Справа № 160/13015/21
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2022 року м. Дніпросправа № 160/13015/21
(суддя Кучма К.С., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року у справі №160/13015/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Точка-М» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Точка-М» 02 серпня 2021 року звернулося до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області згідно з яким, просить визнати протиправною та скасувати постанову №1359/04/36/07/10/РРО/41986693-ФС/112 від 30 червня 2021 року про накладення штрафу на ТОВ «Точка-М» у розмірі 120 000 грн. за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Позов обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова є протиправною, винесена з порушенням чинного законодавства, без належних та допустимих доказів, а тому підлягає скасуванню. Зазначає про те, що акт на підставі якого винесена оскаржувана постанова не містить належних доказів на підтвердження систематичного або повторного здійснення продажу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 товарів, що в свою чергу підтверджували факт допуску ТОВ «Точка-М» до роботи зазначених осіб без оформлення трудових відносин, а також наявності ознак трудових відносин між позивачем та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою здійснення перевірки не є безумовною підставою, яка підтверджує факт здійснення трудових обов`язків з позивачем без укладення трудових договорів. Відомості, викладені в акті перевірки, підлягають перевірці та оцінці на підставі наявних доказів під час розгляду справи Управлінням Держпраці, оскільки ці відомості не є беззаперечним доказом вини особи у порушенні вимог законодавства про працю. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 серпня 2020 р. у справі №822/1037/18.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15.04.2021 року були допущені до роботи позивачем без оформлення трудових відносин, при цьому з ОСОБА_1 трудові відносини були оформлені лише 21.04.2021 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що на підставі наказу від 15.04.2021 року № 1777-П співробітниками Головного управління ДПС у Дніпропетровській області було проведено фактичну перевірку ТОВ «Точка-М» (кіоск) (), за адресою: м.Дніпро, пр.Гагаріна, 40Б.

За результатами перевірки складено акт (довідку) фактичної перевірки №1359/04/36/07/10/РРО/ 41986693 від 26.04.2021 року (а.с.60-61).

Даною перевіркою було виявлено факт порушення законодавства про працю в частині неоформлення трудових відносин, а саме: фактично було допущено до роботи дві фізичні особи - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без укладення трудового договору.

Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було надіслано копії матеріалів перевірки для вжиття заходів в межах компетенції до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області у відношенні ТОВ «Точка-М».

На підставі акта фактичної перевірки Головного управління ДПС від 15.04.2021 р. №1359/04/36/07/10/РРО/41986693 першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області 30.06.2021 р. було винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 120000 грн за неоформлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до норм трудового законодавства (а.с.18-20).

Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За правилами частини 1 статті 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з ч.1 ст.24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 6-1) при укладенні трудового договору про дистанційну (надомну) роботу; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Відповідно до ч.3 ст.24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №413 "Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" було установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв`язку з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронних довірчих послуг; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.

Згідно з ч.1 ст.265 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

В силу абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Таким чином, роботодавці несуть відповідальність за використання найманої праці без оформлення трудових відносин у встановленому чинним законодавством порядку, тобто, без укладення трудового договору.

При цьому, така відповідальність залежить від встановлення факту використання найманої праці. Отже, за умови відсутності існування трудових відносин, відсутня й передумова для притягнення роботодавця до відповідальності згідно з абз.2, ч.2 ст.265 КЗпП України.

Суд зазначає, що ознаками трудових відносин, є наявність відповідної угоди в тій чи іншій формі, встановлення обов`язків працівників, систематичність виконання обов`язків, систематичний характер оплати встановленого угодою розміру, підпорядкування правилам внутрішнього трудового розпорядку. Зокрема, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (ст.21 КЗпП України).

Як вбачається з акта (довідки) фактичної перевірки №1359/04/36/07/10/РРО/ 41986693 від 26.04.2021 року перевіряючими особами зазначено: «на момент перевірки на місці здійснення господарської діяльності працював - проводив розрахункові операції (знаходився на робочому місці) найманий працівник - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - продавці без оформлення трудових відносин з ТОВ «Точка-М» (а.с.60-61).

Суд зауважує, що перебування вказаних осіб за адресою здійснення перевірки не є безумовною підставою, яка підтверджує факт здійснення трудових обов`язків з позивачем без укладення трудових договорів.

Відомості, викладені в акті перевірки ГУ ДПС у Дніпропетровській області, підлягають перевірці та оцінці на підставі наявних доказів під час розгляду справи Управлінням Держпраці, оскільки ці відомості не є беззаперечним доказом вини особи у порушенні вимог законодавства про працю. Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови, її було винесено виключно на відомостях зазначених в акті фактичної перевірки №1359/04/36/07/10/РРО/41986693 від 26.04.2021 року, при цьому, будь-яких доказів допуску зазначених осіб до роботи, зокрема таких як документи щодо розрахункових операцій виданих ОСОБА_1 або ОСОБА_2 , відповідач, як уповноважений орган не встановив та не дослідив, а лише обмежився доводом зазначеним ГУ ДПС у Дніпропетровській області в акті перевірки щодо такого допуску.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, в порушення вимог вищезазначеної норм, відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження допуску зазначених осіб до роботи, не зазначено в чому полягала така робота, умови праці, грошової винагороди, тощо, що в свою чергу свідчить про прийняття оскаржуваного рішення без встановлених усіх обставин, що мають значення для його прийняття.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року у справі №160/13015/21 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 12 січня 2022 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко