Справа № 295/249/22
Суддя: Лєдньов Д. М.
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №295/249/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Лєдньов Д.М. розглянув адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції України, третя особа - Житомирський відділ державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання рішень та дій незаконними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 10.01.2021 року звернувся до суду із позовом, в кому зазначив, що 21.07.2021 року сержантом поліції Шадура Д.М. винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. внаслідок здійснення зупинки транспортного засобу на відстані, що є меншою 10 метрів від пішохідного переходу.

За скаргою позивача відповідну постанову скасовано, справу направлено на новий розгляд.

Позивач зауважив, що 20.09.2021 року за наслідком повторного розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову ДПО 18 № 696505, згідно з якою застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

На подану скаргу від 28.07.2021 року позивачем від Житомирського УПП отримано відповідь від 18.10.2021 року з наведеним висновком, що за результатами перевірки відомості, викладені у зверненні позивача, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, оскаржену постанову було залишено чинною.

Сторона просила визнати рішення Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про ухвалення постанови ДПО № 696505 незаконним, визнати рішення Департаменту патрульної поліції про відмову у скасуванні постанови ДПО № 696505 незаконним, скасувати постанову ДПО № 696505, зобов`язати Житомирський відділ державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) скасувати рішення про відкриття виконавчого провадження ВП 67758516 та закрити вказане провадження, відшкодувати судові витрати.

Ухвалою суду 11.01.2022 року позовну заяву залишено без руху.

Позивачу вказано про необхідність зазначення обставин, які вказують на поважність причин пропуску встановленого законом строку для звернення із позовом про скасуваня постанови у справі про адміністративне правопорушення, зауважено про відсутність чіткого викладення обставин в частині вимог до Департаменту патрульної поліції, що позбавляло суд можливості виявити ефективний спосіб захисту на забезпечення поновлення порушених прав та встановити належну предметно-юрисдикційну підсудність спору, а також вказано на потребу урахування вимог ч.5 ст. 287 КАС України, яка наводить випадки розгляду місцевим загальним судом як адміністративним судом справ з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

На виконання вимог ухвали позивач надав заяву уточненого змісту, де звернув увагу на тому, що процесуальний строк відносно оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення не пропущений, оскільки ним використане право на оскарження постанови у вищестоящий орган, висновки якого від 22.11.2021 року отримано 30.12.2021 року та які і є предметом оскарження по справі.

Позивач вказує Житомирський відділ державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в статусі третьої особи та просить:

- визнати протиправним рішення Департаменту патрульної поліції України про відмову у скасуванні постанови ДПО18 № 696505;

- скасувати постанову ДПО18 № 696505;

- визнати незаконним направлення Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції до Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) заяви про примусове виконання постанови.

- відшкодувати судові витрати.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частиною першої статті 123 КАС України визначено, що уразі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Тобто, вказаною нормою закону безальтернативно визначено, що оскаржити рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності можливе лише протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

З доданих до позовної заяви матеріалів слідує, що станом на 28.09.2021 року позивач отримав постанову про накладення адміністративного стягнення.

Саме така постанова є предметом оскарження по справі, а дата її отримання позивачем започатковує відлік десятиденного строку, встановленого для звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

За змістом ст. 288 ч. 1 п. 3 КУпАП особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, на власний розсуд обирає спосіб захисту в разі порушення її прав, чи то шляхом оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України. Тобто особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності самостійно визначає спосіб захисту. В даному випадку позивачем обрано спосіб захисту оскарження постанови до вищестоящого органу (посадової особи), та за наслідками отриманої відмови від 22.11.2021 позивач звернувся із позовом до суду лише 10.01.2022 року.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки (ч.2 ст.44 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Окрім цього, рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом віднесено до принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах, зміст якого розкриває стаття 8 КАС України, частинами 1, 2 якої встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Такі приписи наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображенні і у статті 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

При цьому, як зазначив Європейський суд з прав людини у пунктах 46, 47 рішення у справі "Устименко проти України", ЄСПЛ вказує на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановления нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення.

Заява про поновлення пропущеного строку, після залишення позовної заяви без руху, позивачем не заявлялась, а викладені твердження про відсутність порушення такого строку внаслідок звернення до вищестоящого органу суд не може визнати поважними.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним позовну заяву повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 123, 169, 241 ч.1, 248, 256,286 ч.4 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції України, третя особа - Житомирський відділ державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання рішень та дій незаконними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або розгляду справи в порядку (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Д.М.Лєдньов