Справа № 264/7656/21
Суддя: Іванченко А. М.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/7656/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2022 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Іванченко А.М., за участю секретаря судового засідання Єрьоміної А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області, командира взводу 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Снігур Олександра Васильовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення до Управління патрульної поліції в Донецькій області, командира взводу 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Снігур Олександра Васильовича. В обґрунтування свого позову зазначив, 04.10.2021 року о 15:00 годині він, керуючи транспортним засобом Chevrolet Malibu, номерний знак НОМЕР_1 за адресою: Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Монтажна, буд.3, був зупинений працівниками патрульної поліції, якими відносного нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4859422, в якій зазначено, що він скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП. Позивач вказує, що співробітник патрульної поліції, а саме ОСОБА_2 , не представився, а відразу подав йому роздруківку постанови, не повідомив про розгляд справи, не роз`яснив права та обов`язки під час розгляду справи, не з`ясував наявність клопотань, заяв, тощо, не досліджував докази, не ознайомив з ними, тобто поліцейським не було виконано вимоги ст.280 КУпАП. Просить суд скасувати постанову серії ЕАО №4859422 як незаконну.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив здійснювати розгляд справи без його участі, при цьому позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду відзив, просив здійснювати розгляд справи без його участі, при цьому просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву, представник відповідача вказує на законність та обґрунтованість винесеної ним постанови, та відсутність підстав для її скасування. Вказав, що розглядаючи дану справу співробітник патрульної поліції Донецької області діяв на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, а доводи позивача щодо порушення його прав під час винесення постанови, спростовуються відео доказами, тобто є безпідставними та голослівними, а тому у суду не має підстав для задоволення позову. До відзиву надано оптичний диск.

На підставі ст.229 ч.4 КАС України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів по справі не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ЕАО №4859422 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 04.10.2021 року о 14:11 годині за адресою: м.Маріуполь, вул.Монтажна, буд.3, водій, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом з державним номерним знаком, розміщеним у не встановленому для цього місці, також водій не пред`явив документи, зазначені в п.п.2.1 ПДР України, чим порушив п.2.9в ПДР України, а саме керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, та був притягнутий до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.6 КАС України).

Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами (ч.1 ст.286 КАС України).

Відповідно до ч 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.п.4.1, 4.2, 4.3 п. 4 Національного Стандарту України ДСТУ 4278:2019 "Дорожній транспорт знаки номерні транспортних засобів", на автомобілях має бути два знаки; знаки на транспортних засобах треба встановлювати лише в передбачених за конструкцією місцях, зазначених виробником; знаки не повинні зменшувати кутів переднього та заднього звисів транспортного засобу.

Згідно абзацу 4 п.30.2. ПДР, затверджених Постановою від 10 жовтня 2001 р. №1306 забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

При цьому п.2.9.в ПДР передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до вимог ст.33 Закону України «Про дорожній рух», технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку.

Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Частиною 6 ст.121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що керування транспортним засобом, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності в порядку частини шостої статті 121 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 , 04.10.2021 року о 14 год. 11 хв. керував транспортним засобом Chevrolet Malibu, номерний знак НОМЕР_1 за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Монтажна, буд.3, державний номерний знак якого був закріплений у не встановленому місці, чим порушила вимоги п.2.9 "в" Правил дорожнього руху - керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КпАП України.

Судом встановлено, що задній державний номерний знак, на автомобілі Chevrolet Malibu, яким керував ОСОБА_1 04.10.2021 року, був розташованим під заднім склом, що підтверджується відеоматеріалами, доданими відповідачем до відзиву на позов.

Розміщення державного номерного знаку під склом позивач пояснює тим, що на під`їзді до дому за адресою АДРЕСА_1 в нього майже відпав номерний знак. Автомобіль був нещодавно привезений із США, а табличка для номерного знаку є іншої форми - квадратної, в той час, коли в Україні номерні знаки є довгими та прямокутними, та через те, що боявся загубити номерний знак, вирішив закріпити їх зверху під заднім склом автомобіля.

