Справа № 640/24887/21
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.

за участю секретаря Ковтун К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій та скасування постанови

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дії відповідача щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_2 від 02 березня 2017 року у виконавчому провадженні №52121448; визнання протиправними та скасування постанов про стягнення виконавчого збору від 02 березня 2017 року у виконавчому провадженні №52121448, про відкриття виконавчого провадження №65055645 від 07 квітня 2021 року, про арешт коштів боржника ОСОБА_2 (іпн: НОМЕР_1 ) у виконавчому провадженні №65055645 від 07 квітня 2021 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року вищевказаний адміністративний позов залишено без руху з підстав недотримання позивачем вимог статей 160, 161 КАС України, а саме у зв`язку з ненаданням доказів сплати судового збору та пропуском строку на звернення до суду з позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2021 року адміністративний позов - повернуто позивачу.

Постановляючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_2 не дотримано встановлені Кодексом процесуальні вимоги, не виконано вимоги ухвали суду від 08 вересня 2021 року, що в силу вимог пункту 1 четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для повернення йому поданого позову.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що вимоги судді місцевого суду були незаконними з огляду на, що він вирішив їх не усувати. Стосовно вимоги про сплату судового збору апелянт зазначив, що при подачі позовної заяви ним надано копію пенсійного посвідчення та висновку МСЕК зі змісту яких вбачається, що він є інвалідом 2 групи, а тому звільнений від сплати судового збору. Стосовно пропуску строку апелянт зазначив, що у клопотанні про поновлення строку він зазначав, що згідно звіту адвоката та акту прийому-передачі документів отримав відповідь на адвокатський запит стосовно постанов державних виконавців якими порушено його права лише 30 серпня 2021 року, з огляду на що є поважні причини для поновлення строку на звернення до суду за захистом порушених прав, у зв`язку з тим, що позивач ніколи раніше всіх оскаржених ним постанов від відповідачів не отримував.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд за їх участю.

За приписами ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

За наведеного, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 статті 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вимоги до позовної заяви та доданих до неї документів визначені у статтях 160 і 161 цього Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, згідно з частиною третьою статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В ухвалі від 08 вересня 2021 суд першої інстанції зазначив, що позивачу необхідно надати докази сплати судового збору у розмірі 6447,73 грн. або навести інші причини для звільнення від сплати судового збору.

Проте колегія суддів зазначає, що судом залишено поза увагою долучені позивачем до матеріалів позовної заяви докази звільнення останнього від сплати судового збору.

У позовній заяві позивач звертав увагу суду на те, що він є інвалідом ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням та іншими доказами.

Згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» інваліди І та ІІ групи звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Отже позивач згідно наведеної вище норми законодавства звільнений від сплати судового збору, а тому вимоги суду першої інстанції в частині надання доказів сплати судового збору у розмірі 6447,73 грн. або наведення інших причин для звільнення від сплати судового збору є необгрунтованими.

Щодо пропуску позивачем строку слід зазначити наступне.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 КАС України.

Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб (частина перша статті 287 КАС України).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду, зокрема, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною першою статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).

Відповідно до пунктів 1, 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, зокрема, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк та у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_2 від 02 березня 2017 року у виконавчому провадженні №52121448; визнати протиправними та скасувати постанови про стягнення виконавчого збору від 02 березня 2017 року у виконавчому провадженні №52121448, про відкриття виконавчого провадження №65055645 від 07 квітня 2021 року, про арешт коштів боржника ОСОБА_2 (іпн: НОМЕР_1 ) у виконавчому провадженні №65055645 від 07 квітня 2021 року.

При цьому з позовною заявою до суду позивач звернувся лише 03 вересня 2021 року, тобто з пропуском строку.

У позовній заяві та апеляційній скарзі позивач зазначив, що згідно звіту адвоката та акту прийому-передачі документів отримав відповідь на адвокатський запит стосовно постанов державних виконавців якими порушено його права лише 30 серпня 2021 року, з огляду на що є поважні причини для поновлення строку на звернення до суду за захистом порушених прав. Позивач зазначив, що ніколи раніше всіх оскаржених ним постанов від відповідачів не отримував.

Проте, як правильно зазначив суд першої інстанції, вказані доводи позивача не можна визнати поважними та достатніми для поновлення пропущеного строку, оскільки не обізнаність у законодавстві не звільняє особу від дотримання вимог такого законодавства.

Крім того, неналежне надання правової допомоги адвокатом також не може розцінюватися, як поважна причина пропуску строку звернення до суду.

Колегія суддів зазначає, що статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Так, пунктом другим частини третьої статті 2 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі приписи наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Законодавче ж обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Вказане дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання позовної заяви здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на подання позову.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

В даному випадку позивачем не доведено факт того, що ним раніше не отримувались оскаржувані постанови або вказані постанови не надсилались відповідачем на його адресу, що свідчилось б про необізнаність позивача щодо наявності останніх та наявність поважних причин пропуску строку на звернення до суду з адміністративним позовом.

Судом першої інстанції було надано позивачу час для подання додаткових доказів на підтвердження своїх доводів та для зазначення поважних причин пропуску строку на подання позову до суду.

Проте позивач не скористався своїм правом та не подав до суду обґрунтованого клопотання про поновлення строку на подання позову до суду із зазначення поважних причин пропуску останнього.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для застосування приписів КАС України щодо визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, а відтак і про правомірність повернення цього позову.

Всі інші доводи, які наводяться скаржником в апеляційній скарзі, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального або матеріального права при прийнятті оскаржуваного рішення.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 316, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Н.М. Єгорова

А.Ю. Коротких