Справа № 756/34/22
Суддя: Жук М. В.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

31.01.2022 Справа № 756/34/22
Справа № 756/34/22
Провадження № 2-а/756/56/22
У х в а л а

31 січня 2022 року Оболонський районний суд міста Києва у складі

головуючого судді Жука М.В.,

за участю секретаря Шершньова В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді,

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Відділу № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 10.01.2022 року визнано підстави пропуску ОСОБА_1 строку на звернення з адміністративним позовом неповажними; адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачці строк на усунення недоліків у термін до 17.02.2022 року, але не пізніше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

31.01.2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючому судді, з мотивів того, що не згодна з прийнятими суддею процесуальними рішеннями під час розгляду справ № 367/6445/15-ц та № 756/10992/15-ц. Крім того, вказує, що під час розгляду вказаних справ та після їх закінчення зверталася до Вищої Ради Правосуддя зі скаргою на дії головуючого судді по справам, а також зверталася до правоохоронних органів з заявами про вчиненні суддею дій, які мали ознаки кримінального правопорушення.

Посилаючись на указані обставини, ОСОБА_1 зазначає, що має сумнів у об`єктивності головуючого судді при розгляді справи та його неупередженості.

Відповідно до змісту ч.ч. 3, 4, 8 ст. 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу; такому судді не може бути заявлений відвід. Суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Частиною 11 ст. 40 КАС України встановлено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

З огляду на вказані приписи, суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого ст. 31 Кодексу.

Відтак головна мета відводу/самовідводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи; запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до п. п. 1 та 2 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29.11. та 13.12.1985 року, незалежність судових органів гарантується державою і закріплюється в конституції або законах країни. Судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів і відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонуки, тиску, погроз або втручання, прямого чи непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких би то не було причин.

За п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» право на звернення із скаргою щодо дисциплінарного проступку судді, з повідомленням про вчинення дисциплінарного проступку суддею (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа. Громадяни здійснюють зазначене право особисто або через адвоката, юридичні особи - через адвоката, органи державної влади та органи місцевого самоврядування - через своїх керівників або представників.

За змістом ст.ст. 55, 60 та 214 КПК України кожній фізичній та юридичній особі надано право звернутися до правоохоронних органів із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення у разі виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення суддею злочину під час здійснення правосуддя.

За усталеною практикою Вищої ради правосуддя, висловленою під час розгляду заяв суддів про втручання у їх професійну діяльність, реалізація особами передбачених законом прав не може бути розцінена, як втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя. Перебування скаржника у процесуальному статусі учасника справи не може позбавляти його наданого законом права звертатися до уповноважених державних органів щодо перевірки дій судді на предмет наявності ознак правопорушень. Водночас завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину відповідно до ст. 383 КК України тягне за собою настання кримінальної відповідальності (висновок ВРП від 15.05.2020 року).

При цьому відповідно до ст. ст. 1, 2 та 6 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України від 22.02.2013 року суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесності, незалежності, неупередженості та справедливості суду. Суддя має уникати будь-якого незаконного впливу на його діяльність, пов`язану із здійсненням правосуддя. Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Вивчивши підстави порушеного відводу дійшов висновку про його необґрунтованість, підстав, передбачених ч. 1 ст. 36 КАС України для відводу судді, заявницею наведено не було, а процесуальні дії та рішення судді під час розгляду інших судових справ за участю заявниці з якими вона не погоджується не є підставою для його відводу, а її звернення зі скаргами до Вищої Ради Правосуддя на дії судді та із заявами до правоохоронних органів щодо наявності ознак кримінального правопорушення розцінюється, як реалізацією цією особою гарантованого законом права на такі звернення, що не може вплинути на виконання суддею професійних обов`язків щодо розгляду конкретної справи в порядку, передбаченому процесуальним законом.

З огляду на необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 відводу, дійшов висновку пронаявність підстав, для передачі її заяви іншому складу суду для вирішення питання про відвід судді у відповідності до положень ст. ст. 31, 40 КАС України.

Керуючись ст. ст. 31, 36-41, 236, 293, 295, 297 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Передати заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення до Відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ Оболонського районного суду міста Києва для визначення судді в порядку ч. 4 ст. 40 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя