Справа № 540/4356/21
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 р.м.ОдесаСправа № 540/4356/21
Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Зуєвої Л.Є.,

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма "Строй Мастер" до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати протиправним та скасувати рішення митного органу про коригування митної вартості товарів № UA508040/2021/000187/2 від 10.08.2021.

В обґрунтування позову зазначалось, що оскаржуване рішення є протиправним, оскільки прийняте з порушенням визначеного законом порядку, без дотримання основних принципів митного регулювання: законності та визнання рівності та правомірності інтересів усіх суб`єктів господарювання.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року, ухвалене в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Херсоні позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, Митниця в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що за результатами перевірки правильності визначення митної вартості, відповідно до Митного кодексу України, митним органом було визнано, що надані позивачем документи містили розбіжності, числові значення складових митної вартості товарів, які є обов`язковими при її обчисленні, не підтвердженні документально та заявлено неповні відомості про митну вартість товарів.

На думку апелянта, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. Однак, надані документи для підтвердження рівня митної вартості товару (первинні та додатково надані), не дали можливості відповідачу остаточно упевнитись в достовірності визначеної декларантом митної вартості товару, у зв`язку з чим було застосовано наявну в Митниці інформацію щодо аналогічного (подібного) товару, митне оформлення яких вже здійснено.

З урахуванням вищезазначеного апелянт зазначає, що оскаржуване рішення є таким, що прийнято обґрунтовано, а тому підстави для його скасування відсутні, у зв`язку з чим просить апеляційну скаргу задовольнити та відмовити в позові.

Також апелянт не погоджується з рішенням суду в частині розподілу судових витрат.

Позивачем відзив на апеляційну скаргу до суду не надано.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.07.2021 ТОВ «КФ «Строй Мастер» укладено контракт № CH-UA-17/07/21 з «FOSHAN SHUNDE OBITA FURNITURE PRODUCTS CO., LTD».

02.03.2020 ТОВ «КФ «Строй Мастер» та «FOSHAN SHUNDE OBITA FURNITURE PRODUCTS CO., LTD» укладено додаткову угоду до контракту № CH-UA-17/07/21 відповідно до п. 1.2 якої продовжено дію контракту до 15.07.2023.

На умовах, визначених контрактом, та на підставі супроводжувальних документів продавець «FOSHAN SHUNDE OBITA FURNITURE PRODUCTS CO., LTD» здійснив на адресу покупця ТОВ «КФ «Строй Мастер» поставку товару: товар №1 фурнітура меблева сталева: стопер, амортизатор, тримач для штанги, для полиці, для релінгу, сушарка висувна (код товару ), товар №2 частини меблів: ролики-колеса, стопер, амортизатор, тримач для штанги, для полиці, для релінгу, сушарка висувна (код товару ), товар №3 замок меблевий сталевий (код товару ), товар №4 частини меблів ніжка металева (код товару ), товар №5 частини меблів з пластику: опора меблева, підп`ятник регульований (код товару ), товар №6 фурнітура меблева металева: полиці для рюмок, для чашок (код товару ).

Для здійснення митного оформлення товару, поставленого за вказаним контрактом позивачем 10.08.2021 подано митну декларацію №UA508040/2021/005889, відповідно до якої митна вартість товару визначена позивачем за ціною контракту в загальній сумі 17832,83 доларів США.

Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення були подані наступні документи: пакувальний лист, рахунок-фактура (інвойс), коносамент, автотранспортна накладна, декларація про походження товару, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 21.06.2021, від 04.06.2018, від 02.03.2020,, зовнішньоекономічний договір (контракт), договір про надання послуг митного брокера, заява декларанта, звіт про зважування, судові рішення, митна декларація за якою було відмовлено у випуску товарів.

При здійсненні перевірки вказаної митної декларації за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР) виявлено ризики, а саме, сформовано перелік попереджень щодо декларанта та обов`язкових митних процедур, які полягали у перевірці достовірності декларування витрат на транспортування, посилення контролю правильності визначення митної вартості товарів, витребуванні документів, які підтверджують митну вартість товарів та її складові. У зв`язку із чим декларанту запропоновано надати наступні документи: страхові документи, а також документи, що містять відомості про страхування, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Також повідомлено декларанта, що згідно з п. 6 ст. 53 Митного кодексу України декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

У відповідь на запит декларантом подано прайс-лист компанії та бізнес-пропозицію.

Перевіркою додатково поданих документів відповідачем встановлено, що заявлений рівень митної вартості товарів не відповідає інформації, наявній у митного органу, у зв`язку із чим митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості № UA 508040/2021/000187/2 від 10.08.2021.

Так, у спірному рішенні відповідачем зауважено на тому, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості та подано не всі документи для підтвердження митної вартості, а надані документи містять розбіжності, а саме:

- відповідно до положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції).

