Справа № 640/14076/21
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Беспалова О.О. та Глущенко Я.Б.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

за участю:

представника позивача: - Сича Є.Ю.,

представників відповідачів:- Трубнікова В.А.,

- Наєва Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «ТІ ЕР ЕС ЛІЗИНГ» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2021 року позивач - Приватне підприємство «ТІ ЕР ЕС ЛІЗИНГ» звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі- відповідач - 1), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі - відповідач - 2) про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача - 1 щодо не нарахування перед Приватним підприємством «ТІ ЕР ЕС ЛІЗИНГ» пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України на суму бюджетної заборгованості по деклараціям за лютий, березень, квітень, жовтень 2015 року за період з 14.07.2020 року по 05.03.2021 року;

- стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «ТІ ЕР ЕС ЛІЗИНГ» пеню у розмірі 46 120 440,84 грн. нараховану на заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість, яку складають: сума 11 070 307,97 грн. пені нарахованої за період з 14.07.2020 року по 05.03.2021 року по декларації за лютий 2015 року, сума 11 079 942,64 грн. пені нарахованої за період з 14.07.2020 року по 05.03.2021року по декларації за березень 2015 року, сума 11 089 818,35 грн. пені нарахованої за період з 14.07.2020 року по 05.03.2021 року по декларації за квітень 2015 року, сума 12 880 371,88 грн. пені нарахованої за період з 14.07.2020 року по 05.03.2021 року по декларації за жовтень 2015 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 липня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

30 грудня 2021 року та 04 січня 2022 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 56131, від Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій відповідачем - 2 наголошено, що судове рішення у справі № 826/17808/16 виконано ним в повному обсязі, отже Головне управління Казначейства є неналежним відповідачем у даній справі, крім того, на переконання відповідача -2 судом першої інстанції не враховано, що позивачем використовується як плаваюча ставка НБУ при розрахунках (у межах справи № 640/15906/20) так і фіксована.

06 січня 2022 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 673, від Приватного підприємства «ТІ ЕР ЕС ЛІЗИНГ» надійшов до суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого позивач повністю заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою, наголошує, що для здійснення обрахунку пені застосуванню підлягає розмір облікової ставки, встановлений Національним банком України на момент виникнення пені, при цьому законом не визначено можливість її зміни протягом строку дії бюджетної заборгованості, включаючи день погашення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що неподання органом державної податкової служби до Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення заборгованості бюджету з податку на додану вартість, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені, адже після спливу законодавчо визначеного строку для проведення зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок платника, відповідна сума відшкодування податку на додану вартість набуває статусу заборгованості, що є підставою для нарахування пені, у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення на користь позивача пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.12.2019 року у справі №826/17808/16, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2020 року та постановою Верховного Суду від 14.01.2021 року, позов ПП «ТІ ЕР ЕС ЛІЗИНГ» задоволено:

- визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України щодо невідшкодування Приватному підприємству «Ті Ер Ес Лізинг» заявлених до відшкодування сум податку на додану вартість в загальному розмірі 219 190 751,00 грн. за податковими деклараціями з податку на додану вартість: за лютий 2015 року на суму 47 761 967,00 грн., за березень 2015 року на суму 47 803 535,00 грн., за квітень 2015 року на суму 47 846 143,00 грн., за жовтень 2015 року на суму 75 779 106,00 грн., яка в тому числі виявляється у протиправній не підготовці та не поданні до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновків із зазначенням сум податку на додану вартість у встановлені законодавством терміни та у неподанні узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість;

- стягнуто з Державного бюджету на користь Приватного підприємства «Ті Ер Ес Лізинг» (01001, місто Київ, вулиця Велика Житомирська, 20-А, офіс 1, ) заборгованість з відшкодування податку на додану вартість в загальному розмірі 219 190 751,00 грн. за податковими деклараціями з податку на додану вартість: за лютий 2015 року на суму 47 761 967,00 грн., за березень 2015 року на суму 47 803 535,00 грн., за квітень 2015 року на суму 47 846 143,00 грн., за жовтень 2015 року на суму 75 779 106,00 грн.

05 березня 2021 року Головним управлінням Державної казначейської служби України у місті Києві перераховано ПП «ТІ ЕР ЕС ЛІЗИНГ» заборгованість бюджету з відшкодування ПДВ на загальну суму 219 190 751,00 грн. по деклараціям за лютий, березень, квітень, жовтень 2015 року.

