Справа № 204/6690/21
Суддя: Самсонова В. В.
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/6690/21
Провадження № 2-а/204/77/21 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2021 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю представника позивача Підлужного В.М.

за участю представника відповідача Прокопенко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив скасувати постанову Інспектора з паркування Інспекції з питань контролю паркування Дніпровської міської ради Величко Володимира Олександровича про накладання адміністративного стягнення серії РАП №300360313 від 01 липня 2021 року до повідомлення серія ІД №00384436 за ч. 1 ст. 152-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення із накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200,00 грн. за відсутності складу адміністративного правопорушення, справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування своїх вимог вказав на те, що 01 липня 2021 головним спеціалістом-інспектором з паркування Інспекції з питань контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Величком Володимиром Олександровичем було винесено постанову про накладання адміністративного стягнення серії РАП №300360313 від 01 липня 2021 року до повідомлення серія ІД №00384436. У постанові зазначається, що 26 травня 2021 року о 12 год. 19 хв. транспортним засобом SKODA ROOMSTER з реєстраційним номером НОМЕР_1 , було здійснено користування майданчиком для платного паркування, що знаходиться за адресою: Д1126 вул. Європейська (вул. Миронова), в районі буд. 30, м. Дніпро, з неоплатою вартості послуг з користуванням майданчиком для платного паркування, яким порушено вимоги абз. 2 п. 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою КМУ від 03.12.2009 №1342, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 152-1 КУпАП. Винесеною постановою було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200,00 грн. Позивач не погоджується із зазначеною постановою, оскільки не вбачає у своїх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 152-1 КУпАП, а саму постанову вважає протиправною та винесеною Інспектором із порушенням приписів КУпАП адже не були з`ясовані обставини, які вказували б на наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із вказаним позовом відповідач подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що інспектором з паркування було здійснено фотофіксацію обставин порушення правил паркування в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу SKODA ROOMSTER, номерний знак НОМЕР_1 в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано: 1) дату порушення 26.05.2021; 2) місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта: м. Дніпро, вул. Європейська, 30; 3) географічні координати: 48.470142, 35.049058; 4) час вчинення порушення: з 12.08. (12 год. 08 хв.) до 12.19. (12 год. 19 хв.). З фотофіксації, яка була здійснена інспектором з паркування в режимі фотозйомки за адресою вул. Європейська, 30, у м. Дніпрі, чітко видно, що 26.05.2021 року здійснено паркування транспортним засобом SKODA ROOMSTER, номерний знак НОМЕР_1 на майданчику для платного паркування, в період часу з 12.08. (12 год. 08 хв.) до 12.19. (12 год. 19 хв.) тобто більше 10 хвилин без здійснення оплати вартості послуг. Відповідач вказує, що з матеріалів фотофіксації чітко вбачається, що позивач розмістив транспортний засіб на майданчику для паркування, позначеного суцільною блакитною лінією, яку у свою чергу визначено платною. Крім того, відповідно до Рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 27.08.2019 року № 792 за № п/п 186, земельну ділянку на 14 місць паркування з загальною площею у 161,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 відведено, як спеціальну земельну ділянку для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів з метою підвищення дисципліни справлення збору за паркування та його надходження до бюджету міста.

В судовому засіданні представник позивача Підлужний В.М. підтримав дану позовну заяву та просив її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ній.

Представник відповідача Прокопенко О.Л. в судовому засіданні заперечував проти задоволення даної позовної заяви.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

На підставі ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В судовому засіданні було встановлено, що 01 липня 2021 року головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за стоянками і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Коваль Володимиром Олександровичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення Серії РАП №300360313 на ОСОБА_1 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, і накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200,00 грн. на користь держави.

Підставою для винесення вищевказаної постанови є те, що 26 травня 2021 року о 12 год. 19 хв. транспортним засобом SKODA ROOMSTER, номерний знак НОМЕР_1 здійснено користування майданчиком для платного паркуванням, що знаходиться за адресою Д1126 вул. Європейська (вул. Миронова), в районі буд. 30 м. Дніпро, з неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування, чим порушено абз. 2 п. 26 Правил паркування транспортних засобів, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 152-1 КУпАП (а.с. 14).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленим цим Кодексом.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, суд виходить з наступного.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, згідно ч. 2 ст. 77 КАС України.

