Справа № 686/14434/21
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/14434/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козак О.В.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

19 січня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Залімського І. Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Заквацька І.А.,

представниці позивача: Керницької І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - інспектор поліції Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Шостацький Артем Іванович, про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - інспектор поліції Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Шостацький Артем Іванович про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4315329.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що відповідач надав електронні докази, які не засвідчені у встановленому КАС України порядку електронним цифровим підписом. Крім того, фотознімок з приладу TruCam LТІ 20/20 008445 містить інформацію іноземною мовою без перекладу на українську. Апелянт також стверджує, що прилад TruCam LТІ 20/20 008445 використовувався у недозволеному місці та з порушенням ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», а вказані на фотознімку географічні координати містять суттєву похибку.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відзив третьої особи на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представниця позивача в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Відповідач та третя особа повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови серії ЕАН №4315329 від 07.06.2021 року ОСОБА_1 07.06.2021 року о 09 годині 17 хвилин керував транспортним засобом марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 , в населеному пункті м.Хмельницький, Вінницьке шосе, 16, зі швидкістю 99 км/год, чим перевищив швидкість руху транспортного засобу на 49км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Правопорушення зафіксоване приладом TruCam LТІ 20/20 008445. Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що порушення визначеного ПДР обмеження швидкості руху, встановлено відповідачем за допомогою відповідного технічного засобу, без впливу людського фактору та свідчить про перевищення позивачем встановленої швидкості руху, за що передбачено адміністративну відповідальність у виді штрафу.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Обов`язки учасників дорожнього руху, а також підстави та порядок притягнення до відповідальності за їх порушення передбачені Законом України "Про дорожній рух", Правилами дорожнього руху та Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Згідно зі ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР), у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Особливості провадження у справах про адміністративні правопорушення визначені в Розділі IV КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив, що в якості доказу перевищення позивачем дозволеної законом швидкості відповідач долучив до апеляційної скарги фотознімок та диск з відеозаписами, здійсненими сертифікованим приладом TruCam LТІ 20/20 008445 та нагрудним відеореєстратором поліцейського (а.с.21-22).

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає про те, що надані відповідачем копії електронних доказів не засвідчені у встановленому КАС України порядку електронним цифровим підписом.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з ч.ч. 2-3 ст.99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, визначеному законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Таким чином, засвідченню електронним підписом підлягають тільки електронні копії електронних доказів.

Відповідно до ч. ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV у разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач подав електронні докази: фотознімок, здійснений сертифікованим приладом TruCam LТІ 20/20 008445, відеозапис, здійснений сертифікованим приладом TruCam LТІ 20/20 008445, та відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського в електронному вигляді на носії інформації - DVD-R диску (а.с.21).

Отже, надані відповідачем електронні примірники фото та відеозаписів на електронному носії інформації є оригіналами в розумінні Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Тобто, відповідач подав електронні докази в оригіналі, тому чинне процесуальне законодавство не містить вимог щодо їх засвідчення електронним підписом.

Крім того, відповідач надав паперову копію фотознімку, здійсненого сертифікованим приладом TruCam LТІ 20/20 008445, яка засвідчена підписом уповноваженої особи та печаткою відповідача(а.с.22).

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги щодо неналежного засвідчення наявних в матеріалах справи доказів не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо наявності похибки при відображенні географічних координат місця вчинення правопорушення, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з фотознімком, здійсненим сертифікованим приладом TruCam LТІ 20/20 008445 (а.с.22), правопорушення зафіксоване за адресою: м.Хмельницький, Вінницьке шосе, 16. При цьому, на фотознімку додатково вказані географічні координати місцезнаходження приладу TruCam LТІ 20/20 008445 в момент фіксації швидкості автомобіля позивача: географічна широта 49° 25' 08.69" N і географічна довгота 27° 4' 25.29" E, а також відстань до автомобіля позивача - 358,5 м.

Аналогічна інформація відображена на відеозаписі, здійсненому сертифікованим приладом TruCam LТІ 20/20 008445 (а.с.21).

Відповідно до даних з інтернет-сервісу «Карти Google» точка за вказаними вище географічними координатами ±358,5 м знаходиться в межах населеного пункту Хмельницький (а.с.23, https://goo.su/aBuf).

Судом встановлено, що в оскаржуваній постанові серії ЕАН №4315329 від 07.06.2021 зазначено про те, що швидкість руху вимірювалася приладом TruCam LТІ 20/20 008445.

Згідно з долученими відповідачем письмовими доказами лазерний вимірювач швидкості TruCam LТІ 20/20 отримав сертифікат перевірки типу від 26.12.2018, який дійсний до 26.12 2028 (а.с.25).

Крім того, лазерний вимірювач швидкості TruCam LТІ 20/20 008445 отримав сертифікат відповідності від 23.12.2020р., який засвідчує, що вимірювачі швидкості транспортних засобів лазерні LTI 20/20 TruCam ІІ відповідають затвердженому типу та вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки (а.с.26).

Отже, фотознімки та відеозапис, здійснені сертифікованим приладом TruCam LТІ 20/20 008445, є отриманими у встановленому законом порядку доказами того, що ОСОБА_1 в межах населеного пункту м.Хмельницький рухався зі швидкістю 99 км/год на автомобілі марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 .

З урахуванням вищенаведеного наявними в матеріалах справи доказами, які відповідають вимогам чинного процесуального законодавства, підтверджується наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо недостовірності інформації, яка міститься на фотознімку, здійсненому сертифікованим приладом TruCam LТІ 20/20 008445, є необґрунтованими.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо порушення відповідачем положень ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII), колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону №580-VIII поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно зі ст.31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Таким чином, Закон №580-VIII надає поліцейським право використовувати фото- і відеотехніку в тому числі для фіксування правопорушення.

При цьому положення ч.1 ст.40 Закону №580-VIII щодо монтування техніки стосується тільки автоматичної фото- і відеотехніки.

Натомість матеріалами справи підтверджується, що правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , зафіксоване сертифікованим приладом TruCam LТІ 20/20 008445 в ручному режимі.

Колегія суддів враховує, що вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam призначений для вимірювання швидкості руху транспортних засобів (ТЗ) в ручному або автоматичному режимах. Вимірювач відноситься до мобільних або ручних (залежно від ступеню участі оператора у процесі роботи вимірювача) дистанційних приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху.

З урахуванням вищенаведеного доводи апеляційної скарги щодо необхідності обов`язкового стаціонарного монтування приладу TruCam є необґрунтованими.

Крім того, в обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що фіксування правопорушення здійснювалося у неналежному місці, оскільки знак 5.70 розташований на відстані 3,4 км від місця фіксації правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону №580-VIII інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

Згідно з розділом 33 ПДР знак 5.70 "Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху" інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Отже, знак 5.70 "Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху" інформує водія про можливу фіксацію порушень ПДР за допомогою технічних засобів на певній ділянці дороги.

При цьому в ПДР відсутні застереження щодо території, на яку поширюється дія вказаного знаку.

Відповідно до листа Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області від 10.08.2021 №2028 (а.с.36) Давидковецьке перехрестя, яке знаходиться на автодорозі М30 (М12) облаштоване дорожніми знаками 5.70 ("Фото-, відеофіксація порушень Правил дорожнього руху").

Разом з тим, з вказаного вище листа неможливо встановити знаку 5.70 від місця фіксації правопорушення, тому посилання позивача на вказаний вище лист Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області є необґрунтованим.

Крім того, доводи апеляційної скарги щодо віддаленості розміщення знаку 5.70 не спростовують той факт, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2021 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення відповідно до ч.1 ст.272 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Сторчак В. Ю. Залімський І. Г.