Справа № 360/4166/21
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року справа №360/4166/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Блохіна А.А., Міронової Г.М.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року у справі № 360/4166/21 (головуючий І інстанції С.В. Борзаниця ) за позовом Головного управління ДПС у Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання протиправною та скасування постанови від 26.07.2021 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП № 66279793 ,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 26.07.2021 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП № 66279793.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржувана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вимоги ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Луганській області у справі № 360/1042/20 є позовом майнового характеру.

Державним виконавцем ВПВР УЗПВР у Луганській області необґрунтовано зроблено висновок про те, що вимоги за виконавчим листом №360/3847/20 мають нематеріальних характер, відповідно посилання на частини третьої статті 27 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIIІ є безпідставним.

Зі змісту оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору від 26.07.2021 ВП № 66279793 встановлено, що в такій постанові не вказано про невиконання Головним управлінням ДПС у Луганській області рішення суду у встановлений 10-денний строк та вчинені державним виконавцем дії з метою встановлення вказаної обставини, натомість зазначено про дії державного виконавця в майбутньому.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 26.07.2021 у виконавчому провадженні ВП № 66279793 в частині стягнення з боржника: Головного управління ДПС у Луганській області виконавчого збору у розмірі 23017,13 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Оскільки резолютивна частина рішення виконавчого документа, поданого до примусового виконання передбачає вчинення певних дії, це рішення є рішенням зобов`язального характеру, а отже і рішенням немайнового характеру.

Резолютивна частина рішення виконавчого листа від 06.07.2021 № 360/1042/20 не передбачає стягнення грошових коштів, натомість у виконавчому документі зазначено про зобов`язання боржника вчинити певні дії.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягував перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Рішення суду від 11.01.2021 у справі № 360/1042/20 є рішенням зобов`язального характеру, що за змістом не є тотожним такому способу захисту порушеного права, як стягнення визначеної судом суми за певним видом платежу.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, зазначає наступне.

Фактичні обставини справи.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року у справі №360/1042/20 позов ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Луганській області задоволено.

Визнано протиправними дії ГУ ДПС у Луганській області щодо нарахування ОСОБА_1 єдиного внеску за незалежну професійну діяльність єдиного соціального внеску.

Зобов`язано відповідача вчинити дії щодо виключення з усіх інформаційно-облікових реєстрів Державної податкової служби України, в тому числі інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 в ІТС Податковий блок інформації про заборгованість ОСОБА_1 зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 9828,72 грн.

06.07.2021 на підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 у справі № 360/1042/21 видано виконавчий лист про зобов`язання ГУДПС у Луганській області вчинити дії щодо виключення з усіх інформаційно-облікових реєстрів Державної податкової служби України, в тому числі інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 в ІТС Податковий блок інформації про заборгованість ОСОБА_1 зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 9828,72 грн., з яким ОСОБА_1 звернувся до відповідача щодо його виконання (арк. спр. 45-47).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 26.07.2021 відкрито виконавче провадження № 66279793 щодо примусового виконання виконавчого листа № 360/1042/21, виданого 06.07.2021 Луганським окружним адміністративним судом, встановлено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (арк. спр.11, 29).

26.07.2021 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесені постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 148,00 грн про стягнення виконавчого збору в розмірі 24000,00 грн (арк. спр. 12, 49, 50), яка отримана позивачем 20.04.2021 (арк. спр. 12).

Листом від 09.08.2021 у справі № 990/9/12-32-05-00-28 ГУДПС у Луганській області повідомило відповідача, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавчий лист № 360/1042/20, виданий 06.07.2021 Луганським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління ДПС у Луганській області вчинити дії щодо виключення з усіх інформаційно-облікових реєстрів Державної податкової служби України, в тому числі інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 в ITC Податковий блок інформації про заборгованість ОСОБА_1 зі сплати єдиного соціального внеску, на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 9 828, 72 грн. 30.07.2021 за вх. № 6541/5 на адресу Головного управління ДПС у Луганській області надійшла постанова головного державного виконавця Антонової Валентини Євгеніївни від 26.07.2021 про відкриття виконавчого провадження № 66279793, винесена па підставі вказаного виконавчого листа. На підтвердження виконання вказаного рішення суду Головне управління ДПС у Луганській області, направлено адресу витяг з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (арк. спр. 55, 56-59).

