Справа № 540/2048/21
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

24 січня 2022 р. Справа № 540/2048/21

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Лук`янчук О.В., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 р. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

На зазначене рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду, відповідно до ст. 297 КАС України.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки при поданні апеляційної скарги апелянтом пропущений строк звернення до суду з апеляційною скаргою.

Відповідно до відомостей з ЄДСР, рішення Херсонського окружного адміністративного суду ухвалено 16 липня 2021 р., а апеляційну скаргу заявник направив засобами поштового зв`язку 13.01.2022 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Натомість, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначено, що строк звернення до суду з апеляційною скаргою пропущено через самоізоляцію та карантинні обмеження. При цьому вказує, що невчасна подача апеляційної скарги не повинна перешкоджати доступу до правосуддя.

Розглянувши подане клопотання суд приходить до наступного.

Відповідно до частини другої статті 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що дотримання строку на апеляційне оскарження є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин. У випадку пропуску строку звернення до суду апеляційної інстанції із відповідною скаргою підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Питання ж поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Згідно з частиною першою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оцінюючи поважність причин подання апеляційної скарги з пропуском строку, визначеного статтею 295 КАС України, слід виходити з того, що такі причини є поважними, якщо вони відповідають одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Позивач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їхню реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, для чого, як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Як вже зазначалось судом, апелянтом в апеляційній скарзі заявлено, що строк для подання апеляційної скарги пропущено через самоізоляцію та карантинні обмеження.

В свою чергу, скаржником не доведено до відома суду коли стало відомо про наявність повного тексту оскаржуваного рішення або було отримано копію повного тексту зазначеного рішення.

Аналізуючи наведені позивачем причини пропуску строку на апеляційне оскарження, колегія суддів наголошує, що пропущений строк апеляційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених скаржником у відповідній заяві (клопотанні) підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.

Судом при перевірці наведених скаржником підстав пропуску вказаного строку враховується, що поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з апеляційною скаргою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин, незалежних від позивача, унеможливила звернення до суду з апеляційною скаргою.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Тобто особа, яка зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Водночас, доводи скаржника щодо перебування на самоізоляції, не можуть бути розцінені судом як поважні чи як непереборними обставинами для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки позивачем не надано доказів з яких можливо було встановити конкретний період перебування на самоізоляції та те, що відповідно це було саме у період строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 затверджено Порядок проведення протиепідемічних заходів, пов`язаних із самоізоляцією осіб.

Згідно з підпунктом 1 пункту третього Порядку особами, які потребують самоізоляції, є особи, які мали контакт з пацієнтом з підтвердженим випадком COVID-19, крім осіб, які під час виконання службових обов`язків використовували засоби індивідуального захисту відповідно до рекомендацій щодо їх застосування.

Відповідно до пункту шостого Порядку строк самоізоляції для осіб, які мали контакт з хворим на COVID-19, крім осіб, які під час виконання службових обов`язків використовували засоби індивідуального захисту відповідно до рекомендацій щодо їх застосування, з моменту контакту з хворим становить 14 днів.

Згідно пункту четвертого Порядку з метою протидії поширенню COVID-19 використовується відповідна система.

Згідно з пунктом восьмим Порядку у разі призначення зобов`язання щодо самоізоляції до системи вноситься інформація про: прізвище, ім`я, по батькові особи; стать; дату народження; визначене особою місце самоізоляції (у разі ненадання особою відомостей про місце самоізоляції місцем самоізоляції вважається зареєстроване місце проживання особи); зареєстроване місце проживання особи; засоби зв`язку (номер телефону); місце роботи, навчання, дитячий заклад та їх адреси; можливість забезпечувати піклування за особою; стан здоров`я (зокрема про перебіг симптомів COVID-19, результати досліджень за методом полімеразної ланцюгової реакції, чи госпіталізовано пацієнта); контактних осіб (за наявності); строк самоізоляції.

З огляду на зазначене, суд не може здійснити належну оцінку доводам позивача про перебування на самоізоляції, оскільки на підтвердження цього не надано жодних належних доказів, які відповідають Порядку щодо дотримання режиму самоізоляції.

Разом з цим, наведені у клопотання посилання скаржника на обов`язок суду продовжити процесуальний строк з огляду на зміни, внесені до КАС України внаслідок запровадження на території України карантинних обмежень, є безпідставними.

Так, Законом України від 18 червня 2020 року №731-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 17 липня 2020 року, пункт 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України викладено в наступній редакції: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Разом з цим, як поновлення пропущеного процесуального строку, так і його продовження здійснюється судом, якщо такий пропуск чи неможливість вчинення відповідної процесуальної дії зумовлена саме обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Колегія суддів зазначає, що самого лише посилання на наявність таких обмежень недостатньо для поновлення чи продовження строку; необхідним є наведення конкретних обставин та надання заявником відповідних доказів на підтвердження їх існування, а також доведення їх впливу на своєчасність реалізації стороною своїх прав.

Належних доказів на підтвердження того, що введені обмеження, впроваджені у зв`язку з карантином завадили позивачу своєчасно реалізувати своє право на апеляційне оскарження у цій справі, скаржником не наведено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зазначені апелянтом в обґрунтування причини пропуску строку не є поважними.

Згідно ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади.

Стосовно доводів скаржника, щодо перешкод в доступі до правосуддя, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. За таких обставин, підстави для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила ст. 169 цього Кодексу.

Таким чином, апелянту необхідно надати до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначити про дату отримання повного тексту оскаржуваного рішення з відповідними доказами, зазначити про причини пропуску строку та надати на їх підтвердження відповідні докази.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 169, 296, 298 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків поданої апеляційної 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Роз`яснити апелянту, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст. 299 КАС судом буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Витребувати з Херсонського окружного адміністративного суду матеріали справи №540/2048/21, які необхідні для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: Лук`янчук О.В.