Справа № 466/11192/21
Суддя: Свірідова В. В.
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2022року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Шаповалової Ю.О.

з участю представника позивача адвоката Пилипець Р.Ю.

справа №466/11192/21; 2а/466/29/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

19.11.2021 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5004514 від 08.11.2021, винесену інспектором патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтинантом 1 бат 1 роти Малишом Олегом Володимировичем і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 08.11.2021 інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Малишрм О.В. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5004514. Даною постановою мене було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено штраф 510 грн.

Вважає, що постанова серії ЕАО № 5004514 є протиправною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю, з огляду на наступне: у оскаржуваній постанові відсутнє формулювання об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення. Суб`єктом владних повноважень не вказано за вчинення якого із альтернативних діянь, визначених у диспозиції ч. 2 ст. 122 КУпАП її притягають до адміністративної відповідальності.

У п. 5 оскаржуваної постанови вказано: «08.11.2021 14:26:56» | м. Львів, вул. Максима Кривоноса 7 | Водій включив світловий показчик повороту червоного кольору, що не відповідає ДСТУ 3649:2010, чим порушив п. п. 31.4. За ПДР України | чим порушив п. 31.4.3.г. ПДР - керував ТЗ з зовн. світ. приладами, на розсіювачах світл. приладів нанесено тонування або покриття, що змен. прозорість чи світлопропускання. Стаття, частина статті КУпАП: ст. 122 ч. 2».

Таким чином, дана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки з неї неможливо встановити, яке саме з альтернативних діянь, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, було вчинено позивачем.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає ряд альтернативних діянь:

1) порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування; 2) проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника; 3) порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу; 4) розташування транспортних засобів на проїзній частині; 5) порушення правил руху автомагістралями; 6) порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів; 7) користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемовини без допомоги рук; 8) порушення правил навчальної їзди.

Як встановлено судом, у рішенні суб`єкта владних повноважень є лише посилання на порушення Правил дорожнього руху, а не на діяння, за які законом передбачена адміністративна відповідальність. При чому, п. 31.4 ПДР, на який відсилається у постанові суб`єкт владних повноважень, містить 7 підпунктів, а п. 31.4.3., на який також здійснено посилання, містить 5 підпунктів.

У п. 54-55 Постанови КАС ВС від 22 травня 2020 року у справі № 513/899/16-а зазначено, що постанова повинна містити повне розкриття об`єктивної сторони правопорушення; в постанові, а саме в описі обставин та суті адміністративного правопорушення повинен міститися опис об`єктивної сторони правопорушення, відповідальність за яке передбачена, що свідчить про протиправність.

В оскаржуваній постанові зазначені певні обставини, проте не вказано конкретне діяння визначене у диспозиції статті КУпАП, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Однак, як вказано, у п. 54 Постанови КАС ВС від 22 травня 2020 року у справі № 513/899/16-а, відсутність повного розкриття об`єктивної сторони правопорушення унеможливлює її віднесення до певного правопорушення.

Вказівка лише на певні пункти Правил дорожнього руху не розкриває суті правопорушення. У даній справі, у постанові не міститься повного розкриття об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення з огляду на відсутність вказівки на конкретне діяння, визначене у диспозиції ч. 2 ст. 122 КУпАП.Отже,наведе свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Оскаржувана постанова є необґрунтованою, оскільки викладені у ній фактичні дані не підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Посилання у оскаржуваній постанові на невідповідність ДСТУ кольору показчиків повороту та нанесення тонування або покриття, що зменшує прозорість чи світлопропускання є необґрунтованим. Автомобіль пройшов процедуру державної реєстрації, а будь-які докази його переобладнання відсутні.

Вважає, що дана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки є необґрунтованою, незаконною та протиправною.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 07.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.15).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Пилипець Р.Ю. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, покликаючись на мовити викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Львівській області у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, що стверджується повідомлення про вручення поштового відправлення, заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАО №5004514 від 08.11.2021, ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00гривень (а.с.8).

Відповідно до вищевказаної постанови, водій ОСОБА_1 , 08.11.2021 о 14:26:56год. в м. Львові на вул. М.Кривоноса,7, включила світловий показчик повороту червоного кольору, що не відповідає ДСТУ 3649:2010, чим порушив п.п.31.4.3а ПДР України / чим порушив п.31.4.3.г. ПДР - керув. ТЗ з зовнішніми світловими приладами, на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує прозорість чи світлопропускання, ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події складу адміністративного правопорушення, що має бути доведено шляхом надання доказів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Складання постанови без будь-яких фактичних доказів вчинення адміністративного правопорушення є неправомірними, що підтверджується Постановою Верховного суду у справі №357/10134/17 від 23.10.2019, подібні постанови підлягають скасуванню.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008. В силу принпицу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеності невинуватості цієї особи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та інше.

Частина 3 ст.258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Ч.3 ст.258 КпАП України вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КпАП України, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Ч.5 ст.258 КУпАП вказує, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Працівник патрульної поліції не має права притягати водія до адміністративної відповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи.

Звинувачення не може ґрунтуватися лише на припущеннях працівника патрульної поліції. Так, стаття 62 Конституції України передбачає, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Якщо ж поліцейський встановив докази, які вказують на вчинення правопорушення та посилається на них, водій має право ознайомитися з цими доказами, навіть якщо це відеозапис нагрудної камери інспектора. А якщо працівник поліції відмовився надати водію для ознайомлення такий відеозапис, можна вважати, що такого доказу не існує.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Здійснюючи розширений аналіз ч.4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності та рівноправності сторін у судочинстві - обов`язок доведення законності застосування адміністративного стягнення, лежить на органі (посадовій особі), який виніс оскаржуване рішення.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судове засідання представник відповідача не з`явився та не представив суду достатніх та належних доказів підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надали документів, які стали підставою для прийняття рішення про притягнення до відповідальності позивача.

Відповідно до ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Згідно з оскаржуваною постановою, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху, а саме, включила світловий показчик повороту червоного кольору, що не відповідає ДСТУ 3649:2010.

Відповідачем не було надано відзив на позов.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Разом з тим, згідно з ст.1 КпАП України, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст.293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Зазначена постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо.

З наведених обстави суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, не доведена, прийняте рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно постанова серії ЕАО №5004514 від 08.11.2021 підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Окрім зазначеного вище суд звертає увагу, що усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними у судовому засіданні.

Таким чином, судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи прийнято обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Пилипець Р.Ю. просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 454,00гривень.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України «Про судовий збір».

За статтями 1, 2 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Позивачем за подання позову було сплачено судовий збір у розмірі 454,00 грн.

З урахуванням задоволення позовних вимог з суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 454,00 гривень за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 19, 20, 72-78, 229, 269, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

ухвалив:

позов задовольнити.

Постанову серії ЕАО №5004514 від 08.11.2021 винесену інспектором патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтинантом 1 батальйону 1 роти Малишом Олегом Володимировичем в справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

Стягнути з відповідача Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області, місце знаходження за адресою: м. Львів, вул. Перфецького,19.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В. В. Свірідова