Справа № 607/15673/21
Суддя: Черніцька І. М.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Черніцької І.М.

при секретарі судового засідання Скала В.І.

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Мартинюка З.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення за №97 від 17.08.2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.85 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 11 серпня 2021 року інспектором з охорони навколишнього природного середовища складено відносно нього протокол за № 005710, про те, що він полював у водно-болотному угідді Підволочиського РО УТМР біля села Щаснівка мисливською рушницею із магазином більше як на два патрони, чим порушив абз. 12 п. 4 ст. 20 ЗУ «Про мисливське господарство та полювання».

17 серпня 2021 року інспектор винесена постанова, якою його визнано винним у вчиненні даного правопорушення та накладено стягнення.

З даною постановою не згідний, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що він на момент звернення інспектора перебував поблизу автомобіля біля дороги загального користування та не здійснював жодних активних дій, які б свідчили про полювання. Протокол та оскаржувана постанова не містять будь-яких доказів щодо здійснення ним полювання.

Посилаючись на наведене та те, що будь-які інші докази, окрім протоколу, відсутні, просив задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 вересня 2021 року поновлено позивачу строк на оскарження постанови та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву. Вказав, що доводи викладені у позові є безпідставними, а оскаржувана постанова законною та обґрунтованою. Під час складення протоколу у ОСОБА_1 жодних заперечень не було, останній надав свої дані та отримав копію протоколу. У протоколі останнього було повідомлено про розгляд справи 17 серпня 2021 року о 10год. На розгляд справи позивач не з`явився, клопотань щодо відкладення розгляду справи не подавав, а тому інспектором винесено постанову за його відсутності. Постанова направлена позивачу поштою. Вважає, що у діях ОСОБА_1 є склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 85 КУпАП, оскільки останній перебував з мисливською рушницею із магазином більше як два патрони поза дорогою загального користування, що підтверджує і сам позивач у позові. Факт полювання підтверджує позивач у своїх поясненнях зазначених у протоколі.

Посилаючись на наведене, просив відмовити у позові.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, з підстав зазначених у позові.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення позову з підстав зазначених у відзиві.

Судом встановлено, що 11 серпня 2021 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Сарич І.В. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 85 КУпАП. Зокрема, вказано, що ОСОБА_1 11 серпня 2021 року о 21 год. 30хв. у водно-болотних угіддях Підволочиської РО УТМР біля села Щаснівка Тернопільського району полював мисливською рушницею із магазином більше як на два патрони, яке не мало наслідком добування чи поранення тварин, чим порушив абз. 12 п. 4 ст. 20 ЗУ «Про мисливське господарство та полювання».

У протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться 17 серпня 2021 року о 10 год 00хв. Копія протоколу вручена особисто ОСОБА_1 у день його складення.

Згідно пояснень позивача зазначених у протоколі, останній повідомив, що приїхавши на полювання, стояв на дорозі, спілкування з друзями, не приступивши до полювання, не склавши до кінця зброю.

17 серпня 2021 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Сарич І.В. винесене постанову за № 97 якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 85 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255 грн.

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що є громадським інспектором та у серпні 2021 року був присутній разом із інспектором Сарич І.Б. та Оконським І. на місці вказаної події. На дамбі біля с. Щаснівка стояла група мисливців зі зброєю, що свідчило про те, що вони здійснюють полювання. Інспектор почала здійснювати у них перевірку документів, під час перевірки документів з`ясувалось що ОСОБА_1 здійснював полювання зброєю із магазином більше як два патрони. Бачив як розряджали зброю та було більше трьох патронів.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 21 серпня 2021 року здійснював полювання разом із ОСОБА_1 . Вийшовши на угіддя до них підійшли інспектори та почали перевірку документів. Зброя ОСОБА_1 зарядженою не була.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ч. 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

За відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Встановлено, що позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. На розгляд справи не з`явився, про причини неявки не повідомив та клопотання про відкладення розгляду справи не надавав, відтак, інспектор розглянула справу за відсутності позивача.

Постанова направлена позивачу засобами поштового зв`язку та отримана останнім 22 серпня 2021 року.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 вересня 2021 року позивачу поновлено строк на оскарження постанови.

