Справа № 380/10413/20
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/10413/20 пров. № А/857/18897/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Юрія Анатолійовича на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року у справі № 380/10413/20 (головуючий суддя Брильовський Р.М., м. Львів) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Юрія Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Юрія Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 року адміністративний позов задоволений повністю.

Суд визнав протиправною та скасував постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Юрія Анатолійовича від 28.10.2020 про відкриття виконавчого провадження №63433191 з примусового виконання виконавчого напису від 08.09.2020, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем (реєстровий № 39623), про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Фінансова компанія ,,АЛАНД" заборгованості у розмірі 10 291, 53 грн.

Також суд стягнув з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва в користь ОСОБА_1 1000 (одна тисяча) грн судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу та 840 грн 80 коп. судових витрат у вигляді судового збору.

03.08.2021 представник позивача подав заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

10 серпня 2021 року Львівський окружний адміністративний суд ухвалив додаткове судове рішення, яким заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі про стягнення судового збору задовольнив. Стягнув з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва на користь ОСОБА_1 630,60 грн судових витрат у вигляді судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на порушення вимог ч.7 ст.139 КАС України щодо строків подання такої заяви. Так, докази понесення витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивачем при поданні адміністративного позову у позовній заяві не було зазначено вимогу про стягнення з відповідача витрат у вигляді відшкодування судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 630, 60 грн, та після винесення ухвали, якою було задоволено заяву позивача про забезпечення позову, ані позивачем, ані його представником не було подано до суду відповідної заяви про збільшення судових витрат.

З огляду на викладене, просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити повністю.

На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення, суд першої інстанції керувався тим, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 року у справі №380/10413/20 питання про судові витрати не вирішено щодо сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову, а томі наявні підстави для застосування норм ст. 252 КАС України та ухвалення додаткового рішення.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Питання, які вирішує суд при ухваленні рішення визначені ст. 244 КАС України.

Так, під час ухвалення рішення суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Отже, питання розподілу судових витрат не є вимогою позову, яка направлена на захист порушених суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів позивача. Розподіл судових витрат має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом.

При цьому, за загальним правилом, питання розподілу судових витрат вирішується судом у судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи.

Відповідно до статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Виходячи з аналізу вказаної норми, чинним законодавством передбачений виключний перелік підстав для постановлення додаткового рішення. У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

При цьому, додаткове рішення може бути винесене на підставі лише тих доказів, які були досліджені під час судового розгляду та не може виходити за межі спірних правовідносин, встановлювати нові юридичні факти та вирішувати питання, які не входили до предмету спору.

Відповідно до норм ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як правильно встановив суд першої інстанції, позивач за подання заяви про забезпечення позову сплатив судовий збір в розмірі 630,60 грн, що підтверджується оригіналом квитанції №48014 від 23.11.2020 року (а.с.82).

Поряд з цим, при постановленні рішення по справі №380/10413/20 суд не вирішив питання про судові витрати у вигляді судового збору за подання заяви про забезпечення позову, що відповідно є підставою для ухвалення додаткового рішення на підставі ст.252 КАС України.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 року у справі №380/10413/20 питання про судові витрати не вирішено щодо сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності законодавчо обґрунтованих підстав для задоволення заяви представника позивача щодо ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

При цьому колегія суддів відхиляє покликання апелянта на норми ч.7 ст.139 КАС України щодо строків подання такої заяви, яка вказує на те, що докази понесення витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, оскільки квитанція про сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову була наявна в матеріалах справи на час ухвалення рішення у справі, та підлягала врахуванню судом при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність ухвали суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, ухвала суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 139, 243, 252, 311, 315, 316, 321, 322 , 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Юрія Анатолійовича залишити без задоволення, а додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року у справі № 380/10413/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 12.01.2022.