Справа № 378/881/21
Суддя: Гуртовенко Р. В.
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 378/881/21
Провадження № 2-а/378/1/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2022 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Гуртовенко Р.В.,

за участю секретаря: Мельник Н. Д.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представників позивача: Несвітайла О. М., Гогоші П. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до батальйону №1 поліції УПП в м. Києві ДПП в особі інспектора вз. №1 роти батальйону №1 поліції УПП в м. Києві ДПП мол. лейтенанта поліції Поддубного Сергія Віталійовича та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , посилаючись на те, що постановою інспектора вз. №1 роти батальйону №1 поліції УПП в м. Києві ДПП мол. л-т поліції Поддубного С. В. на нього накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі за ч. 6 ст. 121 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 850 грн.. Його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він нібито порушив правила дорожнього руху, керував транспортним засобом марки «Peugeot 206», державний номерний знак НОМЕР_1 , з неосвітленим державним номерним знаком. Проте, перед початком руху він переконався, що освітлення номерного знаку працювало, та вказана поломка відбулася під час руху. Враховуючи неможливість його (освітлення номеру) негайно відремонтувати безпосередньо у місці зупинки через темну пору доби, в пізній час, він в законний спосіб хотів продовжити рух до місця стоянки, застосувавши всі необхідні заходи безпеки.

Позивач просить суд визнати дії відповідача протиправними, скасувати вищевказану постанову, а провадження по справі закрити.

В судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити, підтвердили обставини, на які посилаються в позовній заяві.

В судовому засіданні представник позивача Несвітайло О. М. додатково зазначив, що в матеріалах справи відсутній оригінал оскаржуваної постанови, відповідачем її не надано за ухвалою суду, а копія такої постанови, що міститься в матеріалах справи виконана дуже неякісно, що позбавляє суд та учасників справи належним чином її дослідити в судовому засіданні. Крім того, в представника відповідача, що підписала та направила до суду відзив на позовну заяву, відсутні належні повноваження представника.

В судовому засіданні представник позивача Гогоша П. Б. додатково зазначив, що відповідачами не було зібрано належних доказів скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зокрема не надано оригінал оскаржуваної постанови за ухвалою суду та його адвокатським запитом, відеозапис з бодікамери поліцейського і інші матеріали справи. З наявної в матеріалах справи фотографії не можливо встановити хто знаходиться в автомобілі, хто ним керує, не можливо встановити походження даного фотознімка та маркування камери, за допомогою якої він був зроблений. Час зазначений на фотознімку суттєво відрізняється (не співпадає) з часом, який вказаний в копії оскаржуваної постанови.

В судове засідання відповідач інспектор Поддубний С. В.не прибув, про час, дату і місце розгляду справи належним чином повідомлений у відповідності з вимогами ч. 1 ч. 2 ст. 268 КАС України шляхом направлення тексту повістки та копії ухвали про відкриття провадження на офіційну електронну адресу. Відзив на позовну заяву до суду від нього не надходив.

В судове засідання представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції Українине прибув, про час, дату і місце розгляду справи належним чином повідомлений у відповідності з вимогами ч. 1 ч. 2 ст. 268 КАС України шляхом направлення тексту повістки та копії ухвали про відкриття провадження на офіційну електронну адресу відповідача, до суду подав відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки оспорювана постанова винесена правомірно та з дотриманням вимог закону (а. с. 45-49).

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що 23.11.2021 року, близько 22 год. 00 хв., він перебував поряд автотраси Київ - Одеса, біля м. Біла Церква Київської області та намагався зупинити попутний транспорт, щоб доїхати до м. Києва. В цей час йому вдалося зупинити автомобіль марки «Peugeot 206», за кермом якого перебував позивач, останній погодився довести його до м. Києва. Перед початком руху він помістив зі згоди водія дві свої дорожні сумки в заднє багажне відділення даного транспортного засобу. Під час руху вони познайомились з позивачем, розмовляли на різні теми та обмінялись телефонними номерами, несправностей в автомобілі він ніяких не помітив. Близько 24 год. 00 хв. вони доїхали до м. Києва. В м. Києві він вийшов із автомобіля позивача на станції метро Либідська, забрав особисто свої сумки із заднього багажного відділення автомобіля. Він звернув увагу, що освітлення номерного знаку працювало і коли автомобіль на станції метро від`їжджав від нього, то також освітлення номерного знаку було в наявності, він це помітив, оскільки сам є водієм, тобто несправностей освітлення ніяких не було.

Суд керуючись положеннями ч. 6 ст. 77, ч. 3 ст. 268 КАС України ухвалює рішення на підставі доказів наявних у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача ОСОБА_1 , його представників Несвітайла О. М. та Гогоші П. Б., з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, допитавши свідка ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази та надавши їм належну правову оцінку в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 24.11.2021р. інспектором вз. №1 роти батальйону №1 поліції УПП в м. Києві ДПП мол. л-т поліції Поддубним С. В.винесено постанову серії БАА № 937890 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 850 грн. за порушення п. 2.9.в ПДР України - керування транспортним засобом із неосвітленим заднім номерним знаком в темну пору доби (а. с. 7).

Із наданого відповідачем фото на СД-диску та дослідженого в судовому засіданні, не можливо встановити чи працювало на автомобілі марки «Peugeot 206», державний номерний знак НОМЕР_1 освітлення заднього номерного знаку. Крім того, із вказаного фото чітко видно цифрові та літерні символи державного номерного знаку даного транспортного засобу.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Закон України „Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до ст. 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху України.

Відповідно до п. 2.9. в) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими.

Крім того, у п. 1.5 ПДР вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку ти перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Відповідно до ст. 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч. ч. 1, 2, 3, 5, 6, 8, 10 і 11 ст. 121 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді та ч. 3 ст. 2 КАС України, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень адміністративний суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, передбаченими ч. 2 ст. 2 КАС України.

Приписи ст. 251 КпАП України визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач оспорює правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що він не скоював даного адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова винесена відносно нього з порушенням вимог ст. ст. 251, 279, 268, 280 КУпАП.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач заперечує свою вину та підстави для притягнення його до відповідальності. Позивач вказує, що при його виїзді перед початком руху він перевірив технічний стан транспортного засобу, освітлювальні прилади знаходилися у справному стані. Погоджується з тим, що на момент зупинки задній номерний знак був неосвітленим, це він виявив лише після зупинки його інспектором поліції. Освітлення номерного знаку вочевидь вийшло з ладу саме у дорозі, вірогідно через низьку якість дорожнього покриття, враховуючи неможливість його (освітлення номеру) негайно відремонтувати безпосередньо у місці зупинки (на трасі) через пізній час, він в законний спосіб хотів продовжити рух до місця, де можна було б усунути вказану поломку, застосувавши всі необхідні заходи безпеки.

Таке твердження позивача грунтується на вимогах п. 31.5 ПДР, де зазначено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил (в т. ч. освітлення номерного знака), водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Однак, відповідач інспектор поліції Поддубний С. В.не взяв доводи позивача до уваги всупереч вимогам п. 31.5 ПДР, та виніс щодо позивача постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

Із показів свідка ОСОБА_2 вбачається, що несправностей в освітленні заднього номерного знаку в автомобілі керованому позивачем не було.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Незважаючи на зазначений обов`язок відповідачами не надано суду необхідних доказів у справі про адміністративне правопорушення на підставі, яких винесено оскаржувану постанову.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Згідно ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки дійсно, в силу п. 31.5 ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил, а позивач зазначив, що мав намір вчинити саме так, як передбачено вказаним пунктом ПДР, і відповідач не заперечив даного факту, суд вважає що, інспектором при винесенні оскаржуваної постанови не повно було з`ясовано обставини справи, чи винний позивач у вчиненні правопорушення, чи підлягає він адміністративній відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відповідачами не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, будь-які докази, які б підтвердили порушення позивачем ПДР, фото, відеофіксація зазначеного порушення відсутні, а надані докази не підтверджують вказаний факт, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з підстав недоведеності суб`єктом владних повноважень факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.121 КУпАП, відтак справу про адміністративне правопорушення слід закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України із Департаменту патрульної поліції Національної поліції Українислід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 454 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 121 ч. 6, 245, 251, 268, 280, 283, 284, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 19, 77, 78, 139, 242-246, 250, 268, 286, 293 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №937890 від 24 листопада 2021 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р. В. Гуртовенко