Справа № 209/5452/21
Суддя: Лобарчук О. О.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/5452/21
Провадження № 2-а/209/7/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2022 р. Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Лобарчук О.О.

при секретарі: Золотих Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Кам`янське Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5148394 від 15.12.2021 р, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5148394 від 15.12.2021 р. винесену інспектором роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департамент патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Удовіченко Володимиром Сергійовичем відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.; справу про притягнення до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 від 15.12.2021 р. - закрити; відшкодувати судові витрати, а саме судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири грн. 00 коп.) з бюджетних асигнувань Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департамент патрульної поліції.

В обґрунтування свого позову вказав, що 14.12.2021 року він, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGX 28.540 (номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки TAD CLASSIC 40-3 (номерний знак НОМЕР_2 ). 14.12.2021 р. у Кіровоградській області на автомобільній дорозі М-30 ТЗ було зупинено інспектором роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Удовіченко Володимиром Сергійовичем та винесено відносно нього Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5147578. Відповідно до вище вказаної постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП України та накладено на нього штраф у розмірі 510,00 гривень. 15.12.2021 р. у Дніпропетровській області, м. Дніпро, вул. Донецьке шоссе, 124л на автомобільній дорозі Н-03 ТЗ було зупинено інспектором роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Кравченко Русланом Віталійовичем та винесено відносно нього Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5148394. Відповідно до вище вказаної постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП України та накладено на нього штраф у розмірі 510,00 гривень. В процесі складання Постанови у нього не було можливості надати письмові пояснення. Це змусило його отримати Постанову з метою її оскарження у встановленому Законом порядку. Дану постанову вважає незаконною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у даному правопорушенні, працівник поліції не в повній мірі встановив необхідні для вирішення справи обставини, висновки, які надав працівник поліції не відповідають обставинам справи, тому ця Постанова підлягає скасуванню. 15.12.2021 р. він здійснював перевезення вантажу відповідно до наданого дозволу № 2021-11 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, від 25.11.2021 р. Відповідно до вказаного дозволу, він має право на перевезення вантажу параметри якого не більше: ширина - до 3,5 м., довжина - до 22 м., висота - до 4,49 м., загальною вагою - до 46,00 т., навантаження на найбільш навантажену вісь - до 12 т. и вантаж може виступати за задній габарит ТЗ - 3 м. Враховуючи вище вказане, у разі перевищення ширини вантажу - 3,5 м., а довжини - 24 м., супровід автомобілем прикриття є обов`язковим. Працівником поліції не долучено жодних належних та допустимих доказів перевищення вантажем ширини 3,5 м або довжини 24 м, тому супровід автомобілем прикриття був не обов`язковий, а інкриміноване йому правопорушення не доведене. Вказаний дозвіл наданий не на разову поїздку, а на кілька, але не більше ніж на три місяці, тому посилання Відповідача на те, що у разі перевезення вантажу меншого за шириною 3,5 м та меншою за довжиною 24 м. він повинен мати інший дозвіл, в якому не буде передбачено супроводження автомобілем прикриття - є нормативно необгрунтованим та незаконним. Водночас, зазначеним дозволом не заборонено рух ТЗ без супроводження автомобілем прикриття коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення не перевищує 3,5 м або довжину 24 м.

Ухвалою судді від 23 грудня 2021 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін та призначення справи до розгляду. (а.с. 14).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, письмово просив розглядати справу за його відсутністю.

Представник Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився. Надали відзив на позовну заяву, в якому вважають позовні вимоги безпідставними й необґрунтованими з огляду на наступне.

15.12.2021 поліцейським роти № 3 батальйону № 2 Управління Кравченко Русланом Віталійовичем (надалі - поліцейський) винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., в якій зазначено про те, що останній, керуючи транспортним засобом МАN ТGХ 28.540 номерний знак НОМЕР_1 з причепом номерний знак НОМЕР_2 в м. Дніпро, вул. Донецьке Шосе, поблизу буд. 124-д, перевозив великогабаритний вантаж шириною 3,85 м без відповідного дозволу, без автомобіля прикриття та з непрацюючим маячком, чим порушив ч. 4 ПКМУ № 30. При цьому звертають увагу суду, що вказана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у ефірі забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, відповідно до яких постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пункт 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Згідно ПП 1.3 ПДР Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємо ввічливими. Будь-які відхилення від положень Правил можуть призвести до дорожньо- транспортної пригоди, тобто завдати шкоду майну, нанести шкоду здоров`ю людей і навіть до людських жертв. Згідно ПП 1.4 ПДР Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Будь-яка розбіжність із положеннями Правил, відхилення від їх вимог може порушити встановлений порядок дорожнього руху і створити загрозу для його безпеки. Згідно ПП 1.5 ПДР Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху , загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод. Згідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11т, здвоєні осіпонад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення. Відповідно до ч. 4 постанови Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами»: Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності через центри надання адміністративних послуг. Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. Також відповідно до ч. 14 ПКМУ № 30 водії великогабаритних та великовагових транспортних засобів зобов`язані дотримуватися визначеного маршруту. Відповідно до п. 32 порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» перевізник, який має намір використовувати великоваговий та/або великогабаритний транспортний засіб, зобов`язаний не пізніше ніж за три доби звернутися до уповноважених Укравтодором підприємств із заявою про видачу погодження маршруту. Дозвіл на рух великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу після отримання погодження маршруту видається уповноваженим підрозділом Національної поліції через центри надання адміністративних послуг. Згідно з положеннями ч. 25-28 постанови Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами»:

Забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб. Необхідність супроводу великогабаритного та великовагового транспортного засобу спеціального призначення патрульним автомобілем Національної поліції чи автомобілем прикриття визначається уповноваженим підрозділом Національної поліції під час видачі дозволу з урахуванням необхідності забезпечення безпечних умов дорожнього руху. Супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 чи довжина 24 метри. Під час супроводу автомобіль прикриття обладнується з додержанням вимог стандартів проблисковим маячком оранжевого кольору, ввімкнення якого не дає переваги в русі, а є тільки допоміжним засобом інформації для інших учасників руху. На автомобілі прикриття встановлюється дорожній знак "Об`їзд перешкоди з лівого боку", який повинен відповідати вимогам стандартів. Супровід патрульним автомобілем Національної поліції обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,75 чи довжина 30 метрів або він під час руху хоча б частково займатиме смугу зустрічного руху. Відповідно до п. 17 ПКМ № ЗО великогабаритні та великовагові транспортні засоби повинні бути укомплектовані таким обладнанням:не менш як двома противідкотними упорами для додаткової фіксації коліс автомобіля-тягача та кожного з причепів у разі вимушеної зупинки; знаком "Об`їзд перешкоди з лівого боку" та знаком "Об`їзд перешкоди з правого боку" діаметром по 600 міліметрів кожний, виготовленими із світловідбивного матеріалу відповідно до вимог стандартів; вісьмома конусами з горизонтальними світловідбивними смугами білого та червоного кольору, розташованими почергово (висота конусів - 600 міліметрів, ширина білих та червоних смуг - 150 міліметрів); жорстким буксиром; миготливим ліхтарем червоного кольору або знаком аварійної зупинки; комплектом ланцюгів протиковзання (в період з 1 жовтня до 1 квітня); жилетом оранжевого кольору із світловідбивними елементами; не менш як одним проблисковим маячком оранжевого кольору з автономним живленням. Відповідно до положень ДСТУ 3849:2018: п. 2,3 спеціальний світловий сигнал Проблисковий світловий сигнал визначеного кольору, що подається встановленим на транспортному засобі спеціальним світловим сигнальним пристроєм (проблисковим маячком); п. 3.3 вимоги цього стандарту поширюються на спеціалізовані та спеціальні транспортні засоби, які використовуються: Державна міграційна служба України; Державна інспекція сільського господарства України; територіальні органи з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ України; суб`єкти охоронної діяльності як транспорт реагування; служба безпеки дорожнього руху; дорожньо-експлуатаційні та комунальні служби для виконання робіт на дорозі; оператори поштового зв`язку; для перевезення великогабаритних та великовагових вантажів; для перевезення школярів (шкільний автобус); для навчання керуванню транспортними засобами (учбовий транспортний засіб). п. 7.1.1 спеціальний світловий сигнальний пристрій потрібно встановлювати на транспортних засобах так, щоб світловий сигнал було видно на кут 360° (180° у разі встановлення під захисною решіткою радіатора, на передньому бампері транспортного засобу чи в салоні автомобіля перед вітровим склом) у горизонтальній площині та площині, яка проходить через центр джерела випромінювання світла. Частиною 1 статті 132-1 КУпАП передбачено, що за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. Згідно зі статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. У відповідності до вимог статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що «органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення:..., зокрема, і за частиною 1 статті 132-1»). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (ст. 258 КУпАП), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення. Також, враховуючи відповідні посилання позивача в його позовній заяві, звертаємо увагу суду, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року по справі № 203/2730/16-а були роз`яснені аспекти щодо законності розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу. Так, рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Проте, з 08 серпня 2015 року (тобто після ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище рішення) набрав чинності Закон України № 596 -VIII від 14.07.2015, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (стаття 222 КУпАП). Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень (стаття 276 КУпАП). Наведеним вище Законом України № 596-УІІІ від 14.07.2015 внесені зміни і до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Слід також зазначити, що Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 законодавець позбавив осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, права на складання протоколу, віднісши їх розгляд до скороченого провадження. З вищенаведеного випливає висновок, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі; на місці вчинення правопорушення. Зазначений Закон не визнаний неконституційним, а відтак, є обов`язковим до виконання, як нормативно- правовий акт вищої юридичної сили. Отже, виявивши транспортний засіб, в діях водія якого містяться ознаки порушення вимог чинного законодавства в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме порушення ч. 4 постанови Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001, за вчинення якого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у вигляді штрафу, враховуючи той факт, що така дія була скоєна водієм в присутності поліцейського і останній бачив її вчинення на власні очі, останнім було прийнято рішення про зупинку такого транспортного засобу на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», та в подальшому розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, щодо водія такого транспортного засобу, яким виявився позивач. Згідно п. 9 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. Поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Акцентуємо увагу суду на тому, що після виявлення факту порушення вимог Правил дорожнього руху України та зупинки транспортного засобу поліцейським було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини; позивачу були роз`яснені його права, якими користується особа, що притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи. При розгляді справи поліцейським позивача було ознайомлено з матеріалами справи. Жодних переконливих доводів своєї невинуватості позивачем на місці розгляду справи не надано. Тож, пояснення позивача, викладені ним в позовній заяві, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності, що є неприпустимим. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, підтверджується, зокрема, показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України і є особами, незацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, віднесеному до їх компетенції, та у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення, а також відеозаписом з нагрудного відео реєстратора поліцейського. У поліцейського працювала нагрудна відеокамера, яка фіксувала процес оформлення адміністративного правопорушення та спілкування з позивачем (відео додається). Позивачу також були роз`яснені положення ст. 307, 308, а також права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП. Із зазначеного вбачається, що позивачем не наведено об`єктивних обставин справи та зазначені ним підстави для скасування оскаржуваної постанови не відповідають реальним обставинам, які мали місце 15.12.2021. До того ж з відео вбачається, що позивач знав, що габарити його вантажу більші за розміром ніж зазначено у дозволі але знехтував вимогами ПДР та ПКМУ № ЗО. Більш того, зазначення позивачем хибних обставин справи мають ознаки спроби введення суду в оману з метою уникнення передбаченої законом відповідальності. Також слід зазначити, що під час зупинки транспортного засобу під керуванням позивача та подальших процесуальних дій габаритно-ваговий контроль поліцейськими не здійснювався, про що, зокрема, свідчить той факт, що позивачу було інкриміновано саме порушення ч.1 ст. 132-1 КУпАП за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, а не ч.2 ст. 132-1 КУпАП, встановлення складу правопорушення за якою передбачає попереднє здійснення габаритно-вагового контролю відповідно до вимог ПКМУ № 879. Натомість правила проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами визначені ПКМУ № ЗО, яка не встановлює обов`язковість до виконання процедур для виявлення та підтвердження складу адміністративного правопорушення. Таким чином під час перевірки поліцейськими розміру вантажу було встановлено невідповідність розмірів зазначених у дозволі, що в свою чергу є допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП. Щодо «триваючого правопорушення» слід звернути увагу суду на те, що у чинному законодавстві України не визначено поняття "триваюче правопорушення". Разом з тим за загальноприйнятим у теорії права визначенням триваючим вважають правопорушення, яке починається з будь- якої протиправної дії чи бездіяльності, коли винна особа не виконує конкретний покладений на неї обов`язок або виконує його неповністю чи неналежним чином, а потім така бездіяльність триває протягом певного проміжку часу до моменту виконання установлених обов`язків або виявлення правопорушення. Тобто після виявлення правопорушення інспектором поліції Кіровоградської області та винесення відповідної постанови за порушення ПДР так зване «триваюче правопорушення» перестало бути таким. Під час подальшого руху позивачем здійснилось нове порушення ПДР, за яке його було зупинено відповідно до ст. 35 ЗУ про НП та в подальшому притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП. Варто звернути увагу, що зазначаючи про обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій або бездіяльності, позивач не врахував, що судова практика містить правову позицію про те, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких гуртуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України). КАС України встановлює, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази. Проте, позивач не надав жодних доказів, які б підтверджували обґрунтованість позовних вимог та спростовували б правомірність оскаржуваної постанови. Обставини, викладені позивачем в позовній заяві, мають суто гіпотетичний характер та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Отже, вважаємо, що за вказаних обставин не має жодних підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Підсумовуючи наведене, вважаємо висунуті позовні вимоги безпідставними, не підтвердженими жодними допустимими доказами та такими, що не підлягають задоволенню у повній мірі.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 14 грудня 2021 року інспектором роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Удовіченко Володимиром Сергійовичем ухвалена постанова серії ЕАО № 5147578 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 510,00 грн. (а.с. 9).

Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 14 грудня 2021 року о 19 год. 04 хв. він, керуючи транспортним засобом MAN TGX 28.540 номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки TAD CLASSIC 40-3 номерний знак НОМЕР_2 , у Кіровоградській області на автомобільній дорозі М-30, перевозив великогабаритний вантаж, загальна ширина якого перевищувала 2,6 м, а саме становила 3,75 м без відповідного дозволу на право перевезення великогабаритних вантажів від органів НП, чим порушив п. 22.5 ПДР України.

Крім того, 15 грудня 2021 року інспектором роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшим рядовим поліції Кравченко Русланом Віталійовичем ухвалена постанова серії ЕАО № 5148394 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 510,00 грн. (а.с. 8).

Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 15 грудня 2021 року о 02 год. 33 хв. він, керуючи транспортним засобом MAN TGX 28.540 н/з НОМЕР_1 з напівпричепом TAD CLASSIC 40-3 номерний знак НОМЕР_2 , у Дніпропетровській області, м. Дніпро, вул. Донецьке шоссе, 124л на автомобільній дорозі Н-03, перевозив негабаритний вантаж без відповідного дозволу, без автомобіля прикриття та з непрацюючим маячком, чим порушив п. 22.5 ПДР України.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 132-1 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за Порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до п. 6, 7, 8 Правил дозвіл видається: уповноваженим підрозділом Національної поліції - у разі виїзду за межі України або в`їзду на територію України виключно великогабаритними транспортними засобами; уповноваженими підрозділами Національної поліції в областях, м. Києві, а також Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, - якщо маршрут пролягає в межах Автономної Республіки Крим, області, між областями або між Автономною Республікою Крим, мм. Києвом і Севастополем та іншими адміністративно-територіальними одиницями.

Дозвіл видається на одноразовий проїзд великогабаритного та великовагового транспортного засобу. У разі здійснення постійних проїздів по одному маршруту тим самим транспортним засобом дозвіл може видаватися на кілька проїздів, але не більше ніж на три місяці.

Дозвіл на проїзд великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами та вулицями не видається або дія дозволу припиняється, якщо на таких дорогах і вулицях може виникнути підвищена небезпека для учасників дорожнього руху або транспортні затори.

Згідно із п. 25, 26, 27 Правил забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.

