Справа № 740/284/22
Суддя: Ковальова Т. Г.
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/284/22
Провадження № 2-а/740/12/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої судді - Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Зінич А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанови у справах про адміністративні правопорушення серії БАБ №412558 від 13 січня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і накладення на нього адмінстягнення у виді 510 грн штрафу та серії БАВ №412692 від 13 січня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП і накладення на нього адмінстягнення у виді 510 грн штрафу.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою серії БАБ №412558 від 13 січня 2022 рокуйого було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, керуючи транспортним засобом, нібито не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки на вимогу поліцейського, чим порушив п.9.9 ПДР України.

Зазначає, що відповідачем не доведено факту вчинення ним адміністративного правопорушення та не надано жодного доказу про наявність його вини. Крім того, інспектор безпідставно зупинив його на не зазначив жодної причини для зупинки транспортного засобу, що є порушенням ч.3 ст.35 ЗУ Про Національну поліцію. У свою чергу, одразу після зупинки він увімкнув аварійну сигналізацію. До нього підійшов інспектор та перевірив документи і дозволив їхати далі. Після цього він вимкнув аварійні сигнали, щоб увімкнути поворот та рухатися далі, однак в цей момент до нього підійшов інший інспектор та сказав, що у нього вимкнена аварійна сигналізація, за що буде складено постанова.

Постановою серії БАВ №412692 від 13 січня 2022 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він нібито не був пристебнутий ременем бузпеки, чим порушив п.п. «в» п.2.3 ПДР України. Зазначає, що під час руху він був пристебнутий ременем безпеки, а коли його зупинив інспектор, тоді він відстебнувся, щоб достати документи та надати поліцейському.

Зазначені у вказаних постановах обставини повністю заперечує, оскільки цих правопорушень він не вчиняв. Постанови вважає незаконними та необґрунтованими, інспектор не ознайомив його з правами, передбаченими статтями 268 КУпАП та 63 Конституції України, не надав час для підготовки до розгляду справи, проігнорував його клопотання з приводу залучення захисника та залишив без розгляду клопотання про надання доказів вчинення ним правопорушень, не були взяті до уваги його пояснення, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 січня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи з повідомленням сторін.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримку позову.

Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не зявився та не повідомив про причини неявки.

Згідно ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а згідно частини другої зазначеної статті учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи з моменту направлення такого повідомлення працівником суду та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що інспектором РВП ГУНП в Чернігівській області 13 січня 2022 року складено постанову серії серії БАБ №412558 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.9.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено штраф в сумі 510 грн.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що 13 січня 2022 року о 14 год 05 хв в с.Кобижча на вул.Незалежності ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2104», державний номерний знак НОМЕР_1 , та не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки поліцейськими, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Також, інспектором РВП ГУНП в Чернігівській області 13 січня 2022 року складено постанову серії БАВ №412692 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.2.3 «в» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.5 ст.121 КУпАП, та накладено штраф в сумі 510 грн.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що 13 січня 2022 року о 14 год 06 хв в с.Кобижча на вул.Незалежності ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2104», державний номерний знак НОМЕР_1 , та не був пристебнутий ременем безпеки, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП.

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Дослідивши всі докази по справі і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За умовами ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.3 «в» ПДР передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Відповідно до п. 9.9 «б» ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар. Увімкнення аварійної світлової сигналізації попереджає всіх учасників дорожнього руху про позаштатну ситуацію, що виникла у водія. Такий транспортний засіб стає перешкодою для руху, проте інші водії не нервують і не сигналять. Вони спокійно об`їздять транспортний засіб, оскільки розуміють - зупинка є вимушеною.

Частиною 5 ст. 121 КУпАП встановлено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення адміністративного стягнення в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також частиною 2 ст.122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз*їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв*язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягне за собою накладення адміністративного стягнення в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В п. 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п.п. 2.3 «в», 9.9 «б» ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно КУпАП.

Дослідивши постанови у справі про адміністративне правопорушення, судом не здобуто належних та допустимих доказів того, що позивачем дійсно порушено п.п. 2.3 «в», 9.9 «б» Правил дорожнього руху України, за що його притягнуто до відповідальності, що тягне за собою їх скасування.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд не вважає постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності беззаперечним доказом вчинення ним правопорушень, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Згідно ст. 283 КУпАП ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Проте, оскаржувані постанови в порушення частини 3 статті 283 КУпАП жодної інформації про фіксацію правопорушення із застосуванням технічних засобів та про технічний засіб не містять, а тому є незаконними, оскільки у разі фіксації правопорушення технічними засобами зазначення даних про такі у постанові є обов`язковим (ВС/КАС №427/2769/17 від 24.01.2019, ВС/КАС № 524/1284/17 від 19.02.2020).

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідачем не доведено правомірність прийнятих рішень. Сам факт правопорушень належними та допустимими доказами не підтверджено, у зв`язку з чим прийняті постанови підлягають скасуванню, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - закриттю.

Керуючись ст.77, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №412558 від 13 січня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адмінстягнення у виді 510 грн штрафу та постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №412692 від 13 січня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладення на нього адмінстягнення у виді 510 грн штрафу.- скасувати і закрити справи про адміністративні правопорушення.

Копії судового рішення надіслати сторонам протягом двох днів з дня його складення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Т. Ковальова