Справа № 420/12559/21
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2022 р. Категорія 108010200м.ОдесаСправа № 420/12559/21
Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.

час і місце ухвалення: письмове провадження,

м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

при секретаріВишневській А.В.

за участю сторін:
представник відповідачаПлемениченко Г.В. (адвокат; ордер)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року по справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкорент» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкорент» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, мотивуючи його тим, що в період з 24.05.2021 по 01.06.2021року здійснено перевірку додержання (виконання) вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту ФОП ОСОБА_1 , а саме АЗС за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт №159 від 01.06.2021 року. В Акті № 112 відображені встановлені перевіркою порушення приписів Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014, та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, нормам і правил у сфері пожежної, техногенної безпеки, частина з яких є такими, що впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, а також неможливістю її ефективної ліквідації та рятуванню людей.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року позов задоволено частково. Застосовано до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації АЗС фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідачем по справі були усунуті та усуваються порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які вказані актом № 159 від 01.06.2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 01.01.2020 року між ТОВ «Інкорент» та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір оренди нежитлового приміщення №13, згідно з яким об`єктом оренди є нежитлове приміщення, площею 20,9 метрів квадратних та чотири ємності металевих розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з пунктом 6.1.2 даного договору Орендар зобов`язаний використовувати виключно виділений і закріплений за ним об`єкт оренди, а також самостійно дотримуватися і контролювати дотримання своїми працівниками або клієнтами: за свій рахунок без будь-якої компенсації з боку Орендодавця привести об`єкти оренди у відповідність вимогам пожежо вибухобезпеки, техніки безпеки і охорони праці, що пред`являються законодавством до об`єктів на яких здійснюється зберігання і реалізація ПММ; самостійно і за свій рахунок забезпечити об`єкт оренди засобами пожежогасіння, а також умови обов`язкові для нормальної пожаробезпечної експлуатації об`єкту оренди; забезпечити дотримання вимог техніки безпеки та охорони праці, електротехнічну безпеку, пожежну безпеку на об`єкті оренди під час здійснення своєї підприємницької діяльності.

В період з 24.05.2021 по 01.06.2021року здійснено перевірку додержання (виконання) вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту ФОП ОСОБА_1 , а саме АЗС за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт №159 від 01.06.2021 року.

Актом №159 встановлені порушення приписів Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України №1417 від 30.12.2014 та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, нормам і правил у сфері пожежної, техногенної безпеки, у тому числі такі, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, а також неможливістю її ефективної ліквідації та рятуванню людей.

Такими порушеннями є: - приміщення, будівлі АЗС не обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (п.1); - необхідна кількість первинних засобів пожежогасіння не визначена відповідальним за пожежну безпеку окремо для кожного поверху» та приміщення (п.2); - АЗС не забезпечено: знаками пожежної безпеки; дорожніми знаками, що забороняють в`їзд транспортних засобів з небезпечними та вибуховими вантажами на територію АЗС; відповідними знаками попередження водіїв мототранспорту про необхідність вимкнення двигуна на відстані 15 м від паливно-роздавальних колонок; знаками про обов`язкову висадку пасажирів; дорожніми знаками, що забороняють в`їзд транспортних засобів з небезпечними та вибуховими вантажами на територію АЗС (п.4); - для всіх приміщень складського призначення та зовнішніх установок не визначені категорії щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки (п.5); - Особи, яких приймають на роботу, пов`язану з підвищеною пожежною небезпекою, попередньо не пройшли спеціальне навчання; працівники, зайняті на роботах з підвищеною пожежною небезпекою,- працівники, що здійснюють роботи в приміщеннях, будинках та зовнішніх установках з категорією щодо вибухопожежної, пожежної небезпеки А, Б, В, Аз, Бз та Вз, у вибухонебезпечних та пожежонебезпечних зонах або здійснюють електро-, газозварювальні роботи та роботи з відкритим вогнем, а також інші працівники, діяльність яких потребує додаткових знань з питань пожежної безпеки та навичок на випадок виникнення пожежі (п.6); - на об`єкті відповідним документом (наказом, інструкцією тощо) не встановлений протипожежний режим (п.7); - з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (п.8); - АЗС не забезпечено розрахунковою кількістю плівкоутворювального піноутворювача для ліквідації можливих пожеж протипожежною технікою (п.9); - наявний пожежний щит не доукомплектований засобами пожежогасіння, які розміщуються на пожежному щиті, а саме: вогнегасники - 3 піт., ящик з піском - 1 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лопати - 2 шт., сокири - 2 шт (п.10); - біля місця розташування пожежної водойми відсутній покажчик (об`ємний зі світильником або плоский із застосуванням світловідбивних покриттів) з нанесеним на ньому: для пожежної водойми - літерним індексом ПВ, цифровими значеннями запасу води в кубічних метрах та кількості пожежних автомобілів, котрі можуть одночасно встановлюватися на майданчику біля водойми (п.11); - керівник об`єкта та/або підприємства своїм розпорядчим документом не визначив спеціальні місця для куріння (п.12); - для зазначення місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння не встановлені вказівні знаки згідно з ДСТУ EN ISO 7010:2019 Графічні символи (п.13); - не зареєстровано декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (п.14); - не обладнано автоматизованою системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення (15); - не складено повідомлення про результати ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки за формою ОПН-1 (п.16); - по результатам ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки не організовано розроблення і складання декларації безпеки об`єкта підвищеної небезпеки (п.17); - не організовано розроблення планів локалізації та ліквідації наслідків аварій на об`єктах підвищеної небезпеки (п.18); - не проведено ідентифікацію потенційно небезпечного об`єкту, не проведено паспортизацію ПНО (п.19,п.20); - не проведено страхування цивільної відповідальності суб`єктів господарювання за шкоду (п.21);- особи керівного складу та фахівці суб`єкту господарювання, діяльність яких пов`язана з організацією і здійсненням заходів з питань цивільного захисту не пройшли функціональне навчання (п.22); - відсутні інформаційно-довідкові куточки щодо дій у разі виникнення надзвичайних ситуацій або інших нестандартних подій (п.23); - не забезпечено штаб з НС комплектом оперативно-технічної документації, нормативно-правовими актами з питань організації реагування на НС, засобами зв`язку та оргтехнікою (п.24); -не створено об`єктову комісію з питань надзвичайних ситуацій підприємств, установ та організацій (п.25).

Виявлення вищеокреслених порушень за адресою: 65111, Одеська область, м. Одеса, вул. 19 км Старокиївської дороги, 43, слугувало підставою для звернення Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов вказав про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача шляхом застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 у вигляді повного зупинення експлуатації об`єкту АЗС фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Вимога позивача щодо способу застосування заходів реагування не ґрунтується на вимогах законодавства та не підлягає задоволенню.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правовідносини, які виникли між сторонами регламентуються Кодексом цивільного захисту України, Законом України №877-V від 05.04.2007 року «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон України №877-V), Положенням про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України від 16.01.2013 року №20/2013 «Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій» (далі Положення), Положенням про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, затвердженого наказом ДСНС України № 3 від 04.02.2013 (в редакції наказу ДСНС України від 12.11.2018 №661).

Згідно з п. 1 Положення Державна служба України з надзвичайних ситуацій є центральним органом виконавчої влади, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності. Пунктом 4 визначені повноваження ДСНС України, які відповідно до п.6 Положення ДСНС здійснює безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Згідно з пп.50 п.4 Положення ДСНС організовує і здійснює безпосередньо та через свої територіальні органи державний нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту центральними і місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, іншими суб`єктами господарювання.

Статтею 7 Закону України №877-V встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Зазначеною статтею визначені необхідні умови для звернення до суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг: - наявність підстав для застосування таких заходів реагування, тобто вони повинні бути визначені у законодавчому порядку та підтверджені актом перевірки; - звернення до суду повинно відбуватися у порядку та строки встановлені законодавством, що включає наявність повноважень у суб`єкта владних повноважень щодо звернення до суду з зазначеним позовом.

Статтею 67 Кодексом цивільного захисту України визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень (п.11); звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожеже-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей (п.12).

В переліку підстав для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, якій визначений ст.70 Кодексу, наявна така підстава як недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами (п.1 ч.1).

Аналіз вищезазначених норм законодавства свідчить про те, що для звернення до суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, експлуатації будівель, об`єктів, споруд для застосування такої підстави як недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, обов`язковою умовою є те, що таки порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, та належними доказами існування такої загрози є результати перевірки.

Зазначене підтверджується положеннями ч.2 ст.68 Кодексу якою визначено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожеже-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Як зазначалось раніше, актом №159 встановлені порушення приписів Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України №1417 від 30.12.2014 та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, нормам і правил у сфері пожежної, техногенної безпеки, у тому числі такі, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, а також неможливістю її ефективної ліквідації та рятуванню людей.

