Справа № 461/3212/17
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
судді Восьмого апеляційного адміністративного суду Качмара В.Я. стосовно ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2022 року в частині вирішення заяви ОСОБА_1 про відвід судді Качмара В.Я. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 09 вересня 2020 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради, Управління державної реєстрації юридичного Департаменту Львівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Комунальне некомерційне підприємство «Стоматологічна поліклініка №1», Комунальне некомерційне підприємство «Стоматологічна поліклініка №4», Комунальне некомерційне підприємство « 1-а міська поліклініка м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство « 2-а міська поліклініка м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство «3-я міська поліклініка м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство « 4-а міська поліклініка м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство « 5-а міська поліклініка м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство « 6-а міська поліклініка м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство « 3-я міська клінічна лікарня м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство « 4-а міська клінічна лікарня м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство « 5-а міська клінічна лікарня м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство « 8-а міська клінічна лікарня м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство «Десята міська лікарня м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство «Львівська 1-а міська клінічна лікарня імені Князя Лева», Комунальне некомерційне підприємство «Лікарня «Госпіс» м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство «Міська дитяча клінічна лікарня м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство «Пологовий клінічний будинок №1 м.Львова», Комунальна « 3-я стоматологічна поліклініка м.Львова», Комунальна « 5-а стоматологічна поліклініка м.Львова», Первинна профспілкова організація працівників Комунальної « 3-ої стоматологічної поліклініки м.Львова» профспілки працівників охорони здоров`я України, Первинна профспілкова організація працівників Комунальної « 5-ої стоматологічної поліклініки м.Львова» профспілки працівників охорони здоров`я України, ОСОБА_3 , про визнання протиправними та скасування ухвал, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-
У провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 9 вересня 2020 року в адміністративній справі № 461/3212/17.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 11.01.2022 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Обрізко І.М., судді Качмар В.Я., Шинкар Т.І.
Розгляд справи №461/3212/17 призначено на 12 січня 2022 року о 09:30 у залі судових засідань № 1 Восьмого апеляційного адміністративного суду.
В судовому засіданні 12.01.2022 ОСОБА_1 подано від імені Первинної профспілкової організації працівників Комунальної « 5-ої стоматологічної поліклініки м.Львова» профспілки працівників охорони здоров`я України заяву про відвід всьому складу колегії - окрім судді Обрізко І.М., також суддям Шинкар Т.І., Качмару В.Я.
Заява в частині відводу судді Качмар В.Я. мотивована тим, що суддя Качмар В.Я. давно відомий у Львові як учасник суддівських кланів, про що свідчать статті у ЗМІ, які ніким не спростовані, інформація не скасована судом як неправдива (вказана публікація за 06.07.2016 долучена до матеріалів справи).
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2022 року заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про відвід суддів - Обрізко І.М., Шинкар Т.І., Качмара В.Я. у справі № 461/3212/17 задоволено частково. Відведено суддів Обрізка І.М., Шинкар Т.І., Качмара В.Я. від розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 9 вересня 2020 року в адміністративній справі № 461/3212/17. Адміністративну справу № 461/3217/17 - передано для повторного автоматичного розподілу в порядку статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Вважаю, що доводи, які наведені в ухвалі Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2022 року, в частині наявності підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді Качмара В.Я. є необґрунтованими та безпідставними, а тому висловлюю окрему думку.
Постановляючи таку ухвалу, суд апеляційної інстанції хоча і вказав, що висловлювання заявників, які вони використовують у поданих до суду заявах, вийшли за межі простої критики та перетворилися на особисту критику суддів, звинувачення у непрофесійності, що вказує про явну неповагу до судді-доповідача та суду загалом, проте задля усунення сумнівів у представників третьої особи щодо безсторонності та неупередженості суду, який розглядатиме цю справу, а також заради уникнення в подальшому атмосфери конфліктності у судовому засіданні, не сприйняття, неспокою, надмірного хвилювання у представників третьої особи, дійшов висновку частково задовольнити заяви про відвід колегії суддів у цій справі, зокрема і судді Качмара В.Я., тобто з інших вищевказаних мотивів, а не тих які наведені заявниками, так як такі базуються на суб`єктивізмі.
На мою думку, такий висновок суду ґрунтується на неправильному тлумаченні норм Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII), КАС, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка, ратифікована Законом від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» (далі - Конвенція) тощо, з огляду на нижченаведене.
Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
Статтями 126, 129 Основного Закону передбачено, що судді, при здійсненні правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.
Статтею 2 Закону №1402-VIII передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (частина перша статті 7 Закону №1402-VIII).
Підстави для відводу судді визначені статями 36, 37 КАС.
За змістом пункту 4 частини першої та частини четвертої статті 36 КАС суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями статті 6 Конвенції кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків (…) має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.
Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у пункті 43 рішення Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у пункті 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України».
Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.
Відповідно до пунктів 103, 104, 105 рішення ЄСПЛ у справі «Волкова О. проти України» від 09.01.2013 (остаточне 27.05.2013 року) «для того, щоб встановити, чи може суд вважатися «незалежним» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, слід звернути увагу на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (1) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (2) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій)… Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності…».
Як на підставу для відводу судді Качмара В.Я. заявник посилається на інтернет публікацію проекту журналістських розслідувань «Брат за брата», в якій, зокрема викладено обставини отримання хабаря адвокатом по справі, яка перебувала у провадженні судді Качмара В.Я. коли той ще обіймав посаду судді в Дрогобицькому міськрайонному судді Львівської області. Вважає, що оскільки інформація, що викладена у цій статті не спростована та не визнана судом, як неправдива, то існують сумніви в неупередженості та об`єктивності судді при розгляді даної справи.
Як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.
Коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже «правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене». Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.
Одночасно, не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Наведені заявником підстави та обґрунтування для відводу судді являються її припущеннями про існування відповідних обставин щодо безсторонності судді. Такі припущення не підтверджені належними і допустимими доказами, які б вказували на пряму чи опосередковану заінтересованість судді Качмара В.Я. в результаті розгляду даної справи та у його неупередженості при розгляді даної справи.
Будь-яких інших підстав, які викликали б сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, не виявлено.
Вважаю, що жодна суб`єктивна неприязнь учасника справи чи представників сторін до судді не повинна виступати обставиною, яка перешкоджає належному здійсненню правосуддя. Такі обставини слід розцінювати, як тиск на суд та недотримання учасниками справи та їх представниками відповідних процесуальних права та обов`язків, що їм надані згідно з вимогами КАС, а не як підставу для відводу.
За наведеного, вважаю, що заява про відвід судді Качмара В.Я. є необґрунтованою, складеною лише на суб`єктивних припущеннях заявника, що відповідно не може бути розцінена, як підстава щодо відводу судді, яка передбачена у статтях 36, 37 КАС.
Суддя В. Я. Качмар