Необхідність супроводу великогабаритного та великовагового транспортного засобу спеціального призначення патрульним автомобілем Національної поліції чи автомобілем прикриття визначається уповноваженим підрозділом Національної поліції під час видачі дозволу з урахуванням необхідності забезпечення безпечних умов дорожнього руху.

Супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 чи довжина 24 метри. Під час супроводу автомобіль прикриття обладнується з додержанням вимог стандартів проблисковим маячком оранжевого кольору, ввімкнення якого не дає переваги в русі, а є тільки допоміжним засобом інформації для інших учасників руху. На автомобілі прикриття встановлюється дорожній знак "Об`їзд перешкоди з лівого боку", який повинен відповідати вимогам стандартів.

Статтею 72 КАС України визначено поняття доказів, якими у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З наданого позивачем дозволу № 2021-11 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений начальником Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Калюжним А. П. 25 листопада 2021 року і наданим суду у засвідченій позивачем копії, вбачається, що транспортному засобу марки MAN TGX 28.540 н/з НОМЕР_1 з напівпричепом TAD CLASSIC 40-3 номерний знак НОМЕР_2 , дозволено перевозити вантаж за визначеними у дозволі маршрутами у період з 25.11.2021 року по 24.12.2021 року. Особливими умовами руху є його заборона під час погіршення погодних умов (туман, сильні опади, ожеледиця, снігопад, тощо). Крім того, визначено параметри на перевезення вантажу параметри якого не більше: ширина - до 3,50 м., довжина - до 23 м., висота - до 4,49 м., загальною вагою - до 46,00 т., навантаження на найбільш навантажену вісь - до 12 т. и вантаж може виступати за задній габарит ТЗ - 3 м, без супроводження (а.с. 12).

Відповідно до пунктів 7,31 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами дозвіл видається на одноразовий проїзд великогабаритного та великовагового транспортного засобу. У разі здійснення постійних проїздів по одному маршруту тим самим транспортним засобом дозвіл може видаватися на кілька проїздів, але не більше ніж на три місяці.

Для отримання дозволу перевізник або уповноважена ним особа подає: заяву, в якій зазначаються заплановані строки проїзду транспортного засобу, маршрут руху, геометричні (висота, ширина, довжина) і вагові (загальна вага, осьові навантаження) параметри транспортного засобу, інформація про вантаж, найменування, адреса, телефон перевізника та прізвище відповідальної за перевезення особи; копії погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку щодо проїзду автотранспорту; документ, що підтверджує внесення плати за оформлення дозволу. Таким чином, дозвіл оформлюється на конкретний вантаж, геометричні та вагові параметри якого (відповідно до п. 31 Правил) вказуються перевізником у заяві про видачу дозволу (та в подальшому у самому дозволі). Виходячи саме з цих параметрів установа чи організація, що уповноважена погоджувати маршрут, визначає розмір плати за проїзд (ставка залежить від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту) та вирішується питання підрозділом Національної поліції щодо необхідності використання автомобіля супроводу під час руху такого великогабаритного (великовагового) транспортного засобу.

Як вбачається дозволу № 2021-11 НГ щодо перевезення вантажу великогабаритним транспортним засобом MAN TGX 28.540 н/з НОМЕР_1 з напівпричепом TAD CLASSIC 40-3 номерний знак НОМЕР_2 з такими параметрами: довжина - 23 м, ширина - 3.50 м, висота - 4.49 м, вантаж виступає за задній габарит ТЗ на - 3 м. Таким чином, саме на перевезення цього вантажу видавався вищезгаданий дозвіл та розраховувалася плата за проїзд.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем при ухваленні постанови досліджені всі обставини адміністративного правопорушення, надані заперечення на спростування обставин, викладених позивачем в обґрунтування посилань щодо відсутності складу правопорушення, доведено факт наявності як події, так і складу адміністративного правопорушення, правомірно ухвалене рішення в частині призначеного адміністративного стягнення позовні вимоги про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5148394 від 15.12.2021, задоволенню не підлягають.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України судові витрати належить віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 120, 139, 241-246, 250, 268-271, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5148394 від 15.12.2021 р відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31 січня 2022 року.

Суддя Лобарчук О.О.