Справа № 567/9/22
Суддя: Назарук В.А.
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 567/9/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

при секретарі - Гічиновська Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення та закриття провадження у справі

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ГУНП в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №395574 від 25.12.2021 звернувся ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що постановою по справі про адміністративне правопорушення ГАБІ №395574 від 25.12.2021 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183, ч.1 ст.178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Зазначає, що, відповідно до оскаржуваної постанови, «25.12.2021 о 14 год. 51 хв. він здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме повідомив про те, що пошкоджені вікна в клубі с.Верхів, хоча насправді такого не було, чим вчинив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліції, а також розпивав на вулиці алкогольне пиво «Арсенал світле», чим порушив ст.15-2 ЗУ «Про обмеження щодо споживання пива, крім безалкогольного, алкогольних та слабоалкогольних напоїв» в с.Верхів на проїзній частині».

Із вказаною постановою не погоджується, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з відсутністю доказів наявності у нього умислу на вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та тим, що пива він не вживав, а лише придбав його у магазині та тримав в руках з метою подальшого вживання вдома.

Ухвалою суду від 06.01.2022 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строки для подання письмових заяв по суті справи.

Відповідач відзиву на позов та доказів, що підтверджують заперечення проти позову у встановлений судом строк не подав.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 25.12.2021 щодо ОСОБА_1 було складеного постанову ГАБІ №395574 у справі про адміністративне правопорушення за ст.183, ч.1 ст.178 КУпАП, згідно якої 25.12.2021 об 14 год. 51 хв. він здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме повідомив про те, що пошкоджені вікна в клубі с.Верхів, хоча насправді такого не було, чим вчинив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліції, а також розпивав на вулиці алкогольне пиво «Арсенал світле», чим порушив ст.15-2 ЗУ «Про обмеження щодо споживання пива, крім безалкогольного, алкогольних та слабоалкогольних напоїв» в с.Верхів на проїзній частині та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Згідно ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Згідно з ч.1, 2 ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена, зокрема, ч.1 ст. 178, ст.183 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дату народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Статтею 183 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктивною стороною вказаного правопорушення є виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявність прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Позивач у своїй позовній заяві зазначає про те, що в листопаді 2021 року від жителів с.Верхів він дізнався про те, що в приміщенні клубу с.Верхів пошкодженні вікна, а 25.12.2021, він знаходився в с.Верхів в особистих справах та принагідно прибув до приміщення клубу, де побачив, що на трьох вікнах дійсно мають місце певні пошкодження скла у вигляді отворів, схожі на отвори від пострілів. Зазначає, що з метою встановлення можливого правопорушення та притягнення причетних осіб до відповідальності, він зателефонував у поліцію, щоб повідомити вказаний факт.

Вказує, що на його виклик приїхали працівники поліції, яким він пояснив у зв`язку з чим їх було викликано, однак працівники поліції його слухати не стали та вказали, що по факту пошкодження вікон уже прийняте рішення та винні особи притягнуті до відповідальності, а тому він здійснив завідомо неправдивий виклик поліції.

Зазначає, що у його діях не було жодного умислу на повідомлення неправдивої інформації, а фотознімки, які долучені ним до матеріалів позовної заяви підтверджують факт того, що у вікнах клубу с.Верхів дійсно наявні отвори, ззовні схожі на отвори, утворені внаслідок пострілів.

Частиною 1 ст.178 КУпАП встановлено відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Позивач зазначає, що вказане у постанові не відповідає дійсності у зв`язку з тим, що він пива не вживав, а лише тримав його у руках, оскільки придбав його в магазині та мав намір спожити його вдома. Крім того, вказує, що не перебував у громадському місці в розумінні чинного законодавства, оскільки такий факт мав місце на проїжджій частині від траси Острог-Рівне в напрямку с.Завидів, коли він повертався додому.

Вказує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів вчинення ним адміністративних правопорушень.

Представник відповідача доказів протилежного суду не надав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким відповідно до статті 9 КУпАП є протиправна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Згідно ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зазначені положення повністю відповідають і вимогам п.9 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», які вказують, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Зважаючи на те, що відповідачем не надано суду відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, суд приходить до висновку, що жодним доказом наявність адміністративних правопорушень, передбачених ст.183 та ч.1 ст.178 КУпАП в діях позивача встановлена не була.

Отже, поліцейським при виявлені правопорушень, фіксації правопорушень, формуванні доказової бази (матеріалів справи), розгляду справи про адміністративне правопорушення не дотримано вимог ст.258 КУпАП, оскільки після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Згідно ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем правомірність свого рішення не доведено.

Враховуючи наведене, суд вважає висновки поліцейського про порушення позивачем вимог КУпАП припущеннями та такими, що не підтверджені фактичними даними для доказування вини особи, оскільки обставини з якими закон пов`язує настання даних подій відповідачем не доведені.

Приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі "Бочаров проти України" від 17.06.2011; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі "Огороднік проти України" від 05.05.2015; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохін проти України» від 15.02.2013).

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Наведене свідчить, що під час винесення постанови були порушені норми чинного законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право на об`єктивний та справедливий розгляд справи.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини та докази, суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення, не доведено правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність вищевказаним критеріям, суд приходить до висновку, що приймаючи оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення, посадовою особою її не було мотивовано та не дотримано встановленого законом порядку її винесення, поліцейським при її винесенні не було зібрано відповідні докази, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, а тому вона підлягає скасуванню.

Окрім того, у постанові про адміністративне правопорушення серії ГАБІ№395574 від 25.12.2021 відносно ОСОБА_1 зазначено, що він "розпивав на вулиці алкогольне пиво "Арсенал світле", чим порушив ст.15-2 ЗУ "Про обмеження щодо споживання пива, крім безалкогольного, алкогольних та слабоалкогольних напоїв" в с.Верхів на проїзній частині".

Однак, в законодавстві України такого закону не існує. При цьому, Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" містить статтю 15-2 (Обмеження щодо споживання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, використання електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння).

Таким чином, в оскаржуваній постанові, окрім іншого, не вірно зазначено нормативний акт, за яким мала б настати відповідальність ОСОБА_1 за розпивання пива в громадському місці.

Водночас, оцінюючи надані позивачем суду ілюстративні таблиці, суд бере до уваги те, що на представлених світлинах адміністративного приміщення, що в с.Верхів Рівненського району дійсно наявні отвори, що однозначно вказує на те, що повідомлення про даний факт поліції не вказує на неправдивий виклик поліції.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що позиція позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушень, передбачених ст.183 та ч.1 ст.178 КУпАП нічим не спростовується, інспектором при винесенні рішення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача не були дотримані положення КУпАП щодо необхідності з`ясування всіх обставин справи, а тому суд вважає, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.

При цьому суд враховує, що відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України при обґрунтованості заявлених вимог щодо наявності підстав для скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд уповноважений закрити справу про адміністративне правопорушення, а тому з метою повного відновлення прав позивача суд вважає необхідним закрити справу про адміністративне правопорушення щодо нього.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи той факт, що судове рішення ухвалене на користь позивача та дотримуючись вимог ст.139 КАС України, суд вирішив стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у розмірі 454 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Рівненській області.

На підставі ст.ст. 222, 258, 265-2, 283, 287, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 9, 246, 250, 268, 286 КАС України

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення та закриття провадження у справі задоволити.

Постанову серії ГАБІ №395574 від 25.12.2021, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.178, ст.183 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати, а справу про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Рівненській області 454 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Головне управління Національної поліції в Рівненській області (місцезнаходження: м.Рівне, вул.Хвильового, 2, ).

Повний текст рішення складено 19.01.2021

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.