Справа № 360/3493/21
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року справа №360/3493/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д.,

секретар судового засідання - Мирошниченко О.Л.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Сельської О.З.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2021 року у справі № 360/3493/21 (головуючий І інстанції Петросян К.Є., повний текст складений у м. Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Луганської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Луганської обласної прокуратури (далі - відповідач), в якому просив стягнути середній заробіток за час затримки при звільненні за період з 04.02.2021 року по 10.06.2021 року в сумі 93087,39 грн.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 05.10.2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким задовольнити позов, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм матеріального, процесуального права. Апелянт вважає, що суд може вийти за межі позовних вимог згідно ч. 2 ст. 9 КАС України та задовольнити позов про стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні за період з 04.02.2021 року по 10.06.2021 року в сумі 93087,39 грн.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні.

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, проти чого заперечував представник відповідача.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Наказом прокуратури Луганської області від 19.08.2020 року № 1229к позивача (на підставі рішення кадрової комісії № 15 від 03.07.2020 року № 3н) звільнено з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 31 серпня 2020 року (а.с.10).

Позивачем оскаржено вказаний наказ в судовому порядку.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 року у справі № 360/3469/20 позов ОСОБА_1 до Луганської обласної прокуратури, П`ятнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено:

- визнано протиправним та скасовано рішення № 3н П`ятнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора від 03.07.2020 року «Про неуспішне проходження прокурором атестації», що постановлено відносно позивача;

- визнано протиправним та скасовано наказ прокуратури Луганської області від 19.08.2020 року № 1229к про звільнення позивача з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області та органів прокуратури з 31 серпня 2020 року;

- поновлено позивача на роботі на рівнозначній посаді - прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Луганської обласної прокуратури з 01 вересня 2020 року;

- зобов`язано Луганську обласну прокуратуру та Офіс Генерального прокурора прийняти всі необхідні рішення, здійснити дії щодо поновлення порушеного права позивача на продовження публічної служби в органах прокуратури на прокурорських посадах відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні;

- стягнуто з Луганської обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 1 вересня 2020 року по 3 лютого 2021 року в сумі 115556,76 грн. з відрахуванням обов`язкових податків та зборів;

- допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі та в частині стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 23539,34 грн. з відрахуванням обов`язкових податків та зборів (а.с.16-29).

22.01.2021 ГУ ДКСУ у Луганській області на виконання рішення суду проведено безспірне списання коштів з рахунку боржника Луганської обласної прокуратури в сумі 23539,34 грн в частині виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць (а.с.65).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 року рішення Луганського окружного адміністративного суду від 3 лютого 2021 року у справі № 360/3469/20 скасовано в частині поновлення позивача на роботі на рівнозначній посаді - прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Луганської обласної прокуратури з 1 вересня 2020 року. Прийнято у цій частині нове рішення, яким поновлено позивача на роботі на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області з 1 вересня 2020 року. Також виключено абзац 5 резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 3 лютого 2021 року у справі № 360/3469/20. В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року у справі № 360/3469/20 залишено без змін (а.с.30-42).

Згідно з даними КП ДСС Луганського окружного адміністративного суду вбачається, що позивачем отримано 03.06.2021 року виконавчий лист по справі, зокрема в частині стягнення з Луганської обласної прокуратури на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 1 вересня 2020 року по 3 лютого 2021 року в сумі 115556,76 грн. з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.

На підставі заяви позивача та на виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 1 вересня 2020 року по 3 лютого 2021 року в сумі 115556,76 грн. з відрахуванням обов`язкових податків та зборів, ГУ ДКС України у Луганській області 10.06.2021 року проведено безспірне списання коштів з рахунку Луганської обласної прокуратури в сумі 74074,02 грн. на користь позивача (а.с.66).

Отримання позивачем 10.06.2021 року вказаних коштів підтверджено випискою з карткового рахунку та не заперечується позивачем (а.с.43).

На виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 року у справі № 360/3469/20, відповідачем видано наказ від 13.07.2021 року № 994к, яким скасовано наказ прокурора Луганської області від 19.08.2020 року № 1229к про звільнення позивача з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органам поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області з 31.08.2020 року та поновлено позивача на вказаній посаді з 01.09.2020 року (а.с.98а).

Наказом керівника Луганської обласної прокуратури від 13.07.2021 року № 995к на підставі п.7 ч.1ст. 51 Закону України «Про прокуратуру», позивача звільнено з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органам поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області з 14.07.2021 року на підставі заяви позивача про звільнення з посади за власним бажанням (а.с.98б).

