Справа № 200/10784/21
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року справа №200/10784/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року (повне судове рішення складено 12 жовтня 2021 року у м. Слов`янську) у справі № 200/10784/21 (суддя в І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправними дії, стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року представник позивача Рослік Тетяна Іванівна, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціальної політики про:

- визнання протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку та проведенню доплати недоотриманої частини щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік в розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги;

- стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману частину щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, як учаснику бойових дій відповідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі 6800 грн.;

- визнання протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку та проведенню доплати недоотриманої частини щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік в розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги;

- стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману частину щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік, як учаснику бойових дій відповідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі 7354 грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачем при виплаті одноразової виплати до 5 травня не враховано рішення Конституційного Суду України у справі щодо відповідності Конституції України окремого положення пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України №3-р/2020 від 27 лютого 2020 року, у зв`язку з чим виплата до 5 травня за 2020 - 2021 роки здійснена в меншому розмірі.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року позов задоволено.

Також вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 500,00 грн.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити рішення місцевого суду в частині стягнення судових витрат на правничу допомогу, задовольнивши в цій частині вимоги в повному обсязі, стягнувши за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правинчу допомогу в сумі 2500,00 грн, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги наведено, що сума правової допомогти визначена у фіксованому вигляді, що передбачено договором про надання правової допомоги.

Також в апеляційній скарзі представник позивача висловлює незгоду із розподілом судових витрат у вигляді правничної допомоги, оскільки вважає, що суд не мав підстави з власної ініціативи вирішувати питання зменшення заявлених витрат. Відповідачем, на думку апелянта, не надано до суду доказів доведення надмірності понесених позивачем витрат на правову допомогу та не надано доказів на їх спростування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Спершу слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише позивачем. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга містить мотиви незгоди з судовим рішеням в частині розподілу витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За подання цього позову позивачем судовий збір не сплачено, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

При цьому позивачем заявлено клопотання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн.

Положеннями частини 2 ст. 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3 ст.134 КАС України).

Частинами 4, 5, 6 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як убачається з матеріалів справи, судові витрати складаються з витрат на правничу допомогу, що підтверджується договором № 32/21 про надання правової допомоги від 12 серпня 2021 року, укладеного між позивачем та адвокатським об`єднанням «КОНСАЛТІНГ ЛІГЛ ПРОТЕКШН», актом приймання-передачі наданих послуг від 6 жовтня 2021 року, дублікатом квитанції АТ «ПриватБанк» від 16 серпня 2021 року про сплати позивачем правової допомоги у розмірі 2500,00 грн.

Так, згідно з умовами договору про надання правової допомоги сума гонорару (винагороди) за надання адвокатом правничої допомоги в суді першої інстанції складає 2500,00 грн.

Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг адвокатським обєднанням виконано роботу щодо надання правової допомоги, яка складається з: узгодження правової позиції, підготовка позовної заяви з додатками, складання заяви про поновлення строку звернення до суду, підготовка відповіді на відзив.

При цьому, місцевий суд, ураховуючи складність справи та обсяг наданих послуг адвокатом, обгрунтовано вважав співмірним розмір витрат на правничу допомогу в сумі 500,00 грн, що підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

За приписами частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Колегія суддів бере до увагу те, що наведена справа є справою незначної складності (малозначна справа), наявну судову практику в цій категорії справ, по якій Верховним Судом ухвалено рішення в зразковій справі, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та того, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є завищеною у порівнянні з вимогами, які заявлені у позовній заяві, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку про зменшення зазначеної суми з 2500,00 грн до 500,00 грн.

У цій частині така сума відповідає встановленим процесуальним законом критеріям, є розумною/співмірною, а витрати реально понесеними.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення заяви про розподіл судових витрат.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому вона підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року в справі № 200/10784/21 залишити без змін.

Повне судове рішення 27 січня 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук