Справа № 200/6802/21
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року справа №200/6802/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Позняка Олександра Миколайовича на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року (повне судове рішення складено 19 листопада 2021 року у м. Слов`янську) у справі № 200/6802/21 (суддя в І інстанції Логойда Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «К.ЕНЕРГО» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

14 листопада 2021 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до суду із заявою, що зареєстрована в суді 15 листопада 2021 року, в якій просив:

- визнати протиправними дії та бездіяльність на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року в справі № 200/6802/21 з боку акціонерного товариства «К.ЕНЕРГО» як розпорядника суспільно необхідної інформації та арбітражного керуючого Паркулаба Володимира Григоровича як ліквідатора акціонерного товариства «К.ЕНЕРГО», тобто суб`єктів владних повноважень та відповідно відповідача у справі № 200/6802/21, шляхом неповідомлення йому у наданій відповіді акціонерного товариства «К.ЕНЕРГО» та арбітражного керуючого Паркулаба Володимира Григоровича як ліквідатора акціонерного товариства «К.ЕНЕРГО» від 08 листопада 2021 року, сформованій та надісланій йому на виконання рішення суду у справі 200/6802/21, достовірної, вчасної, повної та належної суспільно необхідної інформації як відповіді на його запити від 07 грудня 2020 року № 30/2020, від 19 лютого 2021 року № 30/2020 (повторний) та від 22 квітня 2021 року № 10/2021, про що схвалити окрему ухвалу;

- визнати порушеними його права як позивача у справі № 200/6802/21 шляхом неповідомлення його у наданій йому відповіді акціонерного товариства «К.ЕНЕРГО» та арбітражного керуючого Паркулаба Володимира Григоровича як ліквідатора акціонерного товариства «К.ЕНЕРГО» від 08 листопада 2021 року, сформованій та надісланій йому на виконання рішення суду у справі № 200/6802/21 достовірної, вчасної, повної та належної суспільно необхідної інформації як відповіді на йому запити від 07 грудня 2020 року № 30/2020, від 19 лютого 2021 року № 30/2020 (повторний) та від 22 квітня 2021 року № 10/2021, про що схвалити окрему ухвалу.

Заяву обґрунтовував тим, що на заяву від 06 жовтня 2021 року про виконання судового рішення у цій справі (подана адвокатом позивача Позняком О.М.), арбітражним керуючим АТ «К.ЕНЕРГО» Паркулабом В.Г. надана відповідь від 08 листопада 2021 року (яку заявник отримав 13 листопада 2021 року поштою). Проте, у відповіді:

- на запити на отримання публічної інформації від 07 грудня 2020 року № 30/2020 та від 19 лютого 2021 року № 30/2020 (повторний) надано завідомо неповну запитану інформацію, при цьому підстав не надання повної інформації не наведено;

- на запит на отримання публічної інформації від 22 квітня 2021 року № 10/2021 зазначено, що після отримання у передбачений спосіб ліквідатором АТ «К.ЕНЕРГО» запитуваної інформації від адміністратора реєстру (Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, що беруть участь у процедурі погашення заборгованості згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»), на адреси заявника та його адвоката буде скерована відповідь на запит.

Крім того, відповідь надана невчасно, оскільки строк відповіді на запити відповідач мав рахувати з дня отримання заяви адвоката заявника, що відбулося 11 жовтня 2021 року.

Заявник також зазначав, що у зв`язку з поверненням державним виконавцем йому як стягувачу виконавчого документа, що виданий в даній справі, без прийняття до виконання на підставі п. 3 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (через те, що судовим рішенням боржника визнано банкрутом), інші механізми забезпечення виконання судового рішення в даній справі відсутні.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, що подана в даній адміністративній справі - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, вважаючи, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржену ухвалу суду та прийняти нове рішення - окрему ухвалу, якою задовольнити заяву позивача.

Обґрунтовуючи свої доводи, скаржник зазначив, що суд надав невірну оцінку процесуальній природі заяви позивача та статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), неправильно визначив порядок оскарження невиконання рішення суду тощо. На думку апелянта, суд оскаржуваною ухвалою фактично пропонує ОСОБА_1 повторно висунути ці самі вимоги до АТ «К.ЕНЕРГО». Також зазначив, що суд, виявивши під час розгляду порушення закону (факт порушення строку надання інформації, недотримання негайності виконання судового рішення), повинен був постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Відповідно до ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу у порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року у справі № 200/6802/21, яке набрало законної сили 05 серпня 2021 року, позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «К.ЕНЕРГО» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано протиправною бездіяльність акціонерного товариства «К.ЕНЕРГО» щодо ненадання відповідей на запити ОСОБА_1 від 07 грудня 2020 року № 30/2020, від 19 лютого 2021 року № 30/2020 (повторний) та від 22 квітня 2021 року № 10/2021 в порядку та у строк, що встановлені Законом України «Про доступ до публічної інформації»; зобов`язано акціонерне товариство «К.ЕНЕРГО» надати відповіді на запити ОСОБА_1 від 07 грудня 2020 року № 30/2020, від 19 лютого 2021 року № 30/2020 (повторний) та від 22 квітня 2021 року № 10/2021 в порядку, встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації». Допущено негайне виконання судового рішення.

