Справа № 600/3845/21-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/3845/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маренич І.В.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

25 січня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Шидловського В.Б. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Кіцманської міської ради Кіцманського району Чернівецької області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кіцманської міської ради Кіцманського району Чернівецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Кіцманської міської ради Кіцманського району Чернівецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року позов задоволено, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області щодо не прийняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведений у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Кліводин, в урочищі "Сливки", орієнтовною площею 1,8 га" від 17.05.2021 р.;

- зобов`язано Кіцманську міську раду Чернівецького району Чернівецької області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Кліводин, в урочищі "Сливки", орієнтовною площею 1,8 га, за заявою ОСОБА_1 від 17.05.2021 року;

- стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області судові витрати (судовий збір) у сумі 908,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням в частині зобов`язання Кіцманську міську раду Чернівецького району Чернівецької області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в цій частині та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 17.05.2021 р. подав до Кіцманської міської ради заяву, в якій просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Кліводин, в урочищі "Сливки", орієнтовною площею 1,8 га.

09.06.2021 р. на сайті Кіцманської міської ради було розміщено проект рішення №240/6 сесії Кіцманської міської ради VІІІ скликання "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 ".

17.06.2021 р. на засіданні комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою вирішено зняти на до вивчення питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 , результати якого оформленні протоколом №8.

Згідно витягу з протоколу дев`ятої сесії Кіцманської міської ради VІІІ скликання від 25.06.2021 р. вирішено зняти з розгляду проект рішення "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 " у зв`язку з непогодженням комісією з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою.

29.06.2021 р. у зв`язку із зняттям питання про надання йому дозволу на розроблення проекту відведення, позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив направити земельну комісію Кіцманської міської ради з залученням старости Кліводинського старостинського округу, в с. Кліводин урочище "Сливки" для більш детального вивчення його питання на місцевості.

На засіданні комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою, оформленого 23.07.2021 р. протоколом №9 вирішено погодити проекти рішення "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 " без виїзду на місцевість.

Як вбачається із протоколу десятої (позачергової) сесії Кіцманської міської ради VІІІ скликання від 30.07.2021 р. проект рішення "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 " винесення розгляд, за результатами голосування рішення не прийнято.

Згідно протоколу одинадцятої сесії Кіцманської міської ради VІІІ скликання від 24.09.2021 р. проект рішення про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою винесено на розгляд, за результатами голосування рішення не прийнято.

Вважаючи бездіяльність щодо не надання дозволу на розробку проекту землеустрою, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправною бездіяльність Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області стосовно не прийняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведений у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Кліводин, в урочищі "Сливки", орієнтовною площею 1,8 га" від 17.05.2021 р. відповідачем не оскаржується, тому колегією суддів не переглядається.

Відносно позовної вимоги про зобов`язання Кіцманську міську раду Чернівецького району Чернівецької області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Кліводин, в урочищі "Сливки", орієнтовною площею 1,8 га, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 245 КАС України визначено повноваження суду при вирішенні справи. Зокрема відповідно до п. 2 ч. 2 цієї статті КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

При цьому відповідно до ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьев проти України" від 05.04.2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні ст. 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. При прийнятті рішення відповідачем щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відсутній адміністративний розсуд, оскільки розсуд передбачає повноваження обирати у конкретній ситуації з правомірних альтернатив відповідний правомірний варіант поведінки/рішення. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слів "може", "або".

У випадку, коли повноваження суб`єкта владних повноважень сформульовані через формулу дихотомії "задоволити - відмовити", а фактично законодавство не передбачає альтернативи рішення при зверненні особи у разі виконання нею вимог закону, будь-які дискусії про дискреційні повноваження стають безпредметними. Встановити наявність чи відсутність умов дії норми не можна відносити до адміністративного розсуду.

Отже, зобов`язання прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (товарного сільськогосподарського виробництва), не є втручанням суду в дискреційні повноваження відповідача, а є обґрунтованим способом захисту подушеного права позивача (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №825/602/17, від 22.12.2018 у справі №804/1469/17, від 26.02.2019 у справі №802/721/18-а, від 05.03.2019 у справі №2040/6320/18).

Відповідач в апеляційній скарзі не заперечуває щодо відсутності підстав передбачених ч. 7 ст. 118 ЗК України для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Судом встановлено, що відповідач без жодного правового обґрунтування не розглянув заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, яка розташована в с. Кліводин, в урочищі "Сливки", орієнтовною площею 1,8 га - для ведення особистого селянського господарства.

А тому, враховуючи відсутність інших передумов для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Кліводин, в урочищі "Сливки", орієнтовною площею 1,8 га, за заявою ОСОБА_1 від 17.05.2021 року.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Кіцманської міської ради Кіцманського району Чернівецької області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Шидловський В.Б. Боровицький О. А.