Справа № 344/14828/21
Суддя: Мелещенко Л. В.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/34/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря судового засідання - Дементьєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, Інспектора взводу 1 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Чорного Романа Богдановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2021 року до суду надійшла позовна заява позивача ОСОБА_1 до відповідачів Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, Інспектора взводу 1 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Чорного Романа Богдановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою інспектора взводу 1 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Чорного Романа Богдановича від 15 серпня 2021 року серії БАА № 498456 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн за порушення вимог ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач зазначає, що дана постанова є незаконною, винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, порушенням його права на захист, без належного з'ясування всіх обставин справи та підлягає скасуванню, оскільки не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також позивач вказує, що після отримання постанови він звертався до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області з і скаргами, 25 серпня 2021 року був госпіталізований у лікарню, де перебував на лікуванні по 08 вересня 2021 року, тому не зміг звернутися до суду у десятиденний строк після отримання постанови. За наведених обставин позивач просить визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити строк звернення до суду, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою суду від 22 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

04 жовтня 2021 року позивачем усунуто недоліки.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2021 року прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

26 жовтня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача 1 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області пояснив, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими нормативно-правовими актами, при накладенні адміністративного стягнення у вигляді штрафу, постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, просив у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с. 39-43).

До суду 03 листопада 2021 року надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що відповідач не спростував твердження та аргументи позивача щодо суті позовних вимог, не обґрунтувавши будь-якими доказами вчинення адміністративного правопорушення, відеозаписи, додані до відзиву на позовну заяву, не є належними доказами, оскільки не зафіксовано факту вчинення правопорушення та не видно наявність неосвітленого номерного знак, а також самої процедури розгляду адміністративної справи поліцейським, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.47-49).

У судове засідання позивач не прибув, попередньо подав до суду заяву, в якій просить позов задовольнити у повному обсязі, справу розглядати без його участі.

Представник відповідача 1 у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, жодних заяв та клопотань від суду не надходило.

У судове засідання відповідач 2 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності з положеннями частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Оскільки сторони у судове засідання, призначене на 27 січня 2022 року, не з`явилися, суд, з дотриманням положень статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання, підписав судове рішення без його проголошення.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Щодо поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог частини першої-другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами частини другої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

23 серпня 2021 року позивач звертався зі скаргою до Начальника Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови від 15 серпня 2021 року, винесеної інспектором взводу 1 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Чорним Романом Богдановичем, та закриття провадження у справі (а.с.5-6).

03 вересня 2021 року ОСОБА_1 отримав відповідь Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, з якої вбачається, що постанова серії БАА № 498456 від 15 серпня 2021 року, що винесена інспектором взводу 1 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Чорним Романом Богдановичем, відповідає вимогам чинного законодавства та підстави для її скасування відсутні (а.с7-10).

25 серпня 2021 року позивач звертався з заявою до Начальника Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про надання для ознайомлення матеріалів адміністративної справи, в тому числі долучені до неї відео. Дана заява зареєстрована отримувачем 26 серпня 2021 року (а.с.11-12, 26).

На вказану заяву 31 серпня 2021 року позивачу було надіслано оптичний диск та копію постанови про адміністративне правопорушення серії БАА № 498456 від 15 серпня 2021 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.13-14).

Позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 25 серпня 2021 року по 08 вересня 2021 року (а.с.28).

Позивач надіслав дану позовну заяву поштовим зв`язком 11 вересня 2021 року, про що свідчить штамп на конверті (а.с. 16).

За таких обставин суд вважає, що причини пропуску строку звернення до суду є поважними, тому приходить до висновку про поновлення строку на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 498456 від 15 серпня 2021 року вбачається, що водій ОСОБА_1 у місті Івано-Франківську по вул. Бельведерська, 39 керував транспортним засобом марки «NISSAN NOTE», державний номерний знак НОМЕР_1 , в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком, чим порушив пункт 2.9 в Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Як наслідок, при винесенні оскаржуваної постанови інспектор наклав на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн (а.с. 4).

Згідно статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливо лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення закріплює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Згідно пункту 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.9 в Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частина шоста статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності містить інформацію про здійснення фіксації правопорушення відеозаписом із нагрудної камери поліцейського та відео з автомобільного реєстратора.

Судом досліджені додані відеоматеріали (а.с. 14, 45).

З наданих відеозаписів вбачається те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «NISSAN NOTE», державний номерний знак НОМЕР_1 , в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком.

На відеозапису зафіксовано, що під час ознайомлення зі спірною постановою позивач висловив обурення великою сумою штрафу, але не заперечував стосовно того факту, що номерний знак автомобіля, яким він керував, був неосвітлений.

Разом з тим позивач нічого не говорив про перевірку освітлення номерного знаку при виїзді.

Факт керування транспортним засобом, який має неосвітлений державний номерний знак в темну пору доби, є самостійною підставою для притягнення особи, яка керує джерелом підвищеної небезпеки, до відповідальності. Для даного виду правопорушення не обов`язкове встановлення форми вини у вигляді умислу.

Суд бажає звернути увагу на рішення Європейського суду з прав людини в справі «"O'Halloran and Francis v. the United Kingdom», відповідно до якого будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний, у першу чергу, дотримуватись вимог Правил дорожнього руху.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів щодо незаконності дій відповідачів та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Судом встановлено, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, у даній адміністративній справі виконано обов`язку щодо доведення правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, надано до суду належні докази на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, та, зокрема, докази вчинення позивачем відповідного адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про наявність належних та достатніх доказів порушення позивачем вимог пункту 2.9 в Правил дорожнього руху і, відповідно, вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 498456 від 15 серпня 2021 року прийнята правомірно, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, відповідно до статей 33, 126, 251, 252, 254, 256, 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись статтями 9, 77, 134, 139, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, Інспектора взводу 1 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Чорного Романа Богдановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1 - Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, , місцезнаходження: вул. Юності, 23, м. Івано-Франківськ, 76492.

Відповідач 2 - Інспектор взводу 1 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області ДПП старший лейтенант поліції Чорний Роман Богданович, місцезнаходження: вул. Юності, 23, м.Івано-Франківськ, 76492.

Суддя Мелещенко Л.В.