Справа № 420/17511/21
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

21 січня 2022 р. м.ОдесаСправа № 420/17511/21

Суддя-доповідач П`ятого апеляційного адміністративного суду Димерлій О.О., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року у справі № 420/17511/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:
У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо розрахунку розміру грошової допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 за 2013-2017 роки без урахування щомісячної додаткової грошової допомоги.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок розміру грошової допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 за 2013-2017 роки, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та здійснити виплату донарахованих сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року по справі №420/17511/21 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо розрахунку розміру грошової допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 за 2013-2017 роки без урахування щомісячної додаткової грошової допомоги.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок розміру грошової допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 за 2013-2017 роки, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та здійснити виплату донарахованих сум.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Військовою частиною НОМЕР_1 апеляційну скаргу. В порушення вимог п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України відповідачем при подачі апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Разом з тим, в апеляційній скарзі Військовою частиною НОМЕР_1 заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

В обґрунтування заявленого клопотання скаржник зазначає про неможливість наразі сплатити судовий збір так як майновий стан не дозволяє здійснити оплату судового збору у повному обсязі.

Надаючи оцінку вищеозначеному клопотанню скаржника про відстрочення сплати судового збору, апеляційний суд уважає за необхідне зазначити про таке.

Питання звільнення від сплати судового збору як складової судових витрат, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення його сплати урегульовано положеннями частини 1 статті 133 КАС України, відповідно до якої суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно із частиною 2 статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір», відповідно до статті 1 якого судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати урегульовано статтею 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Зі змісту положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" слідує, що існує три умови, за яких суд, ураховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті), а саме:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є майновий стан сторони.

При цьому, при зверненні до суду із клопотанням про відстрочення сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні докази на підтвердження факту відсутності відповідних коштів (бюджетних асигнувань) для сплати судового збору.

Відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови в задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору.

Проте, будь-яких доказів про наявність об`єктивних підстав щодо відстрочення сплати судового збору у зв`язку з майновим станом до суду апеляційної інстанції скаржником не надано.

Між тим, обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, як і довготривала процедура погодження сплати судового збору, яка стосується адміністративно-організаційної діяльності суб`єкта владних повноважень, не звільняють державний орган від обов`язку сплати судового збору.

Скаржник, який діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних чи фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо забезпечення неухильного виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно сплати судового збору.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що клопотання про відстрочення сплати судового збору Військовою частиною НОМЕР_1 належним чином не обґрунтовано та до апеляційної скарги не додано доказів на підтвердження факту відсутності відповідних коштів (бюджетних асигнувань) для сплати судового збору, суддя-доповідач дійшов висновку, що законодавчо передбачених підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору немає.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема, позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Станом на 1 січня 2021 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлено у розмірі 2270 грн.

Таким чином, при поданні апеляційної скарги в цій справі скаржник мав додати докази сплати судового збору у розмірі 1362 грн. (908 х 150%)

Виходячи із зазначеного та з наведених вище норм законодавства, за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції скаржник повинен сплатити судовий збір у розмірі 1362 грн. на рахунок UA1015758, код класифікації доходів бюджету - 22030101, отримувач ГУК в Одеській області /Приморський р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, установлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу.

Оскільки особою, яка оскаржує рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, не сплачено судовий збір, подана апеляційна скарга, на підставі ст. 298 КАС України, підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. 169, 292, 293, 298 КАС України, суддя-доповідач

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 відстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року у справі № 420/17511/21 - залишити без руху.

Для усунення недоліків поданої апеляційної скарги надати скаржнику 10-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали, шляхом надання до апеляційного суду доказів сплати судового збору у розмірі 1362 грн.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду має бути внесено на рахунок UA1015758, код класифікації доходів бюджету - 22030101, отримувач ГУК в Одеській області /Приморський р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998.

Роз`яснити скаржнику, що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги в частині надання доказів сплати судового збору, відповідно до ст.169 КАС України, апеляційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.