Справа № 380/12547/21
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/12547/21 пров. № А/857/20324/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року (прийняте у письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження у м. Львові суддею Кухар Н. А.) в адміністративній справі № 380/12547/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:

- визнати протиправною невиплату та ненарахування Військовою частиною НОМЕР_1 індексації його грошового забезпечення у повному обсязі за період з 17.03.2017 по 15.02.2021;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 17.03.2017 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця січень 2008 року та за період з 01.03.2018 по 15.02.2021 з урахуванням базового місяця березень 2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що всупереч чинному законодавству йому за час служби в період з 17.03.2017 по 15.02.2021 не здійснювалася виплата індексації грошового забезпечення із застосуванням січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 17 березня 2017 року по 30 листопада 2018 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 17 березня 2017 року по 30 листопада 2018 року.

У решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням, в частині відмови у задоволенні позовних вимог, його оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що рішення суду першої інстанції, в цій частині, прийняте за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідності висновків, викладених в рішенні суду, фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального та процесуального права. Просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог і прийняти нове рішення в цій частині, яким визнати протиправною невиплату та ненарахування Військовою частиною НОМЕР_1 індексації його грошового забезпечення у повному обсязі за період з 30.11.2018 по 15.02.2021 та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2018 по 15.02.2021 з урахуванням базового місяця березень 2018 року. У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що якщо б Військова частина НОМЕР_1 нарахувала та виплатила йому індексацію грошового забезпечення із визначення базового місяця березень 2018 року то сума індексації становила б 135 672, 85 грн. Разом з тим, йому виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 15.02.2021 у сумі 5122,23 грн, що свідчить про недонарахування та недовиплату йому індексації грошового забезпечення у сумі 130 550,62 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №31 від 15.02.2021 сержанта ОСОБА_1 , командира бойової машини командира 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 11.02.2021 № 17-РС у запас за підпунктом а (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та виключено зі списків військової частини та всіх видів забезпечення.

Позивач зазначає, що відповідач у період з 17.03.2017 по 15.02.2021 не нарахував та не виплатив індексацію грошового забезпечення із врахуванням базового місяця січень 2008 року та за період з 01.03.2018 по 15.02.2021 з урахуванням базового місяця березень 2018 року.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції покликався на те, що сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Суд відмовив у задоволенні вимог про визначення базового місяця січень 2008 року, оскільки вважав, що у спірних правовідносинах відповідач не нараховував індексацію та не визначав базовий місяць, а тому суд не може надавати оцінку правомірності дії, яка ще не вчинена (в тому числі і щодо визначення базового місяця), та давати вказівку на вчинення її у певний спосіб (визначати базовий місяць), оскільки такий підхід буде порушувати конституційні засади розподілу влади.

У цій частині рішення не оскаржується, а тому перегляду в апеляційній інстанції не підлягає.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2018 по 15.02.2021 з урахуванням базового місяця березень 2018 року, то згідно довідки про виплачене грошове забезпечення, із зазначеним розміром основних та додаткових видів грошового забезпечення, та індексацію грошового забезпечення, ОСОБА_1 за вказаний період було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення з урахуванням базового місяця березень 2018 року.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 (далі- Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абзацом другим частини третьої статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282-XII) індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статті 9 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Щодо правомірності нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 15.02.2021, колегія суддів зазначає таке.

З 01 березня 2018 року відбулась зміна грошового забезпечення військовослужбовців, у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Це стало підставою для зміни місяця підвищення (базового місяця) у цілях нарахування індексації військовослужбовцям на березень 2018 року.

У зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 посадовий оклад позивача підвищився у березні 2018 року.

Водночас, відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Отже, для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) необхідно враховувати дві складові: розмір підвищення грошового доходу особи та суму індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу і встановлювати, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу особи суму індексації, що склалася у місяці його підвищення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до даних Державної служби статистики України індекс споживчих цін з квітня 2018 року по жовтень 2018 року не перевищував 103 %.

Тобто, за спірний період перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного в пункті 1-1 Порядку № 1078, не було.

Отже, військовою частиною правильно нараховано позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 15.02.2021 із застосування березня 2018 року, як базового.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року в адміністративній справі № 380/12547/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин