Справа № 508/610/21
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 р.м.ОдесаСправа № 508/610/21
Головуючий в 1 інстанції: Банташ Д.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 30 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Лахматова Андрія Вячеславовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

14.06.2021 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Одеської області з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Лахматова Андрія Вячеславовича, в якому просив суд скасувати постанову про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу за порушення ПДР від 04.09.2021 року серії ЕФО №4726262, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 04.09.2021 р. відповідачем, поліцейським 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Лахматовим А.В., відносно нього винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Позивач зазначав, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення складена без дотримання процедури розгляду справи, а тому є такою, що винесена з порушенням вимог ст.ст. 247, 251, 279, 283 КУпАП, та п.п. 9, 10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395, а дії відповідача є незаконними.

Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 30 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити у справі нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, оскільки прийняв як належний доказ вчинення адміністративного правопорушення відеозапис, наданий відповідачами до відзиву на позовну заяву.

У відзиві на апеляційну скаргу, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції посилається на правомірність дій посадової особи, яка винесла оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення, на наявність належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, яке по суті апелянтом не заперечується.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що 04.09.2021 року поліцейським 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Лахматовим А.В. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4726262, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративний штраф у розмірі 340 грн. (а.с. 14, 67).

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , 04.09.2021 року о 12 год. 19 хв., в Одеській області, Лиманський район, а/д М-28, 43 км, керував транспортним засобом марки «TGA 18.400» (MAN), р/н НОМЕР_1 , у якого був оголений корд, чим порушив вимоги п.п. 31.4.5 «б» ПДР України (ТЗ у яких шини мають місцеві пошкодження, що оголюють корд, розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення (керування ТЗ з оголеним кордом) підтверджено належними та допустимим доказами та не спростовано доводами адміністративного позову, як і не спростовано не дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ст. 222 КУпАП).

Частиною 1 ст. 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п. 31.4.5. «б» ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, а саме, коли шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, вказана норма серед іншого передбачає оцінку поліцейським, чи винна особа у вчиненні правопорушення.

При складанні постанови про накладення адміністративного стягнення поліцейський надає оцінку доказам, які підтверджують факт вчинення правопорушення.

Зокрема, ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення стосується порушення апелянтом вимог п.п. 31.4.5 «б» ПДР України, які забороняють експлуатацію ТЗ у яких шини мають місцеві пошкодження, що оголюють корд, розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.

Матеріалами справи (відеозаписом з портативного відео реєстратора інспекторів поліції, роздруківками стоп-кадрів) (а.с. 35, 69) підтверджений факт наявності місцевих пошкоджень шин, що оголюють корд, ТЗ, яким керував апелянт. При цьому апеляційний суд зазначає, що апеляційна скарга не містить заперечень щодо відсутності самого факту пошкоджень шин, що оголюють корд. Також, апеляційний суд, як і суд першої інстанції, зазначає, що під час розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення апелянт не заперечував факту явного пошкодження шини, а лише вказував на те, що на заміну шин потрібно багато коштів, яких у нього немає. Доказів зворотного апелянт не надав.

Стосовно доводів апелянта про відсутність в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення посилання на відеозапис з нагрудної камери поліцейського, апеляційний суд зазначає таке.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853, затверджена Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (надалі Інструкція №1395).

Так, за приписами пунктів 1 та 3 розділу IV Інструкції №1395 Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

За приписами частин 2, 3 та 9 ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити:

- найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

- дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

- дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

- транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

- технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

- розмір штрафу та порядок його сплати;

- правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

- відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

Апеляційний суд перевіривши зміст оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, встановив її відповідність вимогам ч.ч. 2, 3, 9 ст. 283 КУпАП.

Вимога стосовно наявності в постанові у справі про адміністративне правопорушення відомостей щодо фіксації правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису), викладена в частині 4 ст. 283 КУпАП, але стосується така вимога постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, проте як в цій справі посадовою особою УПП в Одеській області ДПС була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Враховуючи викладене, зазначена апелянтом обставина щодо відсутності в оскаржувані постанові посилань на відеозапис, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення та самої постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Також, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення самої процедури розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення, оскільки ці доводи спростовуються інформацією наявною у відеозаписах з нагрудної камери поліцейського, який наданий відповідачами разом із відзивом на позов, та який був досліджений судом першої інстанції.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б надали апеляційному суду можливість встановити факт неналежності такого доказу у справі, як відеозапис з нагрудної камери поліцейського. При цьому, матеріали справи не містять, а до апеляційної скарги не додано доказів, на підтвердження доводів апелянта щодо порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд, як і суд першої інстанції зазначає, що на суб`єкта владних повноважень покладений обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення (ч. 2 ст. 77 КАСУ), що не звільняє апелянта (позивача) від обов`язку доведення тих обставин, на яких ґрунтуються його вимоги (ч. 1 ст. 77 КАСУ), що узгоджується із таким принципом адміністративного судочинства як змагальність сторін (ст. 9 КАСУ), відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому апеляційний суд вважає помилковим посилання апелянта на постанову ВС від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а, оскільки фактичні обставин в цій справі не є тотожним обставинам у справі яка переглядається апеляційним судом.

У постанові від 15.11.2018 року по справі № 524/5536/17 КАС ВС висловився щодо неналежності доказу - відеозапису, у разі відсутності посилань в постанові на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення. Проте, в справі яка переглядається апеляційним судом, відповідачами був наданий відеозапис з нагрудної камери поліцейського на підтвердження правомірності дій посадової особи патрульної поліції, а не на підтвердження фіксації вчинення адміністративного правопорушення. При цьому апеляційний суд зазначає, що апеляційна скарга не містить заперечень щодо самого факту вчинення апелянтом адміністративного правопорушення - керування ТЗ у якого шини мають місцеві пошкодження, що оголюють корд.

Стосовно посилання апелянта на постанову КАС ВС від 24.01.2019 року у справі №428/2769/17, апеляційний суд зазначає. що у справі яка переглядалась КАС ВС, особа, яка була притягнута до адміністративної відповідальності, заперечувала вчинення порушень ПДР, вказувала на неповноту та вибірковість відеозапису. У справі, яка переглядається апеляційним судом, апелянт по суті не заперечує вчинення ним порушення ПДР та змісту наданих відео файлів з нагрудної камери поліцейського.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 30 листопада 2021 року у справі №508/610/21 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.