В той же час, суд вважає, що якщо ДСТУ 4278:2019 було встановлено обов`язковість встановлення двох знаків, то позивач мав право розмістити державний номерний знак у іншому місці передній частині автомобіля, обладнавши його, проте не під склом, оскільки в зазначеному розташуванні (фактично у салоні автомобіля) також відсутнє спеціальне місце для розміщення та фіксування номерного знаку, а також відсутні джерела освітлення такого знаку, що прямо передбачено вимогами п.2.9 «в» ПДР. Також суд зазначає, що номерний знак розташовано під заднім склом автомобіля, яке встановлено під кутом, відносно спостерігача, що знаходиться позаду автомобіля та ускладнюватиме його видимість на дистанції.

Позивач у позові не заперечував, що розташував номерний знак фактично у не в установленому для цього місці, а саме під заднім склом автомобіля, оскільки, за його переконанням, таке місце в задній частині його автомобіля дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів.

Суд вважає, що обов`язок водія усунути технічні несправності чи конструкційні недоліки належного йому транспортного засобу не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з виконанням відповідачем повноважень щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за наслідками встановленої події цього правопорушення.

Натомість, факт керування транспортним засобом, номерний знак якого був закріплений у не встановленому місці (в салоні автомобіля під заднім склом), є самостійною підставою для притягнення особи, яка керує джерелом підвищеної небезпеки, до відповідальності.

З відеозапису, що надав до суду позивач, вбачається факт відмови працівників патрульної поліції у забезпечені ОСОБА_1 безкоштовним адвокатом, оскільки його адвокат був зайнятий у судому процесі та не мав можливості приїхати на місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Даний факт також зафіксовано й співробітниками поліції, але відеозапис, наданий представником відповідача до відзиву, є більш довгим за часом та з нього вбачається, що інспектор поліції відмовив позивачу саме у наданні безкоштовної правової допомоги, а після такої відмови, інших клопотань щодо перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення або надання часу для отримання юридичної консультації чи залучення іншого адвоката від ОСОБА_1 не надходило. З цього приводу суд зазначає, що згідно ст.59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Також, Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Позивачем не представлено належних доказів в обґрунтування обмеження реалізації ним прав, закріплених статтею 268 КУпАП. Навпаки, із наданого до суду відеозапису вбачається, що позивач був присутній на місці складання постанови, був повідомлений про її складання, протягом всього часу спілкування він розумів мову інспектора поліції, ним висловлювались свої заперечення та доводи по суті вчиненого правопорушення. При цьому, будь-яких клопотань щодо необхідності допиту свідків або представлення часу для прибуття адвоката позивач не заявляв, як і не заявляв про перенесення розгляду справи на інший час що зафіксовано на відеозаписі з нагрудного реєстратора поліцейського.

Суд зазначає, що оскільки санкція ч.6 ст.121 КУпАП (за якою було притягнуто позивача до відповідальності) не передбачає застосування адміністративного арешту чи позбавлення волі, тому відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивачу надано можливість на реалізацію своїх прав, зокрема на адвоката, але він цим не скористався.

Суд також вважає, що інспектором поліції не була порушена процедура складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП.

За змістом статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як зазначено у ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обставина керування позивачем транспортним засобом Chevrolet Malibu, державний номерний знак якого був закріплений у не встановленому для цього місці, визнається сторонами по справі, відтак в розумінні ч.1 ст.78 КАС України не підлягає доказуванню.

Враховуючи, що відповідачем відповідно до ч.2 ст.77 КАС України достовірними, достатніми, належними та допустимими доказами доведена наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке встановлена адміністративна відповідальність за ч.6 ст.121 КУпАП, , а саме - водій експлуатував транспортний засіб, державний номерний знак якого був закріплений у не встановленому місці, та відповідно доведена правомірність та обґрунтованість постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4859422 від 04.10.2021 року та дій щодо її складення.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведені вище обставини і норми законодавства суд дійшов до висновку, що під час адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про дорожній рух» ст.ст.77, 90, 286 КАС України, ст.ст.121, 251, 283-284 КУпАП, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області, командира взводу 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Снігур Олександра Васильовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Першого адміністративного апеляційного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: А. М. Іванченко