Справа № 640/25101/20
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Печерського районного у місті Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Печерського районного у місті Києві військового комісаріату про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Печерського районного в м. Києві військового, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Печерського районного в м. Києві військового комісаріату, яка полягає у не постановці на військовий обік та не видачу військового квитка;

- зобов`язати Печерський районний у м. Києві військовий комісаріат поставити на військовий облік та видати військовий квиток.

Рішенням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Печерського районного в м. Києві військового комісаріату, яка полягає у не розгляді заяви ОСОБА_1 від 25.08.2020 року та зобов`язано відповідача розглянути заяву від 25.08.2020 року щодо постановки на військовий облік та видачі військового квитка.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку у Печерському РВК та не зареєстрований у Печорському районі міста Києва.

Крім того, апелянтом зазначено, що заява про яку зазначає позивач до Печерського районного у місті Києві військового комісаріату не надходила.

До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову службу за контрактом в Управлінні державної охорони України з 14.03.2017 року по 14.03.2020 року. Звільнений з військової служби в запас Збройних Сил України згідно з підпунктом «а» пункту 2 частини 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виключений зі списків особового складу з 14.03.2020 року.

Відповідно до припису військовозобов`язаному, звільненому з Управління державної охорони України від 14.03.2020 року, виданому прапорщику запасу, ОСОБА_1 , останній не пізніше 19.03.2020 року, зобов`язаний з`явитися до Новомиргородського РВК у Кіровоградській області.

У зв`язку з вищезазначеним приписом, позивач звернувся до Новомиргородського районного військового комісаріату Кіровоградської області для постановки на військовий облік.

Листом від 16.06.2020 Новомиргородським районним військовим комісаріатом Кіровоградської області повідомлено Позивачу, що питання щодо постановки на військовий обік та видачі військового квитка буде вирішено після отримання відповіді на запит від Управління державної охорони України Департаменту кадрового забезпечення.

Не погодившись з відповіддю Новомиргородського районного військового комісаріату Кіровоградської області, ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Кіровоградським обласним військовим комісаріатом Міністерства оборони України листом від 14.08.2020 року №2857 рекомендовано позивачу звернутись до військового комісаріату за місцем знаходження військової частини, де проходив військову службу, тобто за місцем знаходження Управління державної охорони України.

25 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Печерського районного військового комісаріату з заявою, в якій просив видати військовий квиток на підставі того, що проходив військову службу за контрактом в Управлінні державної охорони України з 14.03.2017 року по 14.03.2020 року, проте відповіді на дану заяву не отримав, як і не був поставлений на військовий облік.

Вважаючи бездіяльність протиправною, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №2232 захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з ч.2 ст.1 Закону №2232 військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною 3 ст.1 Закону №2232 передбачено, що військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий облік усіх призовників і військовозобов`язаних ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально- первинний та персональний.

Статтею 37 Закону, визначено, взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього 1. Взяттю на військовий облік призовників та військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України: 1) на військовий облік призовників: приписані до призовних дільниць; які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянства України і згідно з цим Законом підлягають приписці до призовних дільниць; 2) на військовий облік військовозобов`язаних: звільнені з військової служби в запас; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу"; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно- територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; звільнені зі служби поліцейські, особи начальницького та рядового складу Міністерства внутрішніх справ України, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту (крім осіб, прийнятих на службу цивільного захисту у порядку, визначеному Кодексом цивільного захисту України, до проходження строкової військової служби), Державної кримінально-виконавчої служби України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику; які набули громадянства України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; виключені з військового обліку Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу; які досягли граничного (27-річного) віку під час перебування на військовому обліку призовників.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 25 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Печерського районного військового комісаріату з заявою, в якій просив видати військовий квиток на підставі того, що проходив військову службу за контрактом в Управлінні державної охорони України з 14.03.2017 року по 14.03.2020 року, проте відповіді на дану заяву не отримав, як і не був поставлений на військовий облік.

Задовольняючи в цій частині позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, відповідачем не надано доказів надання відповідні на звернення позивача.

Натомість, апелянт зазначає, що взагалі не отримував від позивача жодних заяв.

Як вбачається із наданих до матеріалів справи доказів, такі доводи апелянта не відповідають дійсності.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії повідомлення про вручення поштового направлення заяву позивача отримано уповноваженою особою апелянта 28.08.2020 року (а.с. 30-31).

Натомість, жодних доказів на підтвердження надіслання позивачу відповіді на заяву чи поставлення останнього на військовий облік та видачу військового квитка, не надано.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність Печерського районного в м. Києві військового комісаріату, яка полягає у не розгляді заяви позивача від 25.08.2020 року.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язати Печерський районний у м. Києві військовий комісаріат поставити на військовий облік та видати військовий квиток, суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 30.12.2016 року за № 582/2016 затверджено Положення про військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу.

Відповідно до пункту 1 Положення, військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу (далі - військовий квиток) є документом, що посвідчує особу військовослужбовця (військовозобов`язаного) та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку.

Відповідно до п.3 Положення про військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу затвердженого Указом Президента України від 30 грудня 2016 року №582/2016, військові квитки видаються: районними (міськими) військовими комісаріатами під час призову або прийняття громадян на військову службу, зарахування в запас, поновлення військового квитка у разі його втрати або пошкодження, зарахування до військового навчального закладу, звільнення у запас або зняття з військового і обліку за станом здоров`я.

Прийняття позивача на військову службу здійснено на підставі контракту про проходження військової служби із Управлінням державної охорони України та наказу УДОУ про зарахування від 14.03.2017 №126 -ос.

Відповідно до п.6 Порядку видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу затвердженого наказом Міністра оборони України № 206 від 10.04.2017, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 травня 2017 року за № 582/30450, видача військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу, які прийняті на військову службу за контрактом або зараховані до вищих військових навчальних закладів (далі - ВВНЗ), проводиться Р(М)ВК за місцезнаходженням військових частин (ВВНЗ) на підставі запиту командування військової частини (ВВНЗ), до якого додаються витяги з наказів про зарахування до списків військових частин (ВВНЗ).

Відтак, судом першої інстанції зроблено вірні висновки, що враховуючи фактичні обставини справи, ефективним захистом прав позивача, буде саме зобов`язання Печерського районного у м. Києві військового комісаріату розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.08.2020 року щодо постановки на військовий облік та видачі військового квитка, оскільки вказані питання відповідачем вирішено не було.

При цьому, суд критично оцінює доводи апелянта в частині відсутності у останнього повноважень на задоволення заяви позивача від 25.08.2021 року, оскільки спіним рішенням суду інших вимог до апелянта окрім розглянути звернення позивача у відповідності до норм чинного законодавства не містить.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновки суду першої інстанції.

З огляду на встановлені судом обставини, доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Печерського районного у місті Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Печерського районного у місті Києві військового комісаріату про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя А. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 19.01.2022року)