30.08.2021 № 8433 відповідачем до ГУДПС у Луганській області направлено вимогу, відповідно до якої державний виконавець просить надати інформацію щодо повного та фактичного виконання рішення суду з примусового виконання виконавчого листа № 360/1042/20 від 06.07.2021, у разі невиконання надати обґрунтоване пояснення, чому рішення суду не може бути виконано (арк. спр. 59-60).

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов виходив з того, що державним виконавцем невірно визначено характер вимог за виконавчим листом №360/1042/20, що потягло за собою прийняття рішення про стягнення з боржника виконавчого збору у більшому розмірі, ніж передбачено Законом №1404.

Оцінка суду.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом

Згідно статті 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження (далі Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За правилами пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону № 1404).

Статтею 26 Закону № 1404 визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Статтею 27 Закону № 1404 визначено засади справляння виконавчого збору, зокрема:

- виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (частина перша);

- виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (частина друга);

- за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (частина третя);

- державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина четверта);

- виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом (частина п`ята);

- виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (частина дев`ята).

За приписами пунктів 9 та 17 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в повному обсязі сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа.

Законом України від 15.12.2020 № 1082-ІХ Про Державний бюджет України на 2021 рік установлено у 2021 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня: 6000,00 грн.

Аналіз вказаних норм свідчить, що стягнення виконавчого збору, крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується, пов`язується з початком примусового виконання. Останнє державний виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, відтак одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору та винести постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Виконавчий збір за своєю правовою природою не є санкцією, що застосовується за невиконання рішення суду, а є платою за вчинення дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюються органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру.

Отже, стягнення виконавчого збору одночасно з відкриттям виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця. Саме тому на час відкриття виконавчого провадження у державного виконавця відсутні законні підстави для того, щоб не вирішувати питання про стягнення виконавчого збору за виконавчим документом.

Частинами п`ятою та дев`ятою статті 27 Закону № 1404 визначений вичерпний перелік підстав для звільнення боржника від сплати виконавчого збору. Проте, у спірних правовідносинах такі підстави відсутні.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання до Відділу надійшов виконавчий лист на виконання рішення суду, а тому державним виконавцем правомірно із дотриманням положень статей 26, 27 Закону № 1404 винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, про що правильно зазначив суду першої інстанції.

При цьому, звернення до суду з вимогами про скасування рішення відповідача - суб`єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими, а оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, які спонукають до вчинення певних дій, не пов`язаних зі сплатою коштів, є немайновими. Окремі рішення, прийняті суб`єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи. Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна. (постанова Верховного Суду від 30.10.2018 у справі №826/4741/17)

Оскільки, в рамках виконавчого провадження № 66279793 виконувалося рішення суду щодо вчинення дій стосовно виключення з усіх інформаційно-облікових реєстрів Державної податкової служби України інформації про заборгованість ОСОБА_1 зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 9828,72 грн., що безпосередньо стосується майнових прав останнього, вимоги за виконавчим листом №360/1042/20 мають матеріальний характер.

Таким чином, при визначенні розміру виконавчого збору відповідач повинен був застосовувати положення частини другої статті 27 Закону № 1404.

Відтак, розмір виконавчого збору повинен складати 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

За спірних правовідносин розмір виконавчого збору повинен складати 982,87 грн, що становить 10 відсотків від суми 9828,72 грн.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем невірно визначено характер вимог за виконавчим листом № 360/1042/20, що потягло за собою прийняття рішення про стягнення з боржника виконавчого збору у більшому розмірі, ніж це передбачено Законом, в зв`язку з чим правомірно частково задоволено позов.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Головне управління ДПС у Луганській області звернулось із позовом у цій справі не як суб`єкт владних повноважень на виконання покладених на нього функцій (завдань), а як юридична особа публічного права, а тому розподіл понесених позивачем у цій справі судових витрат слід здійснювати в загальному порядку, що спростовує посилання апелянта в цій частині.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 271, 272, 287, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року у справі № 360/4166/21 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року у справі № 360/4166/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за 17 січня 2022 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 17 січня 2022 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.А. Блохін

Г.М. Міронова