Справа № 370/2912/21
Суддя: Тандир О. В.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2022 р. Справа №370/2912/21

Провадження № 2-а/370/29/21

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Тандира О.В., із секретарем судового засідання Прокопчук О.О., розглянувши у порядку письмового провадження у залі суду у смт Макарів Київської області справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Київської області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , (далі - позивач) звернувся до Макарівського районного суду Київської області із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції України (далі - відповідач, УПП в Київській області ДПП) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 846792 від 03.12.2021 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 128 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн.

Згідно фабули оскаржуваної постанови, позивач нібито 30.11.2021 року о 07.25 годині в м. Макарів по вул. Стуса В, 37, будучи посадовою особою ПП «А.Т.Н.» (механік по випуску) здійснив випуск на лінію транспортного засобу Volkswagen LT35, державний номерний знак НОМЕР_1 , в якого було пошкодження вітрового скла в зоні роботи склоочисників, чим порушив п. п. 31.1 та ДСТУ 3649:2010 р. та ЗУ «Про автомобільний транспорт», чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 128 КУпАП.

Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення, є незаконною та підлягає скасуванню.

Так позивач вказує, що відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачений ст. ст. 279, 280 КУпАП, зокремастаршим інспектором ВБДР УПП у Київській області ДПП капітаном поліції Юденко О.М., не було роз`яснено позивачу, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності його права та обов`язки, а також працівником поліції було проігноровано прохання позивача про залучення представника в галузі права та поспіхом складено протокол про адміністративне правопорушення до його приїзду. Крім того, його прохання долучити до матеріалів справи докази, які виключають його вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, зокрема покази свідків та інші документи, працівниками поліції також були проігноровані. В своїх поясненнях в постанові про адміністративне правопорушення заявник вказав, що з протоколом не згідний.Справу ж про адміністративне правопорушення в супереч вимог ст. 276 КУпАП було розглянуто не за місцем його вчиненняяк вказано в протоколі.

Крім того, згідно постанови часом вчинення адміністративного правопорушення вказано 30.11.2021 року о 07.25 годині. Проте, сама постанова складена 03.12.2021 року приблизно о 15.00 годині. Тож, не зрозумілим є те, що заважало працівникам патрульної поліції, знаючи місце роботи та місце проживання позивача, здійснити розгляд справи в день нібито вчинення правопорушення.

Позивач вказує, що відсутні будь-які докази у розумінні ст. 251 КУпАП вчинення ним вказаного правопорушення. Зокрема до постанови не долучено жодного доказу того, що позивач є посадовою особою ПП «А.Т.Н.» (як вказано в протоколі), яка уповноважена здійснювати випуск на лінію транспортних засобів. В оскаржуваній постанові є лише відмітка, що до неї додаються фото. Проте, які саме фото, їх кількість, момент та обставини їх виготовлення в постанові не вказано.До постанови працівниками поліції також не було долучено копії жодного документу, який би підтверджував притягнення до відповідальності водія транспортного засобу Volkswagen LT35 державний номерний знак НОМЕР_1 . Відсутність відповідної постанови дає підстави стверджувати, що пошкоджень транспортного засобу 30.11.2021 року не було взагалі, а тому оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

У встановлений судом строк відповідач подав відзив на позов, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив, просив у задоволенні позову відмовити через його необґрунтованість.

На обґрунтування заперечень проти позову відповідач вказав, що відповідно до постанови 30.11.2021 року о 07 год. 25 хв., в м. Макарів, вул. Стуса В., 37, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою ПП «А.Т.Н.» (механік по випуску), здійснив випуск на лінію транспортного засобу Volkswagen LT35, н.з. НОМЕР_1 , в якого було пошкодження вітрового скла в зоні роботи склоочисників, чим порушив вимоги пункту 31.1. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР), положення ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання.», який затверджений наказом Держспоживстандарту України від 28.12.2010 року №630 (далі - ДСТУ 3649:2010) та положення ЗУ «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-ХІІ. Внаслідок чого ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 128 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Пунктом 31.1. ПДР передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно- технічної документації.

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про дорожній рух» технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку.

Положеннями ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух» встановлено, що експлуатація транспортних засобів також забороняється в разі, зокрема, виявлення технічних несправностей і невідповідності вимогам правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також неукомплектованості відповідно до призначення.

У пункті 1.3.1 Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методи такої перевірки, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 26.11.2012 року № 710 (далі - Вимоги), передбачено, що національним стандартом, зокрема, є ДСТУ 3649:2010.

Згідно з положеннями ст. 23 ЗУ «Про стандартизацію» від 05.06.2014 № 1315-VII, національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах. Національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов`язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 1.1. ДСТУ 3649:2010 цей стандарт поширюється на колісні транспортні засоби (далі - КТЗ). Пунктом 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 передбачено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників. Відповідність вимогам 6.8.1, 6.8.2, 6.8.4-6.8.6, 6.8.8, 6.8.10-6.8.25 перевіряють візуально та, у відповідних випадках, прикладанням зусилля, приведенням у дію, простукуванням нарізевих з`єднань, (пункт 7.8.1 ДСТУ 3649:2010).

Тож, системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що транспортні засоби повинні відповідати національним стандартам в галузі дорожнього руху, відповідно до яких забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності тріщин в зоні роботи склоочисників.

Посадові особи, які відповідають за експлуатацію і технічний стан транспортних засобів, зобов`язані не випускати на лінію транспортні засоби, технічний стан яких не відповідає нормативам з безпеки дорожнього руху та вимогам правил дорожнього руху.

Відповідач вказав, що навіть у випадку незгоди позивача з вчиненим правопорушенням, виключають можливість складення протоколу та зобов`язують інспектора за результатами розгляду справи приймати відповідне рішення та без складання протоколу виносити постанову про адміністративне правопорушення.

Крім того, інспектор патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах адміністративно-територіальної одиниці, має право здійснювати розгляд адміністративної справи де було вчинено таке адміністративне правопорушення та на місці де він несе службу в той час.

На виконання вимог ст. ст. 268, 278, 279 КУпАП відповідач, розпочавши розгляд справи, назвав своє ім`я, посаду та спеціальне звання, зазначив порушення, яке вчинив позивач, пояснив позивачеві його права та надав можливість надати письмові чи усні пояснення з приводу вчиненого правопорушення. Після чого інспектор здійснив дослідження та оцінку наявних доказів та повідомив позивача про прийняте по справі рішення (та виніс постанову.

Відповідач заначив, що надані ним фотокартки є фіксацією оскаржуваної події, які дозволяють з`ясувати причинно-наслідковий зв`язок між об`єктивними обставинами справи та прийнятим рішення щодо винесення оскаржуваної постанови, та є належними, достовірними та достатніми доказами у цій справі як і згідно норм КУпАП, так і згідно норм КАС України.

Щодо посилань позивача на можливі процесуальні порушення під час винесення спірного рішення, відповідач зазначив, що сама по собі наявність у рішенні суб`єкта владних повноважень процедурних порушень/помилок/неточностей, не може бути беззаперечною підставою для визнання його протиправним та його скасування, за умови, якщо що в сукупності, суд дійде висновку про те, що таке рішення прийнято у порядку та у спосіб, визначений законодавством, а процедурні порушення, що були допущені, не можуть автоматично ставити під сумнів правомірні дії та нівелювати всі наслідки. Важливим аспектом є також те, щоб допущені помилки та неточності загалом не спотворювали суть рішення та не мали наслідком допущення порушень прав осіб, стосовно яких прийнято таке рішення.

Наявні ж в адміністративній справі докази однозначно вказують на наявність ознак адміністративного правопорушення в діях позивача, коректність та відповідність санкцій до дійсних обставин події, а тому твердження позивача не заслуговують на увагу, вони жодним чином не впливають ані на факт вчинення порушення, ані на його суть, ані на його кваліфікацію та ніяк не можуть свідчити про безпідставність притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Ухвалою суду від 14.12.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 , прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи на 10.01.2021 року. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позов відповідно до ст. 162 КАС України.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, у зв`язку із чим справа розглядається у порядку письмового провадження.

Так, згідно поданого клопотання позивач просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив розглядати справу за відсутності його представника за наявними матеріалами справи, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 №846792 від 03.12.2021 року, ОСОБА_1 , було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 128 КУпАП, який 30.11.2021 року о 07 год. 25 хв. в м. Макарів по вул. Стуса В, 37, будучи посадовою особою ПП «А.Т.Н.» (механік по випуску) здійснив випуск на лінію транспортного засобу Volkswagen LT35, д.н.з. НОМЕР_1 , в якого було пошкодження вітрового скла в зоні роботи склоочисників, чим порушив п. п. 31.1 та ДСТУ 3649:2010 р. та ЗУ «Про автомобільний транспорт» та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Як вбачається з доданої до відзиву копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА №597209 від 30.11.2021 року, ОСОБА_2 , було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, який 30.11.2021 року об 11 год. 30 хв. в с. Андріївка по вул. Меля 138, водій, керуючи т/з Volkswagen LT35, д.н.з. НОМЕР_1 , надавав послуги з перевезення пасажирів за маршрутом с. Андріївка - Київ з тріщиною на лобового скла в зоні роботи склоочисників, чим порушив п. п. 31.1 ПДР України та ДСТУ 3649:2010 р. та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Також до відзиву відповідачем додано копію подорожнього листа №426801 за листопад 2021 року та дві копії фото лобового скла автомобіля.

Будь-яких інших доказів винуватості позивача у вчиненні правопорушення, за яке його притягнуто оскаржуваною постановою, відповідачем не надано.

Вирішуючи вимоги за даним адміністративним позовом, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, оцінюючи оскаржувану постанову відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КУпАП випуск на лінію транспортних засобів, технічний стан, обладнання або комплектність яких не відповідає вимогам правил і стандартів, що стосуються убезпечення дорожнього руху, технічної експлуатації, переобладнаних без відповідного погодження, не зареєстрованих у встановленому порядку, таких, що не пройшли обов`язкового технічного контролю або без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), без проходження щозмінного медичного огляду та контролю технічного стану, а також направлення в рейс одного водія при здійсненні пасажирських перевезень на автобусному маршруті протяжністю понад п`ятсот кілометрів - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, громадян - суб`єктів господарської діяльності в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 31.1. ПДР передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно- технічної документації.

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про дорожній рух» технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку.

Положеннями ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух» встановлено, що експлуатація транспортних засобів також забороняється в разі, зокрема, виявлення технічних несправностей і невідповідності вимогам правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також неукомплектованості відповідно до призначення.

У пункті 1.3.1 Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методи такої перевірки, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 26.11.2012 року № 710 (далі - Вимоги), передбачено, що національним стандартом, зокрема, є ДСТУ 3649:2010.

Згідно з положеннями ст. 23 ЗУ «Про стандартизацію» від 05.06.2014 № 1315-VII, національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах. Національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов`язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 1.1. ДСТУ 3649:2010 цей стандарт поширюється на колісні транспортні засоби (далі - КТЗ). Пунктом 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 передбачено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Як передбачено ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від них причин.

Щодо наданих відповідачем копій фото лобового скла автомобіля, то зважаючи на погану якість їх ксерокопії, з них не вбачається пошкодження вітрового скла в зоні роботи склоочисників. Також з даних фото неможливо встановити час та день, коли вони були зроблені, тобто, що ця подія мала місце саме 30.11.2021 року, як вказано в оскаржуваній постанові. Крім того, в п. 8 оскаржуваної постанови зазначено, що до постанови додаються фото, поряд з тим не вказано за допомогою якого технічного засобу зроблені такі фото.

Відповідно до сталої практики КАС ВС, якщо постанова поліції не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, цей доказ є недопустимим.

Щодо наданої відповідачем копії подорожнього листа №426801 за листопад 2021 року, то в ньому вказані дані лише про автомобіль, який виходить в рейс, та прізвище та ініціали водія, також містить підписи без зазначені їх «автора», і поряд з тим не містить будь яких даних про особу позивача (ідентифікуючі дані), як посадової особи, а саме механіка по виску транспортного засобу, а відтак вказаний доказ є недопустимим.

Крім того, матеріали справи не містять та відповідачем, на якого його покладено обов`язок щодо збирання доказів, не надано жодних доказів на підтвердження того, що позивач є посадовою особою ПП «А.Т.Н.».

Слід також зазначити, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише в тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач не довів правомірність своїх дій в частині притягнення особи до відповідальності за порушення вказаного вище пункту ПДР України та ДСТУ, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Решта доводів позивача на обґрунтування своїх вимог та відповідно заперечень щодо них, вказаних відповідачем, в даному випадку не має правового значення та не оцінюється судом, оскільки наведені вище підстави для скасування постанови є достатніми для цього.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, його стягнення з відповідача не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автомативному режимі серії ДП18 № 846792 від 03.12.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 128 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн., - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за вказаною статтею - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено через Макарівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, з урахуванням п. 3 Прикінцевих положень КАС України щодо продовження строків на час карантину. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тест рішення виготовлено та підписано 10.01.2022 року.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_3 ;

Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції, адреса: 04128, м.Київ, вул. Академіка Туполєва, 19, електронна адреса:

Суддя О.В. Тандир