Справа № 759/22390/21
Суддя: Петренко Н. О.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ун. № 759/22390/21

пр. № 2-а/759/4/22

10 січня 2022 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до військового комісара Святошинського району у м. Києві ТЦК та СП підполковника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військового комісара Святошинського району у м. Києві ТЦК та СП підполковника ОСОБА_2 про скасування постанови, яким просить визнати дії військового комісара Святошинського району у м. Києві ТЦК та СП підполковника ОСОБА_2 , щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП протиправними; постанову про накладення на ОСОБА_1 стягнення (штрафу) у розмірі 850,00 грн. скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначив, що 26.08.2021 року відповідачем було винесено постанову № 355 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. Зазначив, що в 2017 році він був прописаний ІНФОРМАЦІЯ_1 до призовної дільниці. В 2018 році він подав документи до Державного Університету Марії Кюрі-Склодовської в м. Люблін Республіки Польщі. У зв`язку з зарахуванням до університету, в серпні 2018 року завіз до Святошинського РВК довідку з нотаріальним перекладом, проте його не впустили до комісаріату, повідомивши що не має відповідального працівника, але довідку прийняли і повідомили, що передадуть відповідальній особі. Прибувши на навчання в університет у Республіку Польща одразу отримав довідку про навчання на 2020-2021 учбовий рік та передав її матері, для нотаріального перекладу та подання до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте в Святошинському РВК довідку не прийняли, мотивуючи відсутністю апостилю. Прибувши 26.08.2021 року в Святошинський РТЦК та СП для проходження ВЛК, відповідач відмовився підписувати направлення на ВЛК та прийняти довідку про вступ до кафедри військової підготовки Сумського державного університету та звинуватив його в ухиленні від військової служби. Зазначив, що посилання відповідача на відсутність довідки про навчання не відповідає дійсності, оскільки згідно вх.№ Г-2505 від 08.12.2020 року до Київського міського ТЦК та СП була подана довідка про навчання, а також рекомендованим листом з описом у березні 2021 року поштою була повторно направлена довідка в Святошинський РТЦК та СП. Позивач вважає, що постанова була винесена незаконно, а тому вона підлягає скасуванню.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 0-6.10.2021 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву в якому зазначив, що згідно документів ОСОБА_1 було взято на облік призовників. Станом на дату винесення постанови про адміністративне правопорушення від 26.08.2021р. № 355 позивач з питанням зняття з військового обліку до ІНФОРМАЦІЯ_3 не звертався. Натомість призовник ОСОБА_1 не з`являвся на виклик по повістках до Святошинського РТЦК та СП хоча був повідомлений належним чином. 23.09.2021р. було вручено повістку з датою відправки у війська 05.11.2021 К-01 одночасно призовника було ознайомлено, що неявка на відправку без поважних причин тягне за собою кримінальну відповідальність згідно ст. 355 КК України. На виклик за повісткою ОСОБА_1 вкотре не з`явився. Одночасно з отриманням повістки військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_3 продовжено ОСОБА_1 термін дії посвідчення про приписку до 30.10.2021р. № 1876/70.

Лише 08.10.2021р. ОСОБА_1 звернувся із заявою на ім`я військового комісара з питанням про надання відстрочки від призову на строкову військову службу для здобуття вищої освіти та надав копію довідки з місця навчання з терміном навчання до 30.09.2021р., що була повернута для доопрацювання. Після встановлення факту порушення призовником правил військового обліку документи було передано державному службовцю для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ст.210 КУпАП. Під час розгляду справи ОСОБА_1 забрав документи, а саме посвідчення про приписку № 1876/70 та залишив місце розгляду справи, задля уникнення складання протоколу. Бути присутнім під час оформлення протоколу ОСОБА_1 відмовився та самовільно залишив Святошинський РТЦК та СП. Просить у задоволенні позову відмовити.

ОСОБА_1 надав відповідь на відзив в якому зазначив, що на 22.09.2021р. дійсно отримав повістку та прибув до Святошинського РТЦК та СП в зазначений день. Крім цього у військоматі перебував і 23.09.2021р. стосовно неявки по повістці 05.11.2021р., повідомляє, що повістка не вручалась 05.11.2021р., а була вручена лише на 11.11.2021р. за яку і розписався. Протокол вважає незаконним, так як жодних порушень він не вчинив, а протокол складений з грубим порушенням норм чинного законодавства. Вказує, що подавав завжди оригінали довідок з нотаріально засвідченим перекладом.

Представником відповідача надано заперечення на відповідь на відзив в яких вказав, що позивач підтвердив, що особисто отримав бойову повістку з датою явки до Святошинського РТЦК та СП на 11.11.2021р., але і цей виклик за повісткою ОСОБА_1 було проігноравано. Військовий комісар Святошинського районного у м. Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки діяв виключно в рамках своїх повноважень та на виканання вимог діючого законодавства України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судом встановлено, що 26.08.2021 року військовим комісаром Святошинського району у м. Києві ТЦК та СП підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 355 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. (а.с. 23).

Відповідно до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від № 921 від 07.12.2016, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій щодо фіксації, накопичення та аналізу військово-облікових даних призовників і військовозобов`язаних із відображенням їх у військово-облікових документах, а також здійснення контролю за дотриманням призовниками і військовозобов`язаними, посадовими особами державних органів, підприємств, установ та організацій встановлених правил військового обліку.

Військовий облік ведеться з метою забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів, особовим складом у мирний час та особливий період.

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Відповідно до абз. 3 ч. 8 ст. 17 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відстрочка від призову на строкову військову службу для здобуття освіти на весь період навчання надається громадянам призовного віку, які навчаються: у закладах загальної середньої освіти III ступеня та професійної (професійно-технічної) освіти з денною формою навчання. У разі досягнення такими призовниками 21-річного віку відстрочка втрачає силу; у закладах фахової передвищої освіти з денною формою навчання, у тому числі під час здобуття початкового рівня (короткого циклу) та першого (бакалаврського) рівня вищої освіти за програмами ступеневої системи освіти; у закладах фахової передвищої та/або вищої освіти з денною формою навчання, у тому числі під час здобуття наступного ступеня освіти; у закладах середньої або вищої духовної освіти з денною формою навчання; в інтернатурі, аспірантурі або докторантурі з відривом або без відриву від виробництва. Відстрочка від призову на строкову військову службу також надається громадянам України, які проходять військову підготовку за програмою підготовки офіцерів запасу при вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. Така відстрочка надається на весь період проведення військової підготовки та на строк, що триває від завершення такої підготовки до присвоєння громадянину України первинного військового звання офіцерського складу, але не довше ніж до кінця поточного року після завершення підготовки.

Відповідно до абз. 3 ч. 9 ст. 17 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», право на відстрочку від призову на строкову військову службу для здобуття освіти також мають громадяни України, які в рамках міжнародних договорів України навчаються у закладах освіти інших держав.

Як вбачається з матеріалів справи 08.12.2020 року Київським міським військовим комісаріатом було отримано від матері позивача ОСОБА_3 довідку від 28.10.2020 року з нотаріально засвідченим перекладом довідки про навчання для надання відстрочки від призову на строкову службу на підставі ст. 17 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу (а.с. 10-12).

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 на адресу військового комісару Святошинського району у м. Києві ОСОБА_2 направила рекомендованим повідомленням повторно довідку з довіреністю для надання відстрочки ОСОБА_1 від призову на строкову службу на підставі ст. 17 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу (а.с.14-19).

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Всупереч цьому, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного рішення та наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП. Зокрема, не надано жодного належного та допустимого доказу порушення військовозобов`язаним правил військового обліку.

За правилами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Поряд із цим, згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

У той же час, відповідачем у ході розгляду даної справи не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП, за викладених обставин у оскаржуваній.

У відповідності до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення даного позову та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 25, 72, 77, 78, 286 КАС України, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 210 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до військового комісара Святошинського району у м. Києві ТЦК та СП підполковника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про скасування постанови- задовольнити.

Визнати протиправними дії військового комісара Святошинського району у м. Києві ТЦК та СП підполковника Яковчука Є.Ю. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП.

Скасувати постанову № 335 від 26.08.2021 р. винесену військовим комісаром Святошинського району у м. Києві ТЦК та СП підполковником ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 850,00 грн за порушення ст.210 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Петренко Н.О.