Справа № 657/1474/21
Суддя: Скригун В. В.
Дата ухвалення: 2022-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 657/1474/21

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.01.2022 Каланчацький районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Скригун В.В.
при секретарі Поповій Т.І.
за участю представника позивача Хараїм О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Каланчак адміністративний позов ОСОБА_1 , представник позивача: Хараїм Ольга Валеріївна до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділ патрульної поліції в АР Крим та м.Севастополь про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
Представник позивача Хараїм О.В. звернулася до суду з адміністративним позовом в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову серії ГАО № 4914673 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і закрити справу.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився.
Представник позивача Хараїм О.В. в судовому засідання позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала та наполягала на їх задоволенні.
Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надіслав до суду відзив, згідно якого пояснив, що 17.10.2021 року о 11:45 год. відповідачем на автодорозі М17 22 км. було виявлено автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 150 державний номер НОМЕР_1 під керуванням позивача, який керуючи т/з перетнув дорожню розмітку 1.1 (вузька суцільна лінія), чим порушив правила дорожнього руху, а саме розділ 34, п. 1.1 цих правил. Зупинивши правопорушника, інспектори поліції підійшли до водія та належним чином представилися, назвали причину зупинки та попросили водія пред"явити водія документи, визначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ "Про Національну поліцію" та п. 2.4.а ПДР. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, позивач порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАО № 4914673 від 17.10.2021 року та надано позивачу для ознайомлення. За результатами розгляду справи винесено постанову та застосовано адмінстягнення - штраф. Факт вчинення правопорушення зафіксований на відеофайлах, доданих до матеріалів справи. Таким чином, вважає, що постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, уповноваженою на те особою, підстав для задоволення адміністративного позову немає.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Департамент патрульної поліції до суду не з"явився, будь-яких заяв та пояснень по справі не надіслав.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що постановою інспектора Відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі від 17.10.2021 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в сумі 340 грн. Згідно протоколу ОСОБА_1 17.10.2021 року о 11:45 год. на автодорозі М17 22 км. керував автомобілем Toyota Land Cruiser Prado 150 державний номер НОМЕР_1 , який перетнув дорожню розмітку 1.1 (вузька суцільна лінія), яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив правила дорожнього руху, а саме розділ 34, п. 1.1 цих правил.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви, щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.
Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306.
Згідно з п.1.1. ПДР, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваної постанови стало здійснення позивачем перетину суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п.1 пп.1.1 розділу 34 ПДР України, тобто за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 122 КУпАП.
Так, детальний опис груп і значень дорожньої розмітки наведений у розділі 34 «Дорожня розмітка» ПДР України.
Відповідно до п.8.5.1 ПДР України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.
Підрозділом 1 розділу 34 ПДР України передбачено, що лінії горизонтальної розмітки мають білий колір. Суцільними лініями горизонтальної розмітки є лінії 1.1 (вузька суцільна лінія), 1.2 (широка суцільна лінія) та 1.3 (подвійна суцільна лінія).
Лінія 1.1 «вузька суцільна лінія» поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінію 1.1 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.
Частиною 1 ст. 122 КУпАП, серед іншого, встановлено, що порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
За приписами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши наданий відповідачем відеозапис із фіксацією вказаного правопорушення, суду не вдалося встановити факт порушення позивачем ПДР України, оскільки він не містить доказу перетину транспортним засобом марки Toyota Land Cruiser Prado 150 державний номер НОМЕР_1 дорожньої розмітки 1.1.

Вказаний відеозапис містить лише інформацію про те, що рухається не встанолений автомобіль, з якого проводиться фіксація не встановленим приладом, позаду якого рухаються декілька автомобілів. Доказів на підтвердження того факту, що саме автомобіль під керуванням позивача перетнув суцільну лінію з відеозапису не вбачається, оскільки не зафіксовано ні марки, ні державного номеру автомобілю. Крім того, як вбачаєтья з протоколу про аміністративне правопорушення, позивач керував автомобілем Toyota Land Cruiser Prado 150 державний номер НОМЕР_1 , при цьому на відеозапису вбачається, що працівники зупинили автомобіль з причепом.

Так, Верховний Суд в постановах від 29 квітня 2020 року у справі №283/2460/16-а та від 17 березня 2020 року у справі №334/8803/16-а (2-а/334/459/16) вказав, що основною умовою під час розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку (постанова Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17).

Крім того, суд зазначає, що приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суд зазначає, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 27 лютого 2020 року в справі № 344/4629/16-а.

Однак, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Отже, за відсутності в матеріалах справи будь яких інших доказів скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України (крім складеної відповідачем постанови), суд дійшов висновку, що відповідачем не дотримано вимоги вищевказаних положень щодо доказування правомірності свого рішення та відповідно не доведено належними доказами правомірності прийнятої постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 122 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 251, 280, 252, 283 КУпАП, ст.ст. 9, 2, 72, 77, 90, 286 КАС України, ст.ст. 14, 16 ЗУ "Про дорожній рух", суд

Ухвалив :

Позов ОСОБА_1 , представник позивача: Хараїм Ольга Валеріївна до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділ патрульної поліції в АР Крим та м.Севастополь про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ГАО № 4914673 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Відділ патрульної поліції в АР Крим та у м. Севастополі, адреса: вул. Адмірала Сенявіна, 128 м. Херсон, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Департамент патрульної поліції, вул. Федора Ернста, 3 м. Київ, .

Суддя: Скригун В. В.