- здійснивши порівняння митної вартості товару з рівнем митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну та інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби встановлено, що заявлений рівень вартості «меблева фурнітура металева» значно нижчий від рівня митної вартості аналогічних товарів, що імпортуються в Україну;

- поставка товарів здійснюється на умовах поставки CIF «ODESA», відповідно до Інкотермс 2010. Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, що підтверджують заявлену митну вартість товарів, є, зокрема, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (якщо здійснювалось страхування). Відповідно до умов поставки CIF згідно Інкотермс 2010 продавець зобов`язаний за власний рахунок застрахувати вантаж, при цьому страхування має бути оформлено у вигляді контракту (договору) та продавець повинен надати покупцю страховий полюс чи інше підтвердження страхового покриття. Разом з тим, страхових документів та документів, які б містили відомості про вартість страхування не надано;

- товар постачається на умовах поставки CIF Cost, Insurance and Freiqht To (…named port of destination) Вартість, страхування і фрахт (… назва порту призначення). Як вбачається з назви умов поставки у вартість товару на умовах CIF включається вартість фрахту (перевезення) та вартість страхування товару. За наявною в митниці інформацією вартість поставки одного 40-футового контейнера підвищеної місткості до митного кордону України (Одесса) з порту Китаю становить 359527,50 грн., що в доларах США складає приблизно 13371,95 (рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг №2107726 від 30.07.2021), тоді як, загальна фактурна вартість меблевої фурнітури з включенням у неї продавцем витрат на транспортування та страхування (вантаж переміщується в 20-футовому стандартному контейнері) становить 17832,83 доларів США. Отже, вартість товару без врахування тільки транспортних витрат становить по товару №1 - 0,13 Дол. США за кг, товару №2 0,54 Дол. США за кг, товару №3 0,79 Дол. США за кг, товару №4 0,02 Дол. США за кг, товару №6 0,47 Дол. США за кг;

- на підставі даних, наявних в митниці (цінова інформація опублікована в бюлетені «Дайджест цін товарів на світових ринках» №180 (з 16.06.2021 по 30.06.2021) встановлено, що на дату найбільш наближену до складання інвойсу № від 21.06.2021 вартість найдешевшої сировини для виготовлення товарів, а саме: прокату плоского Г/к рулон, товщиною 2-6 мм на умовах поставки DAP (FOB) кордон України складає 930-1440 дол. США за тону. Зазначене ставить під сумнів включення в фактурну вартість товару вказану в інвойсі будь-яких витрат понесених продавцем відповідно до умов товару CIF «ODESA»;

- сумніви щодо повноти заявлення фактурної вартості також підтверджуються п. 4.2 контракту № CH-UA-17/07/15 від 15.07.2017, де ціна, вказана в цьому контракті включає в себе вартість пакування, в якому постачається товар та нанесеного на ньому маркування;

- Invoice № від 21.06.2021 не містить посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця;

- додатково наданий прайс-лист має адресний характер та суб`єктивну спрямованість, що суперечить суті прайс-листа, як комерційної пропозиції необмеженій кількості потенційних покупців;

Крім того, на вимогу митного органу декларантом не подано наступні документи:

- якщо здійснювалось страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Митницею в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі 10.08.2021 прийнято рішення № UA508040/2021/000187/2 про коригування митної вартості товарів, в результаті митну вартість товару №1 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу МД № UA500020/2021/018784 від 26.05.2021, а саме: 4,07 доларів США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 12222,21 х 4,07 дол.США/кг = 49744,39 доларів США; митну вартість товару №2 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу МД № 110160/2021/009790 від 26.07.2021, а саме: 4,07 доларів США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 3862,6 х 4,07 = 15720,78 доларів США; митну вартість товару №3 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу МД №UA504180/2021/000825 від 09.08.2021, а саме: 4,07 доларів США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 310,6 х 4,07 = 1264,14 доларів США; митну вартість товару №4 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу МД №UA500500/2021/027759 від 15.06.2021, а саме: 4,02 доларів США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 2914,8 х 4,02 = 11717,50 доларів США; митну вартість товару №5 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу МД №UA500020/2021/204429 від 31.07.2021, а саме: 3,18 доларів США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 471,8 х 3,18 = 1500,32 доларів США; митну вартість товару №6 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу МД №UA504180/2021/000825 від 09.08.2021, а саме: 4,07 доларів США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 491,07 х 4,07 = 1998,65 доларів США.

Не погодившись з висновками митниці про наявність розбіжностей в поданих товариством для митного оформлення документах, вважаючи рішення про коригування заявленої митної вартості протиправним, та таким що не ґрунтуються на вимогах митного законодавства та підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що митний орган приймаючи оскаржуване рішення діяв з порушенням норм митного законодавства України, оскільки товариством надано усі необхідні документи для розмитнення товарів, а митницею не надано їм належної оцінки та визнано, що представлені документи не підтверджують митну вартість товару за ціною договору.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Перевіряючи правомірність прийнятого рішення, з урахуванням підстав, з яких апелянт просить його скасувати, судова колегія виходить з наступного.