Вважаючи, що відповідачем при звільненні не було здійснено із позивачем остаточний розрахунок, позивач просить стягнути на кого користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 93087,39 грн за період з 04.02.2021 року по 10.06.2021 року.

За ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ч. 1 статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Отже, умовами застосування частини першої статті 117 КЗпП України є невиплата належних звільненому працівникові сум у відповідні строки; вина власника або уповноваженого ним органу у невиплаті зазначених сум; відсутність спору про розмір таких сум. При дотриманні наведених умов підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При цьому, виходячи зі змісту трудових правовідносин між працівником та підприємством, установою, організацією, під «належними звільненому працівникові сумами» необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).

За ч. 2 статті 117 КЗпП України при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Статтею 116 КЗпП України на підприємство, установу, організацію покладено обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. Невиконання цього обов`язку спричиняє наслідки, передбачені статтею 117 КЗпП України, в якій зазначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

Позивача було звільнено з прокуратури Луганської області наказом від 19.08.2020 року № 1229к на підставі рішення кадрової комісії № 15 від 03.07.2020 № 3н «Про неуспішне проходження прокурором атестації» із проведенням остаточного розрахунку та виплатою усіх належних виплат при звільненні.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 року у справі № 360/3469/20 позивача поновлено на посаді з 1 вересня 2020 року із стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 1 вересня 2020 року по 3 лютого 2021 року в сумі 115556,76 грн з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 року рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 року у справі № 360/3469/20 скасовано у частині та прийнято в цій частині нове рішення про поновлення позивача на роботі на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області з 01.09.2020 року. Одночасно, в частині стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.09.2020 року по 03.02.2021 року в сумі 115556,76 грн. з відрахуванням обов`язкових податків та зборів, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 - залишено без змін.

Таким чином, рішення суду в частині стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу набрало законної сили 18.05.2021 року та виконано 10.06.2021 року шляхом безспірного списання ГУ ДКС України у Луганській області коштів з рахунку Луганської обласної прокуратури на користь позивача, що не заперечується позивачем.

Суд звертає увагу позивача, що вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Позивачем помилково ототожнюється проведення виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, передбаченої статтею 117 КЗпП України, яка настає за умови невиплати з вини роботодавця належних працівникові сум у строки, визначених в статті 116 КЗпП України із проведенням розрахунку середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення в порядку статті 236 КЗпП України.

Приписами статті 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Закріплені ж у статтях 116,117 КЗпП України норми спрямовані на забезпечення належних фінансових умов для звільнених працівників, оскільки гарантують отримання ними, відповідно до законодавства, всіх виплат в день звільнення та, водночас, стимулюють роботодавців не порушувати свої зобов`язання в частині проведення повного розрахунку із працівником.

За матеріалами справи на час розгляду справи відповідачем видано наказ від 13.07.2021 року № 994к про скасування наказу прокурора Луганської області від 19.08.2020 року № 1229к щодо звільнення та поновлено позивача на посаді з 01.09.2020 року на підставі рішення суду.

Наказом від 13.07.2021 № 995к позивача звільнено з посади з 14.07.2021 року на підставі його заяви про звільнення за власним бажанням із виплатою грошової компенсації за не використані дні щорічної оплачуваної відпустки. Виплата всіх сум при звільненні проведена відповідачем у день звільнення позивача 14.07.2021 року (а.с.61-63).

Отже, при звільненні позивача з 14.07.2021 за власним бажанням на підставі наказу від 13.07.2021 № 995к, відповідачем було здійснено повний розрахунок при звільненні в день звільнення.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування в спірних правовідносинах положень статті 236 КЗпП України в частині виплати позивачу середнього заробітку за час затримки виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, оскільки у відповідності до вимог частини другої статті 9 КАС України, розгляд справи здійснюється за позовною заявою, поданою позивачем відповідно до цього Кодексу та в межах позовних вимог. Перевірка питання щодо наявності підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення на підставі статті 236 КЗпП України та визначення такого періоду затримки не відноситься до предмету доказування у даній справі.

При цьому, підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні за період з 04.02.2021 року по 10.06.2021 року в сумі 93087,39 грн. - відсутні, оскільки позивачем помилково ототожнюється проведення розрахунку середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення в порядку статті 236 КЗпП України з виплатою середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, передбаченої статтею 117 КЗпП України.

За таких обставин апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2021 року у справі № 360/3493/21 за позовом ОСОБА_1 до Луганської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 26 січня 2022 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць