Справа № 463/11152/21
Суддя: Рудаков Д. І.
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/463/10/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Рудаков Д. І.

з участю секретаря судового засідання Метеллі Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адмінстративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, просить скасувати постанову серії ЕАО №4569215, винесену 01.08.2021 року, інспектора 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Іванишиним Павлом Петровичем, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КпАП України.

Позовні вимоги мотивує тим, що 01.08.2021 року інспектором 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Іванишиним Павлом Петровичем відносно позивача було складено постанову серії ЕАО №4569215 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КпАП України, та накладено у зв`язку із цим адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Згідно оскаржуваної постанови позивач 01.08.2021 року о 11.11 год. по вулиці Пасічній, 44 в місті Львові керував транспортним засобом марки «SUBARU FORESTER», реєстрацій номер НОМЕР_1 з причепом НОМЕР_2 , у якого не горіли стоп сигнали при натисканні на педаль тормозу та без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п.2.1. ґ ПДР. Вважає, що матеріали справи не містять належних доказів вчинення зазначеного адміністративного правопорушення та підтвердження вини позивача, так як, окрім постанови, жодних інших доказів, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, не додано. Зазначив, що під час розгляду адміністративної справи поліцейським на місці його вчинення, позивачем оспорювався факт вчинення правопорушення та накладення стягнення. Вважає, що оскаржувана постанова складена без впорядкованого роз`яснення йому прав, передбачених ст.268 КУпАП, а також за відсутності доказів його вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні. Окрім цього такий страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правововї відповідальності власників наземних ТЗ у нього наявний як на автомобіль так і на причіп. Оскільки оскаржувана постанова винесена за відсутності суттєвих доказів вчинення адміністративного правопорушення, враховуючи наведене, позивач просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До судового засідання скерував на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідач повторно не з`явився, не подав відзиву на позовну заяву, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений у порядку, встановленому ст.268 КАС України.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Сторони в судове засідання, призначене на 26.01.2022 року не з`явилися, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

11.10.2021 позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із не належним засвідченням копій документів.

Ухвалою судді від 29.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі відкрито з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

З`ясувавши обставини справи, оглянувши матеріали справи, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.246 КАС України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав.

З постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4569215, винесеної 01.08.2021 року, інспектором 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Іванишиним Павлом Петровичем, вбачається, що ОСОБА_1 притягутодо адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. у зв`язку із тим, що він 01.08.2021 року о 11.11 год. по вулиці Пасічній, 44 в місті Львові керував транспортним засобом марки «SUBARU FORESTER», реєстрацій номер НОМЕР_1 з причепом НОМЕР_2 , уякого не горіли стоп сигнали при натисканні на педаль тормозу та без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п.2.1. ґ ПДР.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно частини першої статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно положень статті 222 вказаного Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: серед інших про порушення правил користування засобами транспорту (частини перша статті 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Положеннями статті 21 закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод (абзац другий пункту 21.2 статті 21 Закону).

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу (пункт 21.3 статті 21 Закону).

Згідно підпункту «ґ» пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.4 зазначених Правил на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що контроль за наявністю полісів (договорів) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватись відповідними підрозділами Національної поліції лише з визначених законодавством підстав - при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та/або при оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Проте, наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов`язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат).

Позивач в позовній заяві підтвердив ту обставину, що 01.08.2021 не пред`являв на вимогу працівника поліції страхового полісу у зв`язку з його фізичною відсутністю на час пред`явлення працівникам поліції ( але такий у нього був наявний та відповідна копія долучена до матеріалів справи даний поліс є діючим) та згідно з частиною першою статті 126 КУпАП не пред`явлення особою для перевірки поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Однак, відповідно до частини першої статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до положень частини другої статті 70, частини першої та другої статті 71 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим відповідно до принципу змагальності позивач зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, однак як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4569215 від 01 серпня 2021 року - протокол про адміністративне правопорушення поліцейським не складався.

В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Окрім цього відповідачем не надано заперечень, що мали би значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.21.2 закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко вказано: контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Інших причин складення протоколу про відсутність полісу автоцивілки у поліції немає.

Отже є лише два випадки, коли поліцейський може перевірити поліс автоцивілки та виписати протокол за його відсутність:

- при складанні протоколу щодо порушень правил дорожнього руху;

- при оформленні дорожньо-транспортної пригоди.

Тобто, якщо водій нічого не порушив і на нього не складається протокол, то штрафувати його за відсутність полісу страхування поліцейський не має права.

Таким чином, обов`язок водія пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки поліс страхування виникає лише у випадках складання відносно даного водія протоколу.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27 квітня 2017 року, справа № К/800/13938/17.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України, Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

З аналізу вищезазначених правових норм на ОСОБА_1 поширюється принцип презумпції невинуватості, оскільки його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, не доведена допустимими і належними доказами. Окрім цього судом встановлено, що у ОСОБА_1 був наявний чинний страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правововї відповідальності власників наземних ТЗ.

Відтак на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань УПП у Львівській області ДПП слід стягнути судовий збір в сумі 454 грн.

Керуючись ст.2, 77, 241, 244, 246, 268, 271, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серії ЕАО №4569215 від 01.08.2021 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КпАП України скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань УПП у Львівській області ДПП на користь ОСОБА_1 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні нуль копійок) судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Личаківський районний суд м.Львова.

Копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження:79053, м.Львів, вул. Перфецького,19.

Суддя Д.І. Рудаков