Положеннями п.23,24 ст.4 МК України встановлено, що митне оформлення це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

На підставі приписів Митного кодексу України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою, відповідно до ст.49 МК України, є їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

За змістом ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Приписами ч.1,2 ст.52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Водночас, відповідно до ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначено вказаною нормою.

В той же час, відповідно до ч.5,6 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Як визначено в ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу.

За наслідками здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Таким чином, у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані надати додатковий перелік документів. При цьому, витребування митним органом таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що підставою для здійснення митним органом спірного коригування митної вартості стало ненадання декларантом страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування.

Проте, із матеріалів справи вбачається, що згідно п.3.1 договору №СН-UA17/07/15 від 15.07.2021р., поставка товару здійснювалась на умовах CIF ODESSA/ CHORNOMORSK/ YUZHNIY (а.с.26).

Згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010 поставка товару на умовах CIF ("вартість, страхування, фрахт") покладає на продавця обов`язок оплатити фрахт, необхідний для доставки товару в зазначений порт призначення, витрати по страхуванню і забезпечення здійснення митного оформлення товару.

У відповідності зі ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем на вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням; витрати на навантаження, розвантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування товару.

Зі змісту наведеної норми випливає, що такі складові митної вартості товарів додаються до митної вартості тільки в тому випадку, якщо вони не включені в ціну, фактично сплачену або що підлягає сплаті.

В даному випадку, враховуючи умови зовнішньоекономічного контракту (CIF) страхові платежі, що сплачені за рахунок постачальника товару, не впливають та не можуть вплинути на правильність визначення позивачем митної вартості товарів.

Отже, неподання декларантом документів, що містять відомості про вартість страхування, не може вплинути на визначення митної вартості товару, оскільки вони входять до складу вартості вантажу.

Що стосується іншої підстави прийняття оскаржуваного рішення, а саме: у наданому до митного оформлення рахунку-фактурі за № від 21.06.2021 відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця, то судова колегія зазначає, що вказане митним органом порушення ніяким чином не впливає на ціноутворення та не спростовує реальну вартість товару.

Що стосується витребування контролюючим органом додаткових документів у ТОВ "КФ "Строй Мастер"", то колегія суддів зазначає, що лише у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані надати додатковий перелік документів.

При цьому, витребування митним органом таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Підстави, які викликали сумнів контролюючого органу про достовірність наданих Декларантом до митного оформлення документів, спростовуються матеріалами справи, у зв`язку із чим колегія суддів вважає, що вимога Митниці про витребування додаткових документів є безпідставною та не обґрунтованою, що суперечить нормам ст.53 МК України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товару за № UA508040/2021/000187/2 від 10.08.2021 є неправомірним та незаконним.

При цьому з матеріалів справи встановлено, що ТОВ «Строй Мастер» відповідно до положень ст. 53 МК України на вимогу митниці надав усі наявні у нього документи.

В свою чергу, оскільки при митному оформлені у позивача не було митної декларації країни відправника та висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, то не надання вказаних документів не може бути підставою для здійснення коригування митної вартості.

Таким чином, посилання відповідача в підставах коригування митної вартості на те, що декларантом не подана митна декларація країни відправника та висновки про якісні та вартісні характеристики товарів є безпідставним.

Слід звернути увагу, що аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах № 804/16980/14, № 815/2013/15.

Таким чином, митний орган не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару, тому враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що для митного оформлення позивачем були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Крім того, судова колегія зазначає, що апелянтом, як суб`єктом владних повноважень, на якого КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено, які відомості в зовнішньоекономічному контракті, специфікаціях, рахунку-фактурі та інших наданих декларантом документах є сумнівними та в чому полягають наявні в нього сумніви, не доведено правомірності прийняття оскаржуваного рішення за резервним методом та неможливості визначення митної вартості товару за ціною контракту, а також не спростовано те, що надані позивачем митному органу документи були достатніми для визначення митної вартості товарів за ціною договору.

Щодо доводів апелянта в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Частинами 1 та 2 статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз вищенаведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат на правничу допомогу позивач надав договір про надання правової допомоги від 04.01.2021 № 1СМ, акт наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 04.01.2021 № 1СМр.

Колегія суддів вважає, що сума витрат на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. є співмірною із складністю справи та виконаними адвокатом роботами, ціною позову та значенням справи для сторони. Сума зафіксована у договорі визначена вартістю виду робіт за годину та, відповідно, розраховується у залежності від кількості часу, витраченого адвокатом на підготовку документів до суду або кількості судових засідань.

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 262, 263, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м.Севастополі залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Головуюча суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Кравець