Справа № 200/6685/21
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року справа №200/6685/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Міронової Г.М., суддів Блохіна А.А., Геращенка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 р. у справі № 200/6685/21 (головуючий І інстанції суддя Тарасенко І.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа - нотаріус Першої Краматорської державної нотаріальної контори Уварова Галина Іванівна про зобов`язання надати нотаріусу інформацію про залишок нарахованої, але недоотриманої пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області (далі відповідач, УПФ) третя особа нотаріус Першої Краматорської Державної нотаріальної контори Уварова Галина Іванівна про визнання дії відповідача щодо ненадання третій особі інформації про залишок нарахованої, але недоотриманої пенсії померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за весь період, починаючи з квітня 2017, протиправними та зобов`язання відповідача надати нотаріусу інформацію про залишок нарахованої, але недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з квітня 2017 (а.с. 1-4).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року у справі № 200/6685/21 позовні вимоги задоволено.

Визнано дії управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо ненадання нотаріусу Першої Краматорської Державної нотаріальної контори Уваровій Галині Іванівні інформації про залишок нарахованої, але недоотриманої пенсії померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), за весь період, починаючи з квітня 2017 року протиправними.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) надати нотаріусу Першої Краматорської Державної нотаріальної контори Уваровій Галині Іванівні інформацію про залишок нарахованої, але недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 , яка належала померлому, але не була отримана ним за життя, за весь період, починаючи з квітня 2017 року.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 47-49).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що згідно запиту Державного нотаріусу від 09.03.2021 року № 519/02-14 було надано відповідь про залишок недоотриманої пенсії листом від 30.03.2021 року № 0531-03-5/6629. У листі зазначено, що залишок недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 буде розраховуватись за три роки перед днем звернення за недоотриманою пенсією по місяць смерті включно та складає 65295,57 грн. Крім того зазначено, що після перевірки документів було встановлено, що факт спільного проживання ОСОБА_1 з померлим відсутні. Позивач та її померлий чоловік ОСОБА_2 , зареєстровані за різними адресами згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. У зв`язку із цим було прийнято рішення про відмову у виплаті недоотриманої пенсії.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом НОМЕР_2 (а.с. 10-12).

ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 від 21.01.1978 року (а.с. 20).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.03.2021 року, серія НОМЕР_4 , виданим Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 21).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої ввійшла недоотримана пенсія, яка нараховувалась йому по день смерті і зберігається на рахунках управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області.

03 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області із заявою про виплату недоотриманої пенсії померлого чоловіка ОСОБА_2 .

Рішенням управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області від 12.03.2021 року позивачу було відмовлено у виплаті недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 через відсутність факту спільного проживання та різних адрес реєстрації згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. У цьому рішенні розмір недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 зазначено 71231,54 грн. (а.с. 25).

09 березня 2021 року нотаріус першої Краматорської Державної нотаріальної контори Уварова Галина Іванівна направила запит до відповідача, в якому просила надати довідку про залишок недоотриманої пенсії на ім`я померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , з моменту припинення виплати пенсії по день його смерті (а.с. 26).

Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області у відповіді від 30.03.2021 року № 0531-03-5/6626 на запит нотаріуса від 09.03.2021 року № 519/02-14, посилаючись на ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вказав залишок недоотриманої пенсії ОСОБА_2 у розмірі 65295,57 грн. (за три роки перед днем звернення недотриманої пенсії по місяць смерті включно) (а.с. 27)

Отже, спірним питанням цієї справи є правомірність дій відповідача щодо не надання нотаріусу довідки про розмір недоотриманої пенсії під час життя померлого чоловіка спадкоємця у повному обсязі.

Вирішуючи спір у цій справі, колегія суддів виходить з наступного.

За частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

У відповідності до статті 52 Закону № 1058 сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Вищевказана норма закону кореспондує зі статтею 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року, згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (з дня відкриття спадщини стаття 1220 Цивільного кодексу України).

Пунктом 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, визначено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Отже, згідно наведених приписів чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоотриманої пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, а вразі відсутності членів сім`ї, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в шестимісячний строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 Цивільного кодексу України узгоджуються із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання відповідача на приписи статті 46 Закону № 1058-IV, оскільки зазначена норма Закону регулює питання щодо виплати пенсії саме пенсіонерові за минулий час, яку він не отримав з власної вини чи з вини органу, а не щодо отримання недоодержаної пенсії, що залишилася після смерті пенсіонера членами його сім`ї чи на підставі свідоцтва про право на спадщину. Тобто, в даному конкретному випадку, вищевказана норма не регулює спірні правовідносини.

Крім того, відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності дій щодо припинення виплати пенсії померлому ОСОБА_2 в розумінні приписів Закону № 1058-IV з 09.03.2018 року по 31.10.2018 року.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов підлягає задоволенню.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

І відповідачем не доведено, що у спірних правовідносинах він діяв правомірно.

Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У контексті оцінки доводів касаційної скарги Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 205, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головнного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 р. залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 р. у справі № 200/6685/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 19 січня 2022 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді А.А. Блохін

І.В. Геращенко