Справа № 669/1124/21
Суддя: Бараболя Н. С.
Дата ухвалення: 2022-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 669/1124/21
Провадження № 2-а/669/4/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Бараболі Н.С.

за участю секретаря Бульбах Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білогір`я справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5065397 від 23 листопада 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

30 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО №5065397 від 29 листопада 2021 року, винесену інспектором 1 батальйону 3 роти управління патрульної поліції у вінницькій області Марцішевським А.І. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що згідно вказаної постанови він 23.11.2021 о 12 год. 23 хв. на а/д М-21, 255 км керував транспортним засобом - автомобілем NISSAN QASHQAI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не освітлювався номерний знак, чим порушив п.2.9 правил дорожнього-руху. Вказав, що відповідач без будь-яких доказів та без їх дослідження виніс вищевказану постанову, яка є незаконною.

З огляду на зазначене, вважає, що не допустив порушення Правил дорожнього руху, а тому оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, просить вищезазначену постанову від 29 листопада 2021 року скасувати, а провадження в справі закрити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник за довіреністю - адвокат Кучерук Т.М. в судове засідання не з`явилися. Адвокат Кучерук Т.М. звернувся до суду із заявою, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач - Управління патрульної поліції у Вінницькій області, в особі представника Ковальчука Д.О. в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАО №5065397 від 23 листопада 2021 року інспектора 1 батальйону 3 роти УПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Марцішевського А.І. позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП до штрафу в розмірі 850,00 грн. за те, що він 23 листопада 2021 року о 17 год. 23 хв. на а/д М-21, 255 км. керував транспортним засобом NISSAN QASHQAI, реєстраційний номер НОМЕР_1 у якого в темну пору доби не освітлювався номерний знак, чим порушив п.2.9 правил дорожнього-руху.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 02 грудня 2021 року призначено судове засідання та запропоновано відповідачу до початку розгляду справи надати суду матеріали адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , а саме постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5065397 від 23 листопада 2021 року та інші документи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню, зокрема такі обставини: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують відповідальність, обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Ч. 6 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Так, згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

За змістом п. 1.1. ПДР, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

В силу до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Вимогами п. 4 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі- Інструкція) встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбачених ч.ч. 1, 2, 3, 5, 6 ст. 121, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 126 КУпАП.

Пунктом 2 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене статтями 121, 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Вказане підтверджується також нормами ст. 276 КУпАП.

За правилами ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Як вбачається з ч. 6 ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зазначена норма права вказує на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення. А відтак не потребує додаткового роз`яснення про час та місце розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими Розділом ІV КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Беручи до уваги викладене, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», одним із превентивних поліцейських заходів є застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису. На думку суду таким технічним приладом може бути будь-який пристрій з функцією відеозапису, в тому числі і телефон.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься відеозапис з нагрудної камери поліцейського, згідно якого, відеофіксація даного правопорушення відбулась 23.11.2021 року за участю сторін по справі, який містить докази викладені в постанові про накладення адміністративного стягнення відносно позивача та з якої встановлено, що позивач керував транспортним засобом в темну пору доби, та таким чином допустив порушення Правил дорожнього руху.

Досліджений відеозапис з урахуванням положень Закону України "Про Національному поліцію" є належним та допустимим доказом по справі, оскільки в даному відезаписі зазначено дату та час правопорушень, які допустив позивач.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року, встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи наведених останнім доводів.

Згідно п. п. 9, 10 Розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи, не встановлено порушень зі сторони відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст.121 КУпАП відносно позивача.

Доводи позивача наведені ним в позовній заяві, як на підставу для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а саме: законом передбачено порядок розгляду справи та винесення постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення зокрема ч. 6 ст.121 КУпАП на місці вчинення правопорушення; доказів на підтвердження того, що оскаржувану постанову було винесено не на місці вчинення адміністративних правопорушень позивачем не надано, як і не надано належних доказів наявності порушення прав позивача діями відповідача.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

Керуючись ст. ст. 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5065397 від 23 листопада 2021 року- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:Н. С. Бараболя