Справа № 640/9725/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9725/19 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Федотова І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства «Коніка Мінолта Україна» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (відокремлений підрозділ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство «Коніка Мінолта Україна» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві, ГУ ДПС у м. Києві (відокремлений підрозділ), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13 березня 2019 року №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДФС у м. Києві застосувало штраф не щодо окремих контрольованих операцій, а в межах контрольованої операції з імпорту товару, задекларованої у звітах про контрольовані операції, за якою ДП «Коніка Мінолта Україна» прощений борг. На думку позивача, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем з порушенням процедури, без врахування заперечень на висновки акту перевірки, а сама перевірка є незаконною, оскільки ГУ ДФС у м. Києві не мало права досліджувати питання, які стосуються трансферного ціноутворення, а також включив позивача в план-графік перевірок посеред року, що не передбачено чинним законодавством.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2021 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ГУ ДПС у м. Києві подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема, апелянт зазначає, що позивача включено до плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2018 рік шляхом проведення його коригування у квітні 2018 року, що передбачено Порядком формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 №524, із змінами і доповненнями, внесеними наказами Мінфіну від 04.08.2016 №723 та від 27.02.2017 №294.

Окрім того відповідач наполягає, що перевіркою встановлено не задекларовані операції у поданому звіті про КО за 2016 рік на суму 155 467 119 грн, та недекларування суми безповоротної фінансової допомоги у поданому звіті про контрольовані операції у 2016 році у сумі 16 934 157,00 грн.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі №640/9725/19, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

ДП «Коніка Мінолта Україна» подало письмовий відзив на апеляційну скаргу, проти доводів відповідача заперечує, підтримує свою позицію, наведену у позовній заяві, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Відповідачем одночасно з апеляційною скаргою подано клопотання про заміну сторони відповідача, яке колегія суддів задовольняє з огляду на положення постанови КМУ від 06.03.2019 №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» (із змінами) та пункту 2 частини другої постанови КМУ від 30.09.2020 №893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби», відповідно до яких ліквідовано територіальні органи Державної податкової служби шляхом утворення відокремлених підрозділів Державної податкової служби, згідно яких правонаступником ГУ ДФС у м. Києві є ГУ ДПС у м. Києві ().

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 13 березня 2019 року № за порушення пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України до ДП «Коніка Мінолта Україна» застосовано штрафні санкції у сумі 290 923,99 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі акту від 19 лютого 2019 року №117/26-15-14-02-02/14281534 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ДП «Коніка Мінолта Україна», код 14281534, податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 30.09.2018, валютного - за період з 01.01.2015 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 по 30.09.2018 та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.09.2018».

В акті перевірки зазначено про порушення пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України та вимог Порядку складання Звіту про КО, затвердженого наказом Мінфіну від 18 січня 2016 року №8, неповне декларування у звіті про КО операцій з компанією Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина), а саме: за 2015 звітний рік у сумі 12 158 242,00 грн., за 2016 звітний рік у сумі 16 934 157,00 грн.

До таких висновків відповідач дійшов, виходячи з такого:

- перевіркою встановлено не задекларовані операції в поданому звіті про КО за 2015 рік, в саме: до перевірки надано додаткову угоду від 31 березня 2015 року б/н до генерального договору від 31 січня 2009 року №1 між позивачем (покупець) та компанією Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина) (продавець), відповідно до пункту 5.3 розділу 5 якої продавець списує дебіторську заборгованість покупця за поставлений товар шляхом надання безповоротної фінансової допомоги у сумі 99 482,20 євро; на виконання умов додаткової угоди позивач відніс дану суму до складу доходу за 2015 рік, яка обліковується на рахунку 745 «Дохід від безоплатно одержаних активів» на загальну суму 2 531 754,00 грн.; в бухгалтерському обліку дана операція відображена проводкою по наступним рахункам: Дт 632 Кт 745; до перевірки надано додаткову угоду від 30 червня 2015 року б/н до генерального договору від 31 січня 2009 року №1 між позивачем (покупець) та компанією Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина) (продавець), відповідно до пункту 5.3 розділу 5 якої продавець списує дебіторську заборгованість покупця за поставлений товар шляхом надання безповоротної фінансової допомоги у сумі 104 815,71 євро; на виконання умов додаткової угоди позивачем віднесено дану суму до складу доходу за 2015 рік, яка обліковується на рахунку 745 «Дохід від безоплатно одержаних активів» на загальну суму 2 467 509,00 грн.; в бухгалтерському обліку дана операція відображена проводкою по наступним рахункам: Дт 632 Кт 745; до перевірки надано додаткову угоду від 30 вересня 2015 року б/н до генерального договору від 31 січня 2009 року №1 між позивачем (покупець) та компанією Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина) (продавець), відповідно до пункту 5.3 розділу 5 якої продавець списує дебіторську заборгованість покупця за поставлений товар шляхом надання безповоротної фінансової допомоги у сумі 137 755,03 євро; на виконання умов додаткової угоди позивачем віднесено дану суму до складу доходу за 2015 рік, яка обліковується на рахунку 745 «Дохід від безоплатно одержаних активів» на загальну суму 3 322 577,00 грн.; в бухгалтерському обліку дана операція відображена проводкою по наступним рахункам: Дт 632 Кт 745; до перевірки надано додаткову угоду від 31 грудня 2015 року б/н до генерального договору від 31 січня 2009 року №1 між позивачем (покупець) та компанією Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина) (продавець), відповідно до пункту 5.3 розділу 5 якої продавець списує дебіторську заборгованість покупця за поставлений товар шляхом надання безповоротної фінансової допомоги у сумі 247 809,67 євро; на виконання умов додаткової угоди позивачем віднесено частину суми безповоротної фінансової допомоги (146 298,40 євро) до складу доходу за 2015 рік, яка обліковується на рахунку 745 «Дохід від безоплатно одержаних активів» на загальну суму 3 836 402,00 грн.; в бухгалтерському обліку дана операція відображена проводкою по наступним рахункам: Дт 632 Кт 745; загальний обсяг господарських операцій не відображених у 2015 році з Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина) складає 12 158 242,00 грн.;

