Справа № 754/16099/21
Суддя: Скрипка О. І.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/27/22
РІШЕННЯ

Іменем України

27 січня 2022 року м.Київ

Деснянський районний суд м.Києва в особі головуючого-судді Скрипки О.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Києві про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 14.10.2021 року о 16.15 хв. інспектором полку 2 батальйону 3 роти 1 УПП в м.Києві лейтенантом поліції Волівецьким М.В. було винесено постанову серії ЕГА № 456028 про притягнення її (позивача) до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. за завідомо неправдивий виклик поліції.

Зазначену постанову позивач вважає необґрунтованою, безпідставною та такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства. Так, позивач зазначає про те, що на даний час існує спір між нею та її колишнім чоловіком ОСОБА_2 щодо визначення місця проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з приводу чого вона звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з відповідним позовом. Фактично син проживає разом з нею. Для того, щоб не порушувати права батька дитини та самої дитини в спілкуванні між собою, вона, розраховуючи на благорозумність колишнього чоловіка, за усною домовленістю з ним не перешкоджала їх зустрічам. 13.10.2021 року за їх черговою домовленістю ОСОБА_2 забрав дитину з дитячого садочка та поїхав з ним до себе додому та мав привезти сина до неї 14.10.2021 року приблизно о 13 год. і йому було відомо про те, що вона разом зі своєю матір`ю в цей день планували поїздку з сином до іншого міста. Однак, 14.10.2021 року ОСОБА_2 дитину не привіз та виявилось, що телефон в нього вимкнений. Вона зателефонувала матері ОСОБА_2 , яка після лайки в ї бік та неодноразових її (позивача) прохань передала слухавку ОСОБА_2 , який повідомив про те, що він має право бути з сином стільки ж часу, скільки і вона. Враховуючи той факт, що вона вже зверталась з питання насильства в сім`ї, розуміючи, що чоловік конфліктує з нею і дитину без конфлікту вона забрати не може, вона викликала працівників поліції, які не роз`яснивши їй її прав, не відібравши у неї жодних пояснень, не вислухавши її доводів, а провівши розмову з її колишнім чоловіком, повідомили їй, що вона здійснила хибний виклик, після чого склали оскаржувану постанову.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Скрипки О.І. від 23.10.2021 року адміністративний позов залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Скрипки О.І. від 30.11.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відповідності до ст. 263 КАС України. Відповідачу та третій особі надано строк (15 днів) для подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

13.12.2021 року до суду надійшов відзив представника відповідача Рядніна А.А. на адміністративну позовну заяву. У даному відзиві представник відповідача зазначає про те, що відповідно до оскаржуваної постанови позивач 14.10.2021 року о 15.33 год. по вул.Братиславській, 14-Д в м.Києві зателефонувала на спецлінію 102 та повідомила про те, що в неї зник син. Даний факт не підтвердився. Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП, постановлено притягнути її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Представник відповідача вважає, що позивач, маючи прямий умисел, свідомо, викликала по телефону спецлінії 102 службу поліції, повідомивши неправдиву інформацію про те, що в неї зник син, що також вбачається з картки виклику за ЄО № 59781 від 14.10.2021 року, в якому зазначений рапорт інспектора щодо відпрацювання виклику: прибувши за вказаною адресою було виявлено заявницю та заявника з сином, в ході спілкування заявниця повідомила, що добровільно віддала сина чоловіку. Неправомірний виклик поліції також вбачається з відео-файлів, доданих до відзиву, на яких зафіксована розмова патрульних з позивачем. Разом з тим вбачається, що її дитина знаходиться з нею, дитині нічого не загрожує. З урахуванням наведеного, представник відповідача вважає, що оскаржувана постанова винесена правомірно у межах повноважень інспектора, в порядку та спосіб, визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням всіх обставин справи, а тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 456028 від 14.10.2021 року на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 14.10.2021 року по вул.Братиславській, 14-Д в м.Києві ОСОБА_1 зателефонувала на спецлінію 102 та повідомила про те, що в неї зник син, хоча насправді цього не було, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП.

Зі змісту ст.9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ( ст. 7 КУпАП).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 183 КУпАП передбачено, що відповідальність настає в разі завідомо неправдивого виклику пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб.

Як вбачається з витягу з картки виклику за ЄО № 59781 від 14.10.2021 року, подія № 80144051 від 14.10.2021 року, о 15.33 год. 14.10.2021 року ОСОБА_1 по спецлінії 102 повідомила про зникнення сина, якого останній раз бачила вчора вранці. Заявниця вчора завела сина в садочок, а колишній чоловік ОСОБА_2 забрав сина та не виходить на зв`язок і може бути за адресою АДРЕСА_1 , номер квартири не знає, 9 поверх ліворуч, а також повідомила номер телефону бабусі дитини.

З даного витягу також вбачається, що 14.10.2021 року о 16.32 патрулем за вказаною адресою було виявлено заявницю та заявника з сином, в ході спілкування заявниця повідомила, що добровільно віддала сина чоловіку, на заявницю складено постанову по ст.183 КУпАП.

Оглянувши наданий відповідачем відеозапис з боді-камери патрульного поліцейського вбачається, що вищевикладені обставини підтверджені у повному обсязі.

Так, не відеозаписах, що загалом тривають близько 20-ти хвилин, позивач підтвердила, що дійсно 13.10.2021 року за їх спільною домовленістю ОСОБА_2 забрав сина до себе та мав повернути 14.10.2021 року. Проте, 14.10.2021 року, зателефонувавши йому приблизно о 14.10 год. - 14.20 год. вона виявила, що він на дзвінки не відповідає. Через 10-ть хвилин вона зателефонувала його матері, яка передала ОСОБА_2 слухавку, який повідомив, що має право на спілкування з дитиною, після чого зателефонувала на спецлінію 102. На момент прибуття патрулю, позивач знаходилась разом з дитиною та колишнім чоловіком, який пояснив, що чіткого часу повернення дитини між ними узгоджено не було, на дзвінки він не відповідав, оскільки сіла батарея у телефоні. Коли позивач зателефонувала його матері, він повідомив, що вони вже збираються їхати до позивача і через 15 хвилин вони виїхали. Слід звернути увагу на те, що практично весь час відеозапису патрульні спілкувались виключно з позивачем.

Слід звернути увагу і на те, що у самому позові позивач вказує на те, що: «Враховуючи те, що я вже зверталась з питання насилля в сім`ї, розуміючи, що чоловік конфліктує зі мною і дитину без конфлікту я забрати не зможу, я викликала працівників поліції» (абзац 1 сторінки 2 позовної заяви в новій редакції).

Вищевикладене повністю спростовує обставини, викладені позивачем на обґрунтування її вимог, оскільки з наданих відеозаписів чітко вбачається, що позивач, будучи достовірно обізнаною про перебування дитини з батьком, здійснила завідомо неправдивий виклик саме про зникнення дитини.

Згідно зі статтею 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, проаналізувавши зібрані докази та норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, повністю доведена. Доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем правопорушення, судом не здобуто, а ті обставини, з яких позивач просить скасувати постанову, наведені останньою з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення, винесена уповноваженою на те особою відносно ОСОБА_1 , відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.

Враховуючи усе вищевикладене, суд прийшов до висновку про те, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, то відповідно до ст.139 КАС України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 20, 33, 96, 183, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283КУпАП, та ст.ст. ст.ст.77, 90, 122, 139, 159, 242-246, 263 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Києві про скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 27 січня 2022 року.

Суддя: