи, просить позов задоволити та скасувати постанову від 25.09.2021 року серія БАА № 122800.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 11.10.2021 позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

02.12.2021, на виконання ухвали судді від 11.10.2021 про залишення позовної заяви без руху, позивачем подано до суду письмову заяву про усунення недоліків позову та ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 06.12.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав наведених ним у позовній заяві, доповнив, що інспектор поліції діяв упереджено та виявляв свою неприязнь. Просив позов задоволити.

Відповідач - інспектор взводу 1 роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Левицький Т.М. в судовому засіданні заперечив проти вимог позовної заяви. Пояснив, що при складенні постановипро накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 25.09.2021 року серія БАА № 122800 щодо ОСОБА_1 від діяв відповідно до наданих йому повноважень та в межах чинного законодавства. Заперечив будь-яке упереджене відношення до позивача чи особисту неприязнь. Позивач порушив вимоги ПДР, оскільки 25.09.2021 на вул. Виговського, 32 у м. Львові керував транспортним засобом без номерного знака спереду. Йому було запропоновано пересвідчитися у відсутності номерного знаку та оглянути записи відеореєстратора з нагрудної камери поліцейського. Однак він не виявив жодного здивування, що свідчить про його обізнаність з відсутністю номерного знаку спереду. Також, на наступний день під час складення іншої постанови, номерний знак був наявний, що свідчить про неможливість втрати такого. На місці зупинки позивач висловлював образи в сторону поліцейських. Просить відмовити в позові.

Відповідач - Управління патрульної поліції скористався правом на подання відзиву, в якому також просить розгляд справи проводити за його відсутності.

В силу вимог ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів на підставі наявних у ній доказів.

Щодо поданого відповідачем 06.01.2022 відзиву на позовну заяву, оглянувши долучені до нього матеріали суд приходить до висновку, що такий не бути взятий до уваги, оскільки всупереч вимогам ст. 162 КАС України до нього не долучено документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Заслухавши позивача, відповідача ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно дост. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідност. 5 КАС України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить про їх захист.

Частиною 1ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч. 1ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Як встановлено судом з матеріалів справи постановою інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Левицького Т. М. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 122800 від 25.09.2021 року до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Згідно вказаної постанови 25.09.2021 року о 19.35 год у м. Львові на вул. Виговського, 32 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом без номерного знаку спереду та не пред`явив посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб, чим порушив вимоги п.п. 2.9. в та п.п. 2.1. а, 2.1. б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 6 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Пунктом 2.1. а та 2.1. б Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Крім того, за приписами, передбаченими пунктом 2.4. ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1. ПДР України.

Аналогічного змісту положення містяться також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

Так, водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Таким чином, згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Позивач звертаючись до суду із позовом заперечив факт керування транспортним засобом за відсутності переднього номерного знака зазначає, що у наявності номерних знаків пересвідчився перед початком руху, крім того, постанова у відповідній графі містить відомості щодо реєстраційного номера керованого ним автомобіля. Також, оскільки жодного адміністративного правопорушення не вчиняв, вказує, що не був зобов`язаний пред`являти поліцейському посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, а інспектором поліції натомість не було конкретизовано який саме документ слід було представити.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено із оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 122800 від 25.09.2021, така відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, сумнівів у достовірності та істинності викладених поліцейським обставин в оскаржуваній постанові в суду не виникає.

Зауважень, пояснень чи заперечень позивача як щодо суті викладених у тексті постанови правопорушень, так і щодо бажання позивача скористатися правом на отримання правової допомоги оскаржувана постанова не містить.

Позивач заперечуючи факт допущення ним адміністративного правопорушення жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наведених ним у позовній заяві тверджень, зокрема і наявності на керованому ним автомобілі на момент винесення оскаржуваної постанови як заднього, так і переднього номерного знака, суду не представив.

Доводи позивача, про те, що доказів вчинення ним порушення, а саме керування транспортним засобом без переднього номерного знака, внаслідок якого у інспектора могло виникнути право вимагати від нього пред`явлення посвідчення водія та реєстраційного документа суд оцінює критично, оскільки зазначені обставини не є підставою для визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16 серпня 2019 року в справі № 524/126/17.

Щодо покликання позивача про грубе порушення працівником його прав при розгляді адміністративної справи у зв`язку із заявленим ним клопотання про надання права скористатись правовою допомогою та відкладення розгляду справи, яке було проігноровано працівником поліції, то матеріали справи не містять доказів звернення позивача із таким клопотанням та відомостей про допущення інспектором порушення, будь яким чином обмеження прав позивача під час розгляду адміністративної справи чи перешкоджання у реалізації позивачем на місці зупинки транспортнорго засобу його права на отримання правової допомоги.

Відповідно до статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, із врахуванням положення статті 71 КАС України вбачається, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Тобто, обов`язок відповідача доказування правомірності винесного ним рішення не слід розуміти, як те, що позивач повністю звільнений від обов`язку доказування своїх вимог.

Наведене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року по справі № 536/583/17 та від 14.03.2018 року у справі № 760/2846/17.

За змістом статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відтак, аналізуючи вказані правові норми, із врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що факт керування позивачем транспортним засобом без переднього номерного знака та не пред`явлення на вимогу поліцейського посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб для перевірки є встановленим, а тому оскаржувана в межах даної справи постанова про адміністративне правопорушення серії БАА № 122800 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП винесена правомірно, за формою та змістом відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до приписів частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст. 2, 4, 20, 44, 77, 241, 243-246, 271, 286 КАС України, ст. 121, 268, 283 КУпАП, суд, -

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Левицького Тараса Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Постанову серії БАА № 122800 від 25.09.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором взводу 1 роти 2 батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Левицьким Т. М. - залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_1

Відповідачі:

Управління патрульної поліції у Львівській області, місцезнаходження: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Інспектор взводу 1 роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенант поліції Левицький Тарас Миколайович.

Суддя: (підпис) Б. М. Гедз

З оригіналом згідно

Суддя Б.М.Гедз