Такими порушеннями є: - приміщення, будівлі АЗС не обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (п.1); - необхідна кількість первинних засобів пожежогасіння не визначена відповідальним за пожежну безпеку окремо для кожного поверху» та приміщення (п.2); - АЗС не забезпечено: знаками пожежної безпеки; дорожніми знаками, що забороняють в`їзд транспортних засобів з небезпечними та вибуховими вантажами на територію АЗС; відповідними знаками попередження водіїв мототранспорту про необхідність вимкнення двигуна на відстані 15 м від паливно-роздавальних колонок; знаками про обов`язкову висадку пасажирів; дорожніми знаками, що забороняють в`їзд транспортних засобів з небезпечними та вибуховими вантажами на територію АЗС (п.4); - для всіх приміщень складського призначення та зовнішніх установок не визначені категорії щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки (п.5); - Особи, яких приймають на роботу, пов`язану з підвищеною пожежною небезпекою, попередньо не пройшли спеціальне навчання; працівники, зайняті на роботах з підвищеною пожежною небезпекою,- працівники, що здійснюють роботи в приміщеннях, будинках та зовнішніх установках з категорією щодо вибухопожежної, пожежної небезпеки А, Б, В, Аз, Бз та Вз, у вибухонебезпечних та пожежонебезпечних зонах або здійснюють електро-, газозварювальні роботи та роботи з відкритим вогнем, а також інші працівники, діяльність яких потребує додаткових знань з питань пожежної безпеки та навичок на випадок виникнення пожежі (п.6); - на об`єкті відповідним документом (наказом, інструкцією тощо) не встановлений протипожежний режим (п.7); - з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (п.8); - АЗС не забезпечено розрахунковою кількістю плівкоутворювального піноутворювача для ліквідації можливих пожеж протипожежною технікою (п.9); - наявний пожежний щит не доукомплектований засобами пожежогасіння, які розміщуються на пожежному щиті, а саме: вогнегасники - 3 піт., ящик з піском - 1 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лопати - 2 шт., сокири - 2 шт (п.10); - біля місця розташування пожежної водойми відсутній покажчик (об`ємний зі світильником або плоский із застосуванням світловідбивних покриттів) з нанесеним на ньому: для пожежної водойми - літерним індексом ПВ, цифровими значеннями запасу води в кубічних метрах та кількості пожежних автомобілів, котрі можуть одночасно встановлюватися на майданчику біля водойми (п.11); - керівник об`єкта та/або підприємства своїм розпорядчим документом не визначив спеціальні місця для куріння (п.12); - для зазначення місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння не встановлені вказівні знаки згідно з ДСТУ EN ISO 7010:2019 Графічні символи (п.13); - не зареєстровано декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (п.14); - не обладнано автоматизованою системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення (15); - не складено повідомлення про результати ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки за формою ОПН-1 (п.16); - по результатам ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки не організовано розроблення і складання декларації безпеки об`єкта підвищеної небезпеки (п.17); - не організовано розроблення планів локалізації та ліквідації наслідків аварій на об`єктах підвищеної небезпеки (п.18); - не проведено ідентифікацію потенційно небезпечного об`єкту, не проведено паспортизацію ПНО (п.19,п.20); - не проведено страхування цивільної відповідальності суб`єктів господарювання за шкоду (п.21);- особи керівного складу та фахівці суб`єкту господарювання, діяльність яких пов`язана з організацією і здійсненням заходів з питань цивільного захисту не пройшли функціональне навчання (п.22); - відсутні інформаційно-довідкові куточки щодо дій у разі виникнення надзвичайних ситуацій або інших нестандартних подій (п.23); - не забезпечено штаб з НС комплектом оперативно-технічної документації, нормативно-правовими актами з питань організації реагування на НС, засобами зв`язку та оргтехнікою (п.24); -не створено об`єктову комісію з питань надзвичайних ситуацій підприємств, установ та організацій (п.25).

Також, за результатами перевірки притягнуто до адміністративної відповідальності у виді 3400 грн. штрафу складений протокол про адміністративне правопорушення ОД від 03.06.2021 №014738 за ст. 175 КУпАП відносно ОСОБА_2 , який відповідно до наказу №04/11/2021/2 від 11.04.2021 є особою відповідальною за протипожежну безпеку призначено Чубенка М.С. та постановою від 04.06.2021 ОД № 014738 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.175 КУпАП у виді 3400 грн. штрафу.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача шляхом застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 у вигляді повного зупинення експлуатації об`єкту АЗС фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Вимога позивача щодо способу застосування заходів реагування не ґрунтується на вимогах законодавства та не підлягає задоволенню.

У своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що відповідачем по справі були усунуті та усуваються порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які вказані актом № 159 від 01.06.2021 року, що також підтверджується експертним висновком протипожежного стану АЗС від 04.10.2021 року № 131. З приводу зазначеного колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 5 статті 4 Закону № 877-V, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Тобто, орган державного нагляду (контролю) самостійно приймає рішення про відновлення відповідної діяльності суб`єкта господарювання.

Стаття 6 Конституції України закріплює, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право.

За наведених вище обставин колегія суддів вважає, що адміністративний суд не може задовольнити апеляційну скаргу в обраний ним спосіб, оскільки, виходячи з норм наведеного законодавства, питання відновлення експлуатації АЗС ФОП ОСОБА_1 у даному випадку належить до компетенції (дискреції) ГУ ДСНС України в Одеській області.

Також, суд враховує, що положеннями статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Правовий аналіз зазначених норм матеріального права дає можливість дійти висновку, що відновити експлуатації АЗС ФОП ОСОБА_1 , обраним ним способом захисту, неможливо з причин недотримання останнім процедури скасування відповідних заходів реагування.

Отже, виходячи з контексту заявлених позовних вимог та обраного позивачем способу захисту порушеного права та/або законного інтересу, а також системного аналізу положень чинного законодавства України, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив частково позов ГУ ДСНС України в Одеській області.

Слід зазначити, що стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами Європейський суд з прав людини виробив позицію, згідно з якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п. 111 рішення від 31.07.2008 року у справі Druћstevnн zбloћna Pria and Others v. Czech Republic, п. 157 рішення від 21.07.2011 року у справі Case of Sigma radio television LTD. v. Cyprus та інші.).

Відповідно до частини 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року по справі № 420/12559/21, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст Постанови складено - 19 січня 2022 року.

суддя-доповідач Семенюк Г.В.
судді Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.