Предметом спору у наведеній справі була протиправна бездіяльність відповідача як розпорядника публічної інформації, яка полягала у ненаданні відповіді на запити позивача, що підтвердилося під час розгляду справи.

На виконання вказаного судового рішення судом видано виконавчий лист зі строком пред`явлення його до виконання до 06 липня 2024 року.

20 липня 2021 року позивач як стягувач звернувся до відповідного органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання вказаного судового рішення.

26 липня 2021 року старшим державним виконавцем Мар`їнського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) сформовано повідомлення № 23521 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 3 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» - оскільки рішенням (постановою) Господарського суду Донецької області від 24 вересня 2020 року у справі 905/1965/19 АТ «К.ЕНЕРГО» визнано банкрутом.

06 жовтня 2021 року заявник через свого представника у даній справі (№200/6802/21) - адвоката Позняка О.М. направив на поштову адресу арбітражного керуючого АТ «К.ЕНЕРГО» Паркулаба В.Г. заяву про виконання судового рішення у даній справі, в якій запропонував забезпечити його добровільне виконання з урахуванням того, що таке виконання не передбачає виплату позивачу коштів. У заяві містилося прохання, на випадок якщо надання відповіді на запити потребують матеріальних витрат, вказати їх розмір та порядок їх відшкодування. До заяви додав запити ОСОБА_1 від 07 грудня 2020 року № 30/2020, від 19 лютого 2021 року № 30/2020 (повторний) та від 22 квітня 2021 року № 10/2021, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року у справі № 200/6802/21, яке набрало законної сили, та виконавчий лист, виданий судом для його виконання.

Заява вручена адресату 11 жовтня 2021 року (трекінг АТ «Укрпошта» № 134).

Розглянувши вказану заяву, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року у справі № 200/6802/21 та у відповідь на запити на отримання публічної інформації від 07 грудня 2020 року № 30/2020, від 19 лютого 2021 року № 30/2020 (повторний) та від 22 квітня 2021 року № 10/2021 надана відповідь від 08 листопада 2021 року за підписом ліквідатора акціонерного товариства «К.ЕНЕРГО» - арбітражного керуючого Паркулаба В.Г., яка стосувалася питань, що поставлені у вказаних запитах.

Так, статтею 129-1 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Питання визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду врегульовано ст. 383 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 6 ст. 383 Кодексу визначено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Стаття 249 цього Кодексу регулює питання постановлення судом окремих ухвал.

Відповідно до ч.ч.1, 4, 5 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Отже, винесення судом окремої ухвали на стадії виконання судового рішення можливо лише при вирішенні заяви, що подана в порядку, передбаченому ст. 383 Кодексу.

Із заяви, що подана до суду, вбачається, що заявник не погоджувався з діями, бездіяльністю відповідача щодо виконання судового рішення.

Судовим рішенням в цій справі, яке набрало законної сили, встановлено, що відповідачем як розпорядником публічної інформації допущено протиправну бездіяльність відповіді на запити позивача надані не були.

На виконання судового рішення боржником на запити позивача надана відповідь від 08 листопада 2021 року.

Місцевий суд правильно зазначив, що суд не може надавати оцінку повноті наданої відповіді, оскільки це не було предметом спору в цій адміністративній справі.

Разом з тим заявник, якщо не погоджується з наданою відповіддю, вважає її неповною і такою, що порушує його права, не позбавлений права на звернення до суду з відповідним позовом за захистом та відновленням порушених прав.

Щодо строку надання відповіді, то дійсно, вона надана з порушенням строку, що встановлений ч.ч.1 та 2 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», крім того відповідачем не дотримана негайність виконання судового рішення. Колегія суддів також погоджується з висновком місцевого суду, що це не може бути самостійною підставою для винесення окремої ухвали зі встановленням в ній строку для надання відповіді на таку ухвалу (для цілей ст. 383 КАС України).

Питання про визнання протиправними дій та бездіяльності ліквідатора акціонерного товариства «К.ЕНЕРГО» - арбітражного керуючого Паркулаба В.Г., про що також просив заявник, не може бути предметом розгляду в даній адміністративній справі в порядку, що встановлений ст. 383 КАС України, оскільки вказана особа не була в ній відповідачем.

З огляду на наведене, місцевий суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення поданої заяви.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, підстави для її скасування відсутні, оскільки місцевий суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив заяву у відповідності з нормами процесуального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскарженої ухвали.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Позняка Олександра Миколайовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року у справі № 200/6802/21 - залишити без змін.

Повне судове рішення - 13 січня 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук