Справа № 580/6032/21
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/6032/21 Суддя першої інстанції: Гаврилюк В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області неправомірними та зобов`язати провести перерахунок пенсії виходячи з 8-го розміру мінімальних пенсій за віком з 08 квітня 2021 року (з моменту винесення рішення Конституційним Судом України);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату різниці недоотриманої пенсії з 28 грудня 2014 року по 07 квітня 2021 року (внаслідок дії частини 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Скаржник вказує на те, що ухвалюючи рішення від 07 квітня 2021 року № 1-р(II)/2021, Конституційний Суд України мав на увазі, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не надходив, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року - без змін, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, особою з інвалідністю І групи внаслідок захворювання пов`язаного з Чорнобильською катастрофою. Зазначені обставини підтверджуються посвідченням серії НОМЕР_1 від 05 червня 2019 року та пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 від 29 вересня 2011 року.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою від 18 травня 2021 року, в якій просив провести перерахунок пенсії та виплачувати її в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Листом від 28 травня 2021 року № 3386-3395/П-03/8-2300/21 позивачу було повідомлено про те, що розмір його пенсії обчислений відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210.

Не погоджуючись з такими діями Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що Конституційний Суд України встановив строк втрати чинності законом, що визнаний неконституційним, а саме - через три місяці з дня ухвалення рішення, тобто із 07 липня 2021 року. До цього моменту діяла ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, яка не передбачала перерахунку призначеної пенсії у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком. З урахуванням встановленого Конституційним Судом України порядку і строків виконання рішення від 07 квітня 2021 року № 1-р(ІІ)/2021, умовою виникнення у позивача права на перерахунок пенсії у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком було не приведення Верховною Радою України протягом трьох місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення (до 07 липня 2021 року) нормативного регулювання спірного питання у відповідність із Конституцією України. Однак на момент вирішення справи до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вже було внесено зміни та визначено розмір пенсії по інвалідності, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 4 ст. 54 вказаного Закону у редакції від 20 червня 1996 року, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, що набув чинності 01 січня 2015 року, ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено у такій редакції:

«Пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань».

Рішенням Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року № 1-р(ІІ)/2021 було визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), частину ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року № 1-р(ІІ)/2021 встановлено, що ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» втрачає чинність через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, положення ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що визнані неконституційними, втратили чинність 07 липня 2021 року.

Згідно з ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Конституційний Суд України» суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання, а також зобов`язати відповідні державні органи забезпечити контроль за виконанням рішення, додержанням висновку.

Реалізуючи повноваження, надане зазначеною нормою, Конституційний Суд України в п. 3 резолютивної частини рішення від 07 квітня 2021 року № 1-р(ІІ)/2021 визначив, що Верховній Раді України протягом трьох місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення необхідно привести нормативне регулювання, встановлене статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

Також Конституційний Суд України визначив, що у разі неприведення нормативного регулювання, встановленого статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення застосуванню підлягатиме частина четверта статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 6 червня 1996 року № 230/96-ВР: «В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком».

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що у Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області станом на час підготовки листа від 28 травня 2021 року № 3386-3395/П-03/8-2300/21 не було підстав для виплати позивачу пенсії в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, адже спірні правовідносини в період з 07 квітня 2021 року та впродовж наступних трьох місяців продовжували регулюватися ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 (далі - Порядок).

З урахуванням рішення Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року № 1-р(ІІ)/2021 у відповідача міг виникнути обов`язок щодо нарахування і виплати пенсії в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком лише у разі не приведення Верховною Радою України нормативного регулювання спірних правовідносин у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто у строк до 07 липня 2021 року.

Положеннями п. 2 розділу I Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» було внесено зміни до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» шляхом викладення у такій редакції: «В усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими: для I групи інвалідності - 6000 гривень; для II групи інвалідності - 4800 гривень; для III групи інвалідності - 3700 гривень; для дітей з інвалідністю - 3700 гривень».

Згідно з п. 1 розділу II Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» цей Закон набирає чинності з 1 січня 2022 року, крім пункту 2 розділу I цього Закону та пункту 2 цього розділу, які набирають чинності з 1 липня 2021 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» опубліковано в газеті «Голос України» 01 липня 2021 року.

Таким чином, закон, прийнятий з метою приведення нормативного регулювання розміру пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи у відповідність до Конституції України та рішення Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року № 1-р(ІІ)/2021, набув чинності 01 липня 2021 року, тобто у межах тримісячного строку, визначеного цим рішенням.

Оцінюючи доводи позивача про те, що прийняття вказаного Закону призвело до звуження обсягу вже набутого права на соціальний захист, колегія суддів враховує, що за висновком Конституційного Суду України, викладеним в рішенні від 07 квітня 2021 року № 1-р(ІІ)/2021, держава може змінювати законодавче регулювання у сфері соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, проте в разі зміни такого регулювання вона не повинна вдаватися до обмежень, що порушують сутність їх індивідуальних прав, а досягнутий рівень соціального захисту має бути збережено.

Під час апеляційного розгляду справи колегія суддів враховує, що застосування ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» та проведення перерахунку пенсії з 01 липня 2021 року не призводить до звуження змісту і обсягу соціальних прав ОСОБА_1 , адже не має наслідком зменшення розміру пенсії, яку він отримував до проведення відповідного перерахунку.

Так, відповідно до п. 11 Порядку мінімальний розмір пенсії для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї з числа осіб з інвалідністю ІI групи становить 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, станом на 30 червня 2021 року становив 1854 грн 00 коп.

Відтак мінімальний розмір пенсії учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи - інваліда ІІ групи станом на 30 червня 2021 року становив 2966 грн 40 коп. Натомість з 01 липня 2021 року мінімальний розмір пенсії для таких осіб зріс до 4800 грн 00 коп.

Розмір пенсії ОСОБА_1 , згідно з відзивом на позовну заяву, з 01 липня 2021 року дорівнює 8272 грн 28 коп.

За таких обставин колегія суддів вважає необґрунтованими посилання ОСОБА_1 на те, що застосування положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» призводить до звуження обсягу вже набутого права на соціальний захист.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що за змістом рішення Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року № 1-р(II)/2021 розміри пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком. Відповідні приписи у зазначеному рішенні відсутні. Крім того, як раніше зазначалося, Конституційний Суд України визнав за державою право змінювати законодавче регулювання у сфері соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Натомість Конституційний Суд України встановив Верховній Раді України строк, протягом якого необхідно привести нормативне регулювання питань щодо мінімального розміру пенсії для осіб, які стали інвалідами внаслідок участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у відповідність із Конституцією України та рішенням від 07 квітня 2021 року № 1-р(II)/2021. У мотивувальній частині вказаного рішення наголошено на тому, що соціальні гарантії, зокрема й мінімальний рівень соціального захисту для цієї категорії осіб, має встановлювати законодавець.

Конституційний Суд України визначив, що положення ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, яка передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком, підлягатимуть застосуванню лише у разі неприведення нормативного регулювання спірних правовідносин у відповідність до встановлених ним вимог через три місяці з дня ухвалення відповідного рішення.

Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні від 12 жовтня 2021 року, і не можуть бути підставами для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Л.Т. Черпіцька