- звіт про КО за 2016 рік подано позивачем до ДФС України від 29 вересня 2017 року №, загальна сума КО, відображена у звіті, 138 532 962,00 грн.; перевіркою встановлено не задекларовані операції в поданому звіті про КО за 2016 рік, в саме: до перевірки надано додаткову угоду від 31 грудня 2015 року б/н до генерального договору від 31 січня 2009 року №1 між позивачем (покупець) та компанією Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина) (продавець), відповідно до пункту 5.3 розділу 5 якої продавець списує дебіторську заборгованість покупця за поставлений товар шляхом надання безповоротної фінансової допомоги у сумі 247 809,67 євро; на виконання умов додаткової угоди позивачем віднесено частину суми безповоротної фінансової допомоги (101 511,27 євро) до складу доходу за 2016 рік, яка обліковується на рахунку 745 «Дохід від безоплатно одержаних активів» на загальну суму 2 954 061,00 грн.; в бухгалтерському обліку дана операція відображена проводкою по наступним рахункам: Дт 632 Кт 745; до перевірки надано додаткову угоду від 31 березня 2016 року б/н до генерального договору від 31 січня 2009 року №1 між позивачем (покупець) та компанією Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина) (продавець), відповідно до пункту 5.3 розділу 5 якої продавець списує дебіторську заборгованість покупця за поставлений товар шляхом надання безповоротної фінансової допомоги у сумі 161 942,30 євро; на виконання умов додаткової угоди позивачем віднесено дану суму безповоротної фінансової допомоги до складу доходу за 2016 рік, яка обліковується на рахунку 745 «Дохід від безоплатно одержаних активів» на загальну суму 4 807 958,00 грн.; в бухгалтерському обліку дана операція відображена проводкою по наступним рахункам: Дт 632 Кт 745; до перевірки надано додаткову угоду від 30 червня 2016 року б/н до генерального договору від 31 січня 2009 року №1 між позивачем (покупець) та компанією Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина) (продавець), відповідно до пункту 5.3 розділу 5 якої продавець списує дебіторську заборгованість покупця за поставлений товар шляхом надання безповоротної фінансової допомоги у сумі 93 319,98 євро; на виконання умов додаткової угоди позивачем віднесено дану суму безповоротної фінансової допомоги до складу доходу за 2016 рік, яка обліковується на рахунку 745 «Дохід від безоплатно одержаних активів» на загальну суму 2 527 229,00 грн.; в бухгалтерському обліку дана операція відображена проводкою по наступним рахункам: Дт 632 Кт 745; до перевірки надано додаткову угоду від 30 вересня 2016 року б/н до генерального договору від 31 січня 2009 року №1 між позивачем (покупець) та компанією Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина) (продавець), відповідно до пункту 5.3 розділу 5 якої продавець списує дебіторську заборгованість покупця за поставлений товар шляхом надання безповоротної фінансової допомоги у сумі 95 024,60 євро; на виконання умов додаткової угоди позивачем віднесено дану суму безповоротної фінансової допомоги до складу доходу за 2016 рік, яка обліковується на рахунку 745 «Дохід від безоплатно одержаних активів» на загальну суму 2 762 909,00 грн.; в бухгалтерському обліку дана операція відображена проводкою по наступним рахункам: Дт 632 Кт 745; до перевірки надано додаткову угоду від 31 грудня 2016 року б/н до генерального договору від 31 січня 2009 року №1 між позивачем (покупець) та компанією Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина) (продавець), відповідно до пункту 5.3 розділу 5 якої продавець списує дебіторську заборгованість покупця за поставлений товар шляхом надання безповоротної фінансової допомоги у сумі 134 998,17 євро; на виконання умов додаткової угоди позивачем віднесено дану суму безповоротної фінансової допомоги до складу доходу за 2016 рік, яка обліковується на рахунку 745 «Дохід від безоплатно одержаних активів» на загальну суму 3 837 000,00 грн.; в бухгалтерському обліку дана операція відображена проводкою по наступним рахункам: Дт 632 Кт 745; загальний обсяг господарських операцій не відображених у 2015 році з Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина) складає 16 934 157,00 грн.

За результатами розгляду заперечень на висновки акту перевірки, отримані відповідачем 05 березня 2019 року, листом від 15 березня 2019 року №48327/10/26-15-14-02-02 заперечення залишено без задоволення, а висновки акту перевірки - без змін.

Не погоджуючись із висновками, викладеними в акті перевірки, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, за результатами розгляду якого судом першої інстанції ухвалено рішення від 28 травня 2021 року.

Переглядаючи зазначене рішення, колегія суддів зазначає, що підстави призначення та проведення перевірок контрольованих операцій передбачені положеннями статті 39 Податкового кодексу України та Порядку проведення перевірок платників податків з питань дотримання платниками податків принципу «витягнутої руки», який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 10 березня 2016 року №344 (далі - Порядок №344).

Відповідно до підпункту 39.1.1 пункту 39.1 статті 39 Податкового кодексу України платник податку, який бере участь у контрольованій операції, повинен визначати обсяг його оподатковуваного прибутку відповідно до принципу «витягнутої руки».

Згідно положень підпункту 39.5.2 пункту 39.5 статті 39 Податкового кодексу України перевірка з питань дотримання платником податків принципу «витягнутої руки» проводиться відповідно до положень глави 8 розділу II цього Кодексу з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Аналогічні положення містяться у пункті 2 розділу І Порядку №344.

Відповідно до пунктів 3, 4 розділу І Порядку №344 перевірка дотримання принципу «витягнутої руки» проводиться за наявності підстав, визначених підпунктами 39.5.2.1 підпункту 39.5.2 пункту 39.5 статті 39 розділу І та підпунктами 78.1.14-78.1.16 пункту 78.1 статті 78 глави 8 розділу II Кодексу. Перевірка платника податків з питань повноти нарахування і сплати податків під час здійснення контрольованих операцій за звітні періоди 2013 та 2014 років проводиться відповідно до положень глави 8 розділу II Кодексу з урахуванням особливостей, визначених статтею 39 розділу I Кодексу, у редакції, що діяла до 01 січня 2015 року, та цим Порядком.

Перевірка дотримання принципу «витягнутої руки» є документальною позаплановою перевіркою.

Відповідно до підпункту 39.5.2.1 підпункту 39.5.2 пункту 39.5 статті 39 Податкового кодексу України перевірка з питань дотримання платником податків принципу «витягнутої руки» може бути проведена контролюючим органом у разі надання платником податків документації з трансфертного ціноутворення відповідно до підпункту 39.4.4 пункту 39.4 цієї статті або у разі неподання платником податків чи подання з порушенням вимог пункту 39.4 цієї статті звіту про контрольовані операції або документації з трансфертного ціноутворення.

Згідно з підпунктами 78.1.14-78.1.16 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:

у разі отримання документально підтвердженої інформації та даних, що свідчать про невідповідність умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» та/або встановлення невідповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» у порядку, передбаченому підпунктом 39.5.1.1 підпункту 39.5.1 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу;

неподання платником податків або подання з порушенням вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або у разі встановлення порушень під час моніторингу такого звіту або документації відповідно до вимог пунктів 39.4 і 39.5 статті 39 цього Кодексу;

отримано звіт про контрольовані операції, надісланий платником податків відповідно до пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу. У такому разі перевірка проводиться виключно з питань контролю трансфертного ціноутворення.

Відповідно до пунктів 1 - 2 розділу ІІ Порядку №344 за наявності підстав, визначених пунктом 3 розділу 1 цього Порядку, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення про проведення перевірки дотримання принципу «витягнутої руки», яке оформлюється наказом.

Для прийняття рішення про проведення перевірки дотримання принципу «витягнутої руки» керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу направляє до Державної фіскальної служби України інформаційне повідомлення з обґрунтуванням підстав для проведення перевірки. Погодження або мотивоване заперечення надається ДФС протягом п`ятнадцяти робочих днів з дати отримання інформаційного повідомлення про проведення перевірки дотримання принципу «витягнутої руки». Наказ про проведення перевірки дотримання принципу «витягнутої руки» видається контролюючим органом після отримання від ДФС відповідного погодження.

В матеріалах справи відсутні докази погодження ДФС проведення у відношенні позивача рішення про проведення перевірки дотримання принципу «витягнутої руки», яке мало бути оформлене наказом.

Не надано таких доказів відповідачем й під час подачі апеляційної скарги, у якій зазначено лише, що позивача включено до плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2018 рік шляхом проведення його коригування у квітні 2018 року, що передбачено Порядком формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 №524, із змінами і доповненнями, внесеними наказами Мінфіну від 04.08.2016 №723 та від 27.02.2017 №294.

Разом з тим, пункт 77.1 Податкового кодексу України передбачає, що план-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику та митну політику, до 25 грудня, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Законодавство в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин не передбачало повноважень податкових органів на внесення змін і включення до вже затвердженого та оприлюдненого плану-графіку перевірок платників податків, які спочатку там не були передбачені.

Зазначена позиція підтримана також у постанові Верховного Суду від 08.10.2019 у справі №826/11217/18, відповідно до висновків якої внесення змін до річного плану здійснення заходів державного нагляду допускається лише у випадку зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.

Невиконання вимог податкового законодавства в частині порядку та підстав призначення та проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Окрім того, абзацом третім підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено певні обмеження щодо предмету планової перевірки, а саме: не є предметом документальної планової перевірки питання трансфертного ціноутворення, визначені статтею 39 цього Кодексу.

Разом із тим, як свідчать матеріали справи, що відповідач надав оцінку з питань звітності позивача щодо господарських операцій позивача з контрагентом Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина), які відповідно до висновків акту перевірки віднесено до контрольованих операцій, у межах документальної планової виїзної перевірки. Проте, не надав будь-яких доказів та відповідних обґрунтувань на підтвердження правових підстав для надання оцінки в межах документальної планової виїзної перевірки питанню повноти декларування контрольованих операцій у звіті, оскільки питання трансфертного ціноутворення не є предметом документальної планової перевірки.

Відповідно до пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акту перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акту перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акту перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Разом з тим, під час винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідач не прийняв до уваги подані позивачем заперечення на висновки акту перевірки, отримані ГУ ДПС у м. Києві 05 березня 2019 року, оскільки висновок про результати розгляду заперечень прийнято 15 березня 2019 року за №48327/10/26-15-14-02-02, в той час як оскаржуване податкове повідомлення-рішення датоване 13 березня 2019 року.

Доводи відповідача про порушення позивачем вимог 39.4 статті 39 Податкового кодексу України та вимог Порядку складання Звіту про КО, затвердженого наказом Мінфіну від 18 січня 2016 року №8, в частині неповного декларування у звіті про КО операцій з компанією Konica Minolta Business Solutions Europe GmbH (Німеччина) за 2015 звітний рік у сумі 12 158 242,00 грн. та за 2016 звітний рік у сумі 16 934 157,00 грн, не підтверджуються наявними у справі матеріалами, оскільки штраф, який відповідач застосував до позивача, накладається якщо платник не задекларував у звіті про контрольовані операції окремі контрольовані операції, зокрема абзац 3 пункту 120.3 Податкового кодексу України передбачає, що неподання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або не включення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу (штрафів) у розмірі: 1 відсотка суми контрольованої операції, незадекларованої у поданому звіті про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 01 січня податкового (звітного) року, за всі незадекларовані контрольовані операції.

Відповідач наполягає, що позивачем не задекларовано контрольовані операції у звітах за 2015 і 2016 роки, проте списання заборгованості позивача відбувалося в рамках вже задекларованих контрольованих операцій з імпорту техніки шляхом укладення додаткових угод до генерального договору №1 від 31.01.2009, за яким така техніка постачалася.

Тобто, відбувалося списання заборгованості в рамках поставок, а не окремі контрольовані операції, що не враховано та не спростовано відповідачем.

Так, виходячи з наявних у справі матеріалів, операції з постачання задекларовані позивачем у звітах за 2015 та 2016 роки, про що свідчить копія генерального договору №1 від 31.01.2019 та додаткові угоди про списання заборгованості, а також звіти про контрольовані операції з додатками про відомості про контрольовані операції, з яких вбачається, що позивачем задекларовано операції з постачання товарів за генеральним договором №1 від 31.01.2019.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 13 березня 2019 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

У сукупності наведеного, колегія суддів зазначає, що відповідачем вищезазначених обставин в суді першої інстанції та в апеляційному суді не спростовано, належних, достатніх та обґрунтованих пояснень з цього приводу не надано, як і не доведено порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки колегія суддів доводи апеляційної скарги відхиляє, не змінює та не скасовує рішення суду першої інстанції, відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

Керуючись статтями 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2021 року у справі 640/9725/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя - доповідач О.М. Кузьмишина

Судді Л.О. Костюк

І.В. Федотов