Справа № 363/5405/21
Суддя: Баличева М. Б.
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

21.01.22 363/5405/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2022 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого - судді Баличевої М.Б., секретаря судового засідання Щур А.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора старшого сержанта поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Снігур Анатолія Анатолійовича про скасування постанови серії ЕАО № 5128551 про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі від 09.12.2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

14 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Інспектора старшого сержанта поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Снігур А.А. про скасування постанови серії ЕАО № 5128551 про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі від 09.12.2021 року,

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 09 грудня 2021 року близько 14 год. 50 хв. керуючи автомобілем Land Rover Range Rover Sport з номерним знаком НОМЕР_1 вона припаркувалась по вул. Шкільна в м. Вишгород біля гімназії Інтелект для очікування трьох неповнолітніх дітей зі школи. Рухаючись по вул. Шкільна в м. Вишгород та під`їжджаючи до місця паркування, оцінила відстань до пішохідного переходу і зупинила транспортний засіб за 10 м до нього відповідно до вимог ПДР. В цей час, проїжджаючий повз патрульний автомобіль поліції зупинився безпосередньо перед пішохідним переходом, чим обмежив видимість для інших водіїв та ускладнив можливість переходу дороги дітям, що саме прямували додому після уроків. При цьому відстань між її та патрульним автомобілем була приблизно 6 м. Інспектор старший сержант поліції Снігур А.А. звинуватив її в тому, що вона зупинила транспортний засіб менше ніж в 10 м від знаку 5.38.1. «Пішохідний перехід», чим порушила п. 15.9. ПДР та додав, що її порушення правил ПДР зафіксоване у режимі фото та відео фіксації і будь-які заперечення не приймаються і ним буде виноситися постанова про накладення адміністративного стягнення за порушення передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. З даною постановою ОСОБА_1 не погоджується, просить визнати дії інспектора поліції незаконними, постанову протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити, виходячи з того, що відповідачем не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, у оскаржуваній постанові серії ЕОА № 5128551 про адміністративне правопорушення від 09 грудня 2021 року в порушення статті 283 КУпАП не вказано технічний засіб, яким здійснено відеозапис. Також просить стягнути оплату судового збору з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ОСОБА_1 змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за адміністративним позовом та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить розписка в матеріалах справи. Заяв, клопотань не подавав. Правом щодо надання відзиву на позов у встановлений законом строк не скористався.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, беручи до уваги пояснення позивача, викладені в адміністративному позові, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що інспектором патрульної поліції Вишгородського районного управління поліції ГУНП в Київській області Савчук Віталієм.Вікторовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5128551 від 09 грудня 2021 року до ОСОБА_1 було застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та порушення п. 15.9 ПДР України.

З копії тексту постанови вбачається, що 09.12.2021 року о 14 год. 55 хв. у м. Вишгороді по вул. Шкільна, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Land Rover Range Rover Sport з номерним знаком НОМЕР_1 здійснила зупинку ближче 10 м до пішохідного переходу, чим порушила п. 15.9 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП, в зв`язку з чим застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, поняття «суду», яке застосовується у Конвенції, не обмежується виключно органами судової влади, а поширюється й на інші державні органи, уповноважені вирішувати питання про притягнення особи до юридичної відповідальності. Так зокрема, орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 § 1, може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміна (Sramek v. Austria (Срамек проти Австрії), § 36).

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1-126) тощо.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Підпунктом «г» п.15.9 ПДР України визначено, що зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, покладених в основу прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення, а також його правомірності.

Крім того, у поданому позові позивач посилається на те, що, знак 5.38.1 «Пішохідний перехід» встановлений приблизно в 5 м від пішохідного переходу та знаходиться в неналежному місці між огорожею гімназії та тротуаром та розвернутий перпендикулярно до проїжджої частини, що суперечить нормам розташування знаків ПДР знак 5.38.1 має встановлюватися праворуч від дороги на ближній межі переходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд також вважає, що відповідачем під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було порушено вимоги ст. 245 КУпАП, а саме: не повно з`ясовано обставини справи та не доведено належними доказами правомірність притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Також, як вбачається з постанови серії ЕОА №5128551 про адміністративне правопорушення від 09 грудня 2021 року в порушення статті 283 КУпАП не зазначений технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Відповідачем, у порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не надано жодного доказу у спростування вказаних тверджень позивача.

За принципом презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, не доведений.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, викладені позивачем в обґрунтування позову знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, у зв`язку з чим адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова серії ЕАО № 5128551 від 09.12.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення - скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно положень ч. 1 ст. 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Київській області підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 454 грн.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 122, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 10, 73-77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії інспектора старшого сержанта поліції щодо складання постанови серії ЕАО № 5128551 про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі від 09 грудня 2021 року про накладення на мене адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень за порушення ст. 122 ч.І КупАП незаконними.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 5128551 від 09.12.2021 відносно ОСОБА_1 про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати, а провадження по справі- закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області (місцезнаходження юридичної особи: 01601, м.Київ, вул. Володимирська,15) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області 20.10.2004 р., ІПН НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий М.Б. Баличева