Відповідно до вимог ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25 червня 1991 року за № 1264 ХІІ, громадяни України зобов`язані: а) берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; б) здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів; в) не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб`єктів; г) вносити штрафи за екологічні правопорушення; д) компенсувати шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом на навколишнє природне середовище. Громадяни України зобов`язані виконувати й інші обов`язки у галузі охорони навколишнього природного середовища відповідно до законів України.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» від 22.02.2000 року за № 1478-ІІІ, передбачено, що право на полювання в межах визначених для цього мисливських угідь мають громадяни України, які досягли 18-річного віку, іноземці, які одержали в установленому порядку дозвіл на добування мисливських тварин та інші документи, що засвідчують право на полювання. Полювання з використанням вогнепальної мисливської зброї дозволяється лише особам, які в установленому порядку одержали в уповноваженому державному органі відповідний документ дозвільного характеру на право користування цією зброєю. До полювання прирівнюється: перебування осіб у межах мисливських угідь, у тому числі напольових і лісових дорогах (крім доріг загального користування), з будь-якою стрілецькою зброєю або з капканами та іншими знаряддями добування звірів і птахів, або з собаками мисливських порід чи ловчими звірами і птахами, або з продукцією полювання (крім випадків регулювання чисельності диких тварин, польових випробувань і змагань мисливських собак (ненижче обласного рівня); перебування осіб на дорогах загального користування з продукцією полювання або з будь-якою зібраною розчохленою стрілецькою зброєю.

Відповідно до вимог ст.20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» від 22.02.2000року за № 1478-ІІІ, з метою раціонального використання мисливських тварин, охорони диких тварин, а також середовища їх перебування забороняється: 1) полювати без належного на те дозволу, а саме: без документів, визначених статтею 14 цьогоЗакону; полювання на тварин, які не зазначені у дозволах на добування мисливських тварин або понад встановлену в цих дозволах норму; 2)полювання в заборонених для цього місцях, а саме: на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, де це заборонено відповідно до положень про них; на відтворювальних ділянках (крім відстрілу і відлову хижих та шкідливих тварин); у межах населених пунктів (сіл, селищ, міст), за винятком випадків, передбачених рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських рад; в угіддях, не зазначених у дозволі; на відстані ближче ніж 200 метрів від будівель населеного пункту та окремо розташованих будівель, де можливе перебування людей; 3)полювання у заборонений час, а саме: у не дозволені для полювання строки на відповідні види тварин; у темний період доби (пізніше години після заходу сонця і раніше години до його сходу); 4) полювання із застосуванням або використанням заборонених знарядь та забороненими способами, а саме: клеїв, петель, капканів, підрізів, закотів, гачків, самострілів, ловчих ям; отруйних та анестезуючих принад; живих сліпих чи знівечених тварин як принади; звуковідтворювальних приладів та пристроїв; електричного обладнання для добування тварин; штучних світлових джерел, приладів та пристроїв для підсвічування мішеней, у тому числі приладів нічного бачення; дзеркал та інших пристроїв,що осліплюють тварин; вибухових речовин; з під`їзду на автомототранспорті, а також на плавучих засобах з працюючим двигуном; літаків та вертольотів; не мисливської (у тому числі військової) вогнепальної, пневматичної та іншої стрілецької зброї, а також нарізних вкладок, напівавтоматичної або автоматичної зброї з магазинами більш як на два патрони; руйнування жител тварин,бобрових загат,гнізд птахів; газу та диму; заливання нір звірів; а також: на тварин, які зазнають лиха (переправляються водою або по льоду, рятуються від пожежі, повені тощо); на пернату дичину з нарізною вогнепальною зброєю або з використанням набоїв,споряджених кулями і шротом діаметром більше 5мм (№0000); на хутрових звірів (крім вовка, єнотовидного собаки, лисиці та шакала) з нарізною вогнепальною зброєю калібром більш як 5,6 міліметра; на копитних тварин з використанням малокаліберної гвинтівки під патрон кільцевого запалювання або набоїв, споряджених картеччю чи шротом; полювання з мисливськими собаками, ловчими звірами і птахами без наявності на них паспорта; полювання з дерев та мисливських вишок без дозволу користувача угідь; 5) транспортування або перенесення добутих тварин чи їх частин без відмітки цього факту у щорічній контрольній картці обліку добутої дичини і порушень правил полювання, а також у дозволі на їх добування; 6)допускання собаку мисливські угіддя без нагляду; 7) полювання з порушенням установленого для певної території (регіону, мисливського господарства, обходу тощо) порядку здійснення полювання; 8)полювання на заборонених для добування тварин; 9) збирання яєць птахів, загиблих мисливських птахів, самовільне привласнення знайдених в угіддях загиблих мисливських тварин або їх частин, руйнування, нищення або псування штучних гніздищ, солонців, годівниць для звірів і птахів, посівів кормових рослин, мисливських вишок, вказівних знаків, відповідних вивісок та інших атрибутів мисливського господарства. Дії, зазначені в пунктах 1-8 цієї статті, відповідно до законодавства кваліфікуються як незаконне полювання. Особи, винні у незаконному полюванні, несуть відповідальність згідно із законами. Виявлені тварини (або їх частини) та знаряддя добування таких тварин, законність набуття яких не підтверджена відповідними документами, вважаються незаконно добутими.

Статтею 42 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» від 22.02.2000 року за № 1478-ІІІ, передбачено, що порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законами України. Відповідальність за порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання несуть особи, винні у: порушенні права державної власності на мисливських тварин; порушенні правил полювання та здійснення інших видів використання мисливських тварин, правил регулювання їх чисельності; перевищенні лімітів та норм спеціального використання мисливських тварин; порушенні вимог щодо користування мисливськими угіддями, погіршенні їх стану; використанні мисливських угідь не за призначенням; порушенні вимог щодо охорони середовища перебування мисливських тварин; порушенні правил утримання мисливських тварин у неволі або в напіввільних умовах; виготовленні, перевезенні, збуті та застосуванні заборонених знарядь добування тварин; придбанні, перевезенні, переробці та збуті незаконно добутої продукції полювання і продукції, переробленої в таксидермічних майстернях та цехах переробки без зазначення законності її набуття; самовільному або з порушенням установленого порядку переселенні, акліматизації та схрещуванні мисливських тварин; неподанні в установленому порядку або приховуванні, спотворенні інформації про стан, чисельність та обсяги добування мисливських тварин; невжитті заходів щодо запобігання загибелі мисливських тварин, погіршенню середовища їх перебування; порушенні порядку придбання чи реалізації, транспортування, переробці продукції полювання, незаконному пересиланні, ввезенні в Україну та вивезенні за її межі мисливських тварин та іншої продукції полювання, включаючи мисливські трофеї; порушенні прав користувачів мисливських угідь; порушенні правил техніки безпеки та поводження із зброєю на полюванні; перешкоджанні здійсненню державного контролю в галузі мисливського господарства та полювання, контролю користувачів угідь за додержанням чинного законодавства з питань полювання; порушенні вимог ведення мисливського собаківництва та порядку видачі родоводів і паспортів на собак мисливських порід, інших ловчих звірів та птахів. Законами України може бути встановлена відповідальність і за інші порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання. Притягнення порушників до відповідальності не звільняє їх від обов`язку відшкодувати збитки, завдані внаслідок порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання. Незаконно добуті мисливські тварини чи виготовлена з них продукція, а також знаряддя правопорушень підлягають конфіскації в установленому законодавством порядку. У разі вилучення незаконно добутих або набутих в інший спосіб живих мисливських тварин повинні бути вжиті заходи до їх збереження і, якщо можливо, повернення у природне середовище.

Положеннями ч.1 ст. 85 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил полювання (полювання без належного на те дозволу, в заборонених місцях, у заборонений час, забороненими знаряддями або способами, на заборонених для добування тварин, допускання собак у мисливські угіддя без нагляду, полювання з порушенням установленого для певної території (регіону, мисливського господарства, обходу тощо) порядку здійснення полювання), яке не мало наслідком добування, знищення або поранення тварин, а також транспортування або перенесення добутих тварин чи їх частин без відмітки цього факту в контрольній картці обліку добутої дичини і порушень правил полювання та в дозволі на їх добування.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З аналізу вищенаведених вимог закону слідує, що до полювання прирівнюється перебування осіб у межах мисливських угідь, у тому числі на польових і лісових дорогах (крім доріг загального користування), з будь-якою стрілецькою зброєю або з капканами та іншими знаряддями добування звірів і птахів; перебування осіб на дорогах загального користування з продукцією полювання або з будь-якою зібраною розчохленою стрілецькою зброєю.

Заборонено полювання із застосуванням або використанням не мисливської (у тому числі військової) вогнепальної, пневматичної та іншої стрілецької зброї, а також нарізних вкладок, напівавтоматичної або автоматичної зброї з магазинами більш як на два патрони.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що позивач здійснював полювання із забороненими знаряддями, а саме із застосуванням, використанням зброї з магазином більш як на два патрони.

Позивачем не надано суду належних, достатніх та достовірних доказів, які б спростували обставини викладені у протоколі та в оскаржуваній постанові, факт відсутності в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 85 КУпАП.

Зважаючи на те, що судом не встановлено належних доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Таким чином, притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 85 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. відповідає вимогами чинного законодавства.

Безпідставними є твердження позивача щодо відсутності патронів у зброї, оскільки не мають правового значення для кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 85 КУпАП.

Суд також не приймає до уваги доводи позивача про наявність у нього дозволу на вказану зброю з магазином більш як на два патрони, як такі, що не мають правового значення для вирішення даної справи.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що підстав для задоволення позовних вимог не має, а постанова про накладення стягнення №97 від 17 серпня 2021 року винесена у відповідності до вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст.247, ст.251, 258, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення за №97 від 17 серпня 2021 року відмовити, а постанову залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Державна екологічна інспекція у Тернопільській області, вул. Шашкевича,3, м. Тернопіль; .

Повне рішення складено 27 січня 2022 року.

Головуюча І.М.Черніцька