Як зазначає позивач, в порушення п. 200.23 статті 200 ПК України податковим органом не було нараховано пеню на відповідну суму бюджетної заборгованості.

Вважаючи вищевказану бездіяльність відповідача - 1 протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом з питань оподаткування є Податковий кодекс України від 02.12.2010 р. №2755-VI, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Алгоритм дій державних органів щодо відшкодування з Державного бюджету України (бюджетного відшкодування) ПДВ врегульовано статтею 200 ПК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин.

Положеннями пункту 200.7 та 200.10 статті 200 ПК України визначено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно з пунктом 200.11 статті 200 ПК України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Положеннями пункту 200.15 статті 200 ПК України встановлено, що після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня, що настав за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Як зазначає позивач та встановлено судом, згідно декларації за лютий 2015 року заявлена позивачем до відшкодування сума 47 761 967,00 грн. стала бюджетною заборгованістю 06.05.2015 року (19 березня 2015 року подано декларацію + 30 календарних днів на проведення камеральної перевірки + 5 робочих днів на складання висновку (Висновок на відшкодування передано до казначейства 24 квітня 2015 року) + 5 операційних днів для перерахування суми).

Згідно декларації за березень 2015 року заявлена позивачем до відшкодування сума 47 803 535,00 грн. стала бюджетною заборгованістю 03.06.2015 року (15 квітня 2015 року подано декларацію + 30 календарних днів на проведення камеральної перевірки + 5 робочих днів на складання висновку + 5 операційних днів для перерахування суми).

Згідно декларації за квітень 2015 року заявлена позивачем до відшкодування сума 47 846 143,00 грн. стала бюджетною заборгованістю 07.07.2015 року (20 травня 2015 року подано декларацію + 30 календарних днів на проведення камеральної перевірки + 5 робочих днів на складання висновку + 5 операційних днів для перерахування суми).

Згідно декларації за жовтень 2015 року заявлена позивачем до відшкодування сума 75 779 106,00 грн. стала бюджетною заборгованістю 05.01.2016 року (19 листопада 2015 року подано декларацію + 30 календарних днів на проведення камеральної перевірки + 5 робочих днів на складання висновку + 5 операційних днів для перерахування суми).

Як зазначено вище, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.12.2019 року у справі №826/17808/16, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2020 року та постановою Верховного Суду від 14.01.2021 року, позов ПП «ТІ ЕР ЕС ЛІЗИНГ» задоволено, визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України щодо невідшкодування Приватному підприємству «Ті Ер Ес Лізинг» заявлених до відшкодування сум податку на додану вартість в загальному розмірі 219 190 751,00грн. за податковими деклараціями з податку на додану вартість: за лютий 2015 року на суму 47 761 967,00грн., за березень 2015 року на суму 47 803 535,00грн., за квітень 2015 року на суму 47 846 143,00грн., за жовтень 2015 року на суму 75 779 106,00грн., яка в тому числі виявляється у протиправній не підготовці та не поданні до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновків із зазначенням сум податку на додану вартість у встановлені законодавством терміни та у неподанні узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість; стягнуто з Державного бюджету на користь Приватного підприємства «Ті Ер Ес Лізинг» (01001, місто Київ, вулиця Велика Житомирська, 20-А, офіс 1, ) заборгованість з відшкодування податку на додану вартість в загальному розмірі 219 190 751,00грн. за податковими деклараціями з податку на додану вартість: за лютий 2015 року на суму 47 761 967,00грн., за березень 2015 року на суму 47 803 535,00грн., за квітень 2015 року на суму 47 846 143,00грн., за жовтень 2015 року на суму 75 779 106,00грн.

05 березня 2021 року Головним управлінням Державної казначейської служби України у місті Києві перераховано ПП «ТІ ЕР ЕС ЛІЗИНГ» заборгованість бюджету з відшкодування ПДВ на загальну суму 219 190 751,00грн. по деклараціям за лютий, березень, квітень, жовтень 2015 року.

Згідно з п. 200.23 статті 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Отже, неподання органом державної податкової служби до Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення заборгованості бюджету з податку на додану вартість, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Після спливу законодавчо визначеного строку для проведення зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок платника, відповідна сума відшкодування податку на додану вартість набуває статусу заборгованості, що є підставою для нарахування пені.

Вказана правова позиція, як вірно зазначено судом першої інстанції, також викладена в постановах Верховного Суду від 12.03.2019 року у справі №808/2689/15, від 22.03.2019 року у справі №822/3473/17, від 24.04.2019 року у справі №808/1880/16, від 14.11.2019 року у справі №802/745/16-а.

Колегія суддів погоджується також з висновком суду першої інстанції, що законом не визначено можливість зміни розміру облікової ставки протягом строку дії бюджетної заборгованості, включаючи день погашення.

Вказана правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 24.11.2020 року у справі №808/660/16.

Сума пені розраховується за наступною формулою:

П = Сз х О (НБУ) х В : R х К (дн) де: П - сума пені, що нараховується на бюджетну заборгованість з ПДВ; Сз - фактично непогашена сума бюджетної заборгованості з ПДВ; О (НБУ) - облікова ставка НБУ на момент виникнення пені (%); В - коефіцієнт, що складає 120% облікової ставки НБУ, встановленої на момент виникнення пені протягом строку її дії, включаючи день погашення; R - кількість днів у календарному році; К (дн) - кількість календарних днів прострочення у сплаті, включаючи день сплати (з 14.07.2020 по 05.03.2021, по декларації з ПДВ за лютий 2015 року - 235 днів, по декларації з ПДВ за березень 2015 року - 235 днів, по декларації з ПДВ за квітень 2015 року - 235 днів, по декларації з ПДВ за жовтень 2015 року - 235 днів).

При визначенні розміру пені по бюджетній заборгованості, зважаючи на виникнення 06.05.2015 року заборгованості по заявленій до відшкодування в декларації за лютий 2015 року сумі, застосуванню підлягає облікова ставка на рівні 30%, яка діяла відповідно до постанови НБУ від 02.03.2015 №154 станом на 06.05.2015, а тому сума пені складає 11 070 307,97 грн. (47761967 грн.*30%*120%/365*235).

При визначенні розміру пені по бюджетній заборгованості, зважаючи на виникнення 05.06.2015 року заборгованості по заявленій до відшкодування в декларації за березень 2015 року сумі, застосуванню підлягає облікова ставка на рівні 30%, яка діяла відповідно до постанови НБУ від 02.03.2015 року №154 станом на 05.06.2015, а тому сума пені складає 11 079 942,64 грн. (47803535 грн.*30%*120%/365*235).

При визначенні розміру пені по бюджетній заборгованості, зважаючи на виникнення 07.07.2015 року заборгованості по заявленій до відшкодування в декларації за квітень 2015 року сумі, застосуванню підлягає облікова ставка на рівні 30%, яка діяла відповідно до постанови НБУ від 02.03.2015 року №154 станом на 07.07.2015 року, а тому сума пені складає 11 089 818,35 грн. (47 846 143грн.*30%*120%/365*235).

При визначенні розміру пені по бюджетній заборгованості, зважаючи на виникнення 05.01.2016 року заборгованості по заявленій до відшкодування в декларації за жовтень 2015 року сумі, застосуванню підлягає облікова ставка на рівні 22%, яка діяла відповідно до постанови НБУ від 17.12.2015 року №894 станом на 05.01.2016 року, а тому сума пені складає 12 880 371,88 грн. (75 779 106,00 грн.*22%*120%/365*235).

Таким чином, сума пені за період з 14.07.2020 року по 05.03.2021 року складає 46 120 440,84 грн. (11 070 307,97 +11 079 942,64+11 089 818,35+12 880 371,88). На переконання колегії суддів, не заслуговують на увагу посилання відповідача на той факт, що у справі № 640/15906/20 (позов задоволено в повному обсязі) позивачем суму заборгованості було розраховано із застосуванням плаваючої ставки НБУ, таким чином в межах даної справи (з урахуванням фіксованої ставки НБУ) розрахунок пені є неоднозначним та не може трактуватися як такий, що є вірним, адже в силу приписів ч.7 ст. 78 КАС України, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Більше того, відповідачем, всупереч приписам ч.2 ст. 77 КАС України не доведено правомірності своїх дій, не надано обґрунтованих заперечень щодо наявного розрахунку суми пені.

Інших доводів, що вказували б на протиправність чи необґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідачами не наведено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2021 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: О.О.Беспалов

Я.Б.Глущенко

Повний текст виготовлено 18 січня 2022 року.