Справа № 620/6191/21
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/6191/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Степанюка А.Г.

За участю секретаря: Шевченко Е.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року, суддя Заяць О.В., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління безпеки України в Чернігівській області про стягнення коштів,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом Управління бекпеки України в Чернігівській області, у якому просить:

- стягнути з Управління Служби безпеки України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 1 сектора Відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління Служби безпеки України в Чернігівській області з 15.08.2020 до 18.05.2021 у сумі 161 667 грн.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.08.2020 у справі № 620/2084/19, яке набрало законної сили, не виконано відповідачем, хоча судом звернуто до негайного виконання. У зв`язку з чим просить суд стягнути середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення позивача на посаді.

Розгляд справи в Чернігівському окружному адміністративному суді здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Стягнуто з Управління Служби безпеки України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 1 сектора Відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління Служби безпеки України в Чернігівській області з 15.08.2020 до 17.05.2021 у сумі 161 081,25 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Управління СБУ в Чернігівській області подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановолено, що відповідно до рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.08.2020 у справі № 620/2084/19 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Управління Служби безпеки України в Чернігівській області від 27.06.2019 № 155-ос в частині виключення зі списків особового складу старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 1 сектора Відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління Служби безпеки України в Чернігівській області підполковника ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 1 сектора Відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління Служби безпеки України в Чернігівській області з 28.06.2019.

Стягнуто з Управління Служби безпеки України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 28.06.2019 по 14.08.2020 в розмірі 166 353,00 грн.

В решті позову відмовлено.

Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 1 сектора Відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління Служби безпеки України в Чернігівській області з 28.06.2019.

Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Управління Служби безпеки України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, у межах суми за один місяць, в розмірі 17572,50 грн.

Позивач звернувся до суду про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення його на посад, а сме за період з 15.08.2020 по 17.05.2021.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 371 КАС України передбачено, що негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

З дня, наступного за днем ухвалення рішення у справі № 620/2084/19 у відповідача виник обов`язок негайно виконати рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 1 сектора Відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління Служби безпеки України в Чернігівській області з 28.06.2019 та в частині стягнення з відповідача на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, у межах суми за один місяць, в розмірі 17572,50 грн.

Відповідно до ст. 236 Кодексу законів про працю України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Враховуючи те, що рішення суду по справі № 620/2084/19 щодо поновлення позивача на посаді не було виконано у встановлений строк, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу щодо стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Щодо розміру виплат, суд зазначає, що згідно зі статтею 116 Кодексу законів про працю України (далі по тексту - КЗпП України) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

За приписами статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок).

З урахуванням цих норм, зокрема, абзацу 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до п. 5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.08.2020 у справі № 620/2084/19 встановлено, що відповідно до довідки Управління Служби безпеки України в Чернігівській області від 23.07.2020 № 34 середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 становить 585,75 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тому при розрахунку середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі суд першої інстації правильно виходив із середньоденної заробітної плати у розмірі 585,75 грн.

Таким чином, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.08.2020 у справі № 620/2084/19, яке набрало законної сили, встановлено факт перебування позивача у вимушеному прогулі з 28.06.2019 по 14.08.2020 та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу.

У відповідності до ст. 236 КЗпП у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, підлягає також оплаті як вимушений прогул, тобто строк затримки виконання рішення про поновлення позивача на займаній посаді з 15.08.2020 по 17.05.2021 є також вимушеним прогулом позивача, який підлягає оплаті у розмірі середнього заробітку з розрахунку середньоденного заробітку 585,75 грн помноженого на кількість днів затримки виконання рішення про поновлення позивача на роботі з 15.08.2020 до 17.05.2021 = 275 календарних днів.

Відповідно до наказу Управління Служби безпеки України в Чернігівській області № 90 ос/дск від 18.05.2021 позивача поновлено на займаній посаді, тому з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за вимушений прогул за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі із розрахунку 585,75 грн (середньоденний заробіток) х 275 (календарних днів вимушеного прогулу за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі до дати видачі наказу) - 161 081,25 грн.

Відповідно до статті 65 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Законодавством передбачено обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів особи, що звернулася за захистом цього права.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника.

При цьому, працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків.

Правова позиція в аналогічних справах була викладена Верховним Суд у постановах від 17.03.2021 у справі № 820/2193/18, від 26.02.2020 у справі № 702/725/17, від 17.06.2020 у справі № 521/1892/18, від 06.12.2018 у справі № 465/4679/16.

Повне виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 у справі № 709/1465/19.

Оскільки відповідач не поновив на роботі позивача незважаючи на негайте виконання рішення суду в цій частині, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення позивача на посаді за період з 15.08.2020 до 17.05.2021 у сумі 161 081,25 грн.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що позивач перебував у декретній відпустці по догляду за дитиною, а тому йому не може виплачуватись середній заробіток за затримку виконання судового рішення про поновлення на роботі, то, на думку колегії суддів, вони є помилковими.

Як убачається з наказу Управління СБУ в Чернігівській області від 18.05.2021 №90-ОС/дск, позивача було поновлено на службі 18.05.2021.

Цим же наказом надано позивачу відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку без збереження грошового забезпечення за ст. 18 з 13 трарвня 2019 року по 05 березня 2022 року.

Таким чином, в період з 15.08.2020 по 17.05.2021 позивач фактично не перебував у декретній відпустці по догляду за дитиною, тоді як відповідно до рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року повинен був бути поновлений негайно на службі.

Таким чином, у зв`язку з тим, що наказ №90-ОС/дск про поновлення позивача на службі та про надання відпустки по догляду за дитиною видано лише 18.05.2021, підлягає стягненню на корить позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Служби беспеки України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Степанюк А.Г.