Справа № 441/1945/21
Суддя: Яворська Н. І.
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

441/1945/21 2-а/441/3/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2022 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Яворської Н.І.,

за участю секретаря Цап І.М.,

представника позивача адвоката Тибінки В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городок адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення

в с т а н о в и в :

03.09.2021 ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Тернопільській області департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4664697 від 20.08.2021, винесену відносно нього за ч.2 ст. 122 КУпАП, та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він, 20.08.2021 керуючи транспортним засобом «Рено Мастер» д.н.з. НОМЕР_1 у м. Тернополі по вул. Микулинецькій, 122, здійснив рух на «зелений» сигнал світлофора та перетинав стоп-лінію на зелений сигнал світлофора, а на «жовтий» сигнал світлофора продовжив рух закінчуючи маневр та не вдаючись до екстреного гальмування, забезпечив безпеку дорожнього руху. Момент, коли загорівся «червоний» сигнал світлофора він вже не бачив, оскільки в той момент уже перетнув і стоп-лінію і світлофор, що виключало можливість та необхідність зупинки ним транспортного засобу. Натомість працівником поліції інспектором, капітаном поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Дмитровською І.І. складено постанову, згідно якої на нього накладено стягнення відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП в розмірі 510 грн за порушення ним п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху, а саме: 20.08.2021 о 15:40 у м. Тернополі по вул. Микулинецька, 122 керуючи транспортним засобом проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора, хоча, після зупинки його поліцейським, він пояснив, що автомобіль завантажений, в межах 2 т., що в свою чергу не давало йому технічної і безпечної можливості застосувати екстрене гальмування, при цьому завершення маневру було необхідним та безпечним, оскільки не створило жодної небезпеки для руху, у т.ч. пішоходів, оскільки такі були відсутні. Зазначає також, що поліцейськими після зупинки не надано йому належних і допустимих доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме того, що він здійснював рух на «червоний» сигнал світлофора.

Вважає, що постанова винесена з порушеннями його прав та чинного законодавства України, є не обґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню. У зв`язку із чим змушений звернутися до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Просить позов задовольнити, відеозапис з мобільного телефону вважати неналежним доказом, з огляду на те, що сам запис немає початку та обривається на середині запису, позивач змушений був закінчити маневр, це передбачала ділянка дороги та так зобов`язують правила дорожнього руху і знаки.

Відповідач подав до суду відзив, у якому зазначив, що позов не визнає, заперечує проти нього та просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У якості підтвердження заперечень, до відзиву долучив диск з відеозаписом з мобільного телефону поліцейського. Яким зафіксоване правопорушення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, та відзив відповідача суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення у зв`язку із наступним.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ст.72 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

За ч.2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАО № 4664697 від 20.08.2021 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Частиною 1 ст.251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем долучено диск з відеозаписом з камери мобільного телефону працівника поліції під назвою НОМЕР_2 .

Оглянувши вказаний відеозапис, суд приходить до висновку, що такий доказ є недопустимим та недостовірним, а вина позивача ОСОБА_1 таким не доводиться, оскільки, у оскаржуваній постанові посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис немає, сам відеозапис закінчується (обривається) із наближенням автомобіля ще до світлофора, а також пристрій на який здійснено відеозапис не відноситься до переліку пристроїв, з допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, зокрема, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий відеозапис здійснювався).

Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №295/3009/17, від 13.02.2020 у справі №524,9716,16-а, приписами части7ни 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб , за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатись належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кіно зйомки, відеозапису, засобів фото і кіно зйомки. Відеозйомки затвердженої наказо м Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року містить чіткий перелік пристрою, з допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію та не надає право поліцейським здійснювати відеофіксацію власними мобільними пристроями.

Таким чином, надані відповідачем із власного мобільного телефону відеозаписи не можуть бути належними доказами у справі. При цьому, відповідач не був позбавлений можливості зафіксувати правопорушення за допомогою нагрудної камери, однак такою не скористався.

Тобто, у даному випадку відповідачем, в порушення вимог ст. 72 КАС України не виконано обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення не надано належних і допустимих доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, що в свою чергу не дає можливості встановити винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Працівниками поліції не досліджено у повному обсязі всі обставини справи - не взято до уваги пояснення ОСОБА_2 про місце зупинки, з якою метою, та з якого мотиву.

Ст.283 КУпАП зобов`язує співробітника поліції спочатку розглянути адміністративну справу, вивчити обставини, розглянути пояснення особи і тільки після цього винести постанову.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Однак, всупереч вказаним вимогам закону під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 поза увагою поліцейського залишились обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Так, в оскаржуваній постанові зазначено про порушення позивачем: п.8.7.3 е ПДР України - світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні. Проте, інспектором поліції не взято до уваги та обставина, що як стверджує позивач, його автомобіль був завантажений в межах 2х тон, він перетинав стоп-лінію на зелений сигнал світлофора, а на «Жовтий» сигнал продовжив рух закінчуючи маневр оскільки таке було необхідним а також безпечним, оскільки не створило жодної небезпеки для руху, а завантаженість транспортного засобу виключала можливість застосування безпечного екстреного гальмування.

Згідно із п. 8.11 ПДР України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

За наведених обставин справи, а також враховуючи заявлені позовні вимоги та приписи ч. 3 ст. 286 КАС України, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП не доведена, прийняте інспектором патрульної поліції рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, відтак, за відсутності достатніх доказів про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4664697 від 20.08.2021 слід скасувати, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Пунктом 3 ч.3 ст.286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 139 КАС України, суд покладає судові витрати на сторону відповідача.

Керуючись ст. ст. 241,243,244 КАСУ суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову про накладення адміністраивного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20.08.2021 серії ЕАО №4664697, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції у Тернопільській області Державної патрульної поліції на корить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , прож. у АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок) та 2 200 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення, в порядку визначеному ч. 4 ст. 286 та ст. 297 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 14.01.2022.

Суддя Яворська Н.І.