Із змісту п. 4 ч. 5ст. 44 КАС України вбачається, що учасники справи зобов`язані подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Із змісту ст. 286 КАС України вбачається, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) ; 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у справі "Салов проти України" (заява № 65518/01 від 06.09.2005 року, п. 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно ст. 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі "Hirvisaari v. Finland" , заява № 49684/99 від 27.09.2001 року, п. 30). Разом з тим, ст. 6 § 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

У справі "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04, від 10.02.2010 року, п. 58) зазначено про те, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін.

За приписами ч. 1ст. 152-1 КУпАП порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, - тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Приміткою до цієї статті Кодексу визначено, що під неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика) .

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 цієї статті, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування) , а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у ч. 1ст. 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладання адміністративного стягнення з підстав, встановлених абз. 3 ч. 1ст. 279-3 цього Кодексу, суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису) .

Суд зазначає, що організація та порядок паркування транспортних засобів на вулицях і дорогах населених пунктів регламентуються Правилами паркування транспортних засобів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2009 року № 1342.

Дія цих Правил поширюється на осіб, які розміщують транспортні засоби на майданчиках для паркування, а також на суб`єктів господарювання, які утримують такі майданчики. Суб`єкти господарювання - балансоутримувачі майданчиків для паркування транспортних засобів державної та комунальної форми власності визначаються відповідно доЗакону України "Про благоустрій населених пунктів"(п. 2) .

П. 6 Правил № 1342 визначено, що контроль за виконанням цих Правил здійснює уповноважений підрозділ Національної поліції у частині забезпечення безпеки дорожнього руху на майданчиках для паркування та посадові особи виконавчого органу сільської, селищної, міської ради у частині контролю за станом благоустрою та утримання майданчиків для паркування (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування) .

Контроль за виконанням цих Правил у частині стану утримання майданчиків для паркування здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до п. п. 7, 8 Правил № 1342 майданчики для паркування є об`єктами благоустрою і повинні відповідати нормам, нормативам, стандартам у сфері благоустрою населених пунктів. Розміщення майданчиків для паркування за окремими адресами здійснюється у встановленому порядку органами місцевого самоврядування за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції.

Проектування, будівництво, реконструкція, ремонт та утримання майданчиків для паркування здійснюються з дотриманням вимог законодавства, державних будівельних норм, стандартів, технічних умов, інших нормативних документів та цих Правил (п. 11) .

За визначенням, наведеним у п. 4 Правил № 1342: - відведені майданчики для паркування - майданчики для паркування, розміщені в межах проїзної частини вулиці, дороги або тротуару та обладнані відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306; - спеціально обладнані майданчики для паркування - майданчики для паркування, розміщені поза межами проїзної частини вулиці, дороги або тротуару та обладнані відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху.

Тобто, Правилами № 1342 розкривається два поняття: "майданчик для паркування" і "спеціально обладнаний майданчик для паркування". Різниця між ними лише в тому, що перший знаходиться в межах проїзної частини вулиці, дороги, а другий - поза межами. Відповідно до цього існують різні вимоги до них.

За приписами п. 12 цих Правил майданчики для паркування обладнуються відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху.

Відведені майданчики для паркування позначаються дорожніми знаками та суцільною синьою (блакитною) смугою на проїзній частині і на бордюрі, який відокремлює проїзну частину від пішохідної.

Відповідно до Додатку 1 Правил дорожнього руху відведений майданчик для платного паркування позначається: інформаційно-вказівним знаком 5.38. "Місце для стоянки" або 5.39. "Зона стоянки", а також табличками до дорожнього знаку 7.14. "Платні послуги" , 7.6.1.-7.6.5. "Спосіб поставлення транспортного засобу на стоянку" .

Згідно п. п. 10.7.35. , 10.7.36. ДСТУ 4100-2002 "Знаки дорожні" знак 5.38. "Місце для стоянки" повинен застосовуватись для позначення в населених пунктах місць, а поза ними - майданчиків, спеціально відведених для стоянки транспортних засобів.

Знак 5.39. "Зона стоянки" повинен застосовуватись для позначення початку, де дозволяється стоянка на проїзній частині або проїзній частині та тротуарі. Знак 5.39. з однією з табличок 7.6.1.- 7.6.5. повинен застосовуватись для позначення способу поставлення автомобіля.

Згідно п. 10.9.18. ДСТУ 4100-2002 "Знаки дорожні" табличка 7.14. "Платні послуги" повинна застосовуватись із знаками 5.38. або 5.39. для позначення стоянкових майданчиків, розташованих за межами проїзної частини, а також для позначення спеціально збудованих "карманів" для стоянки транспортних засобів на проїзній частині дороги, на яких беруть платню за стоянку.

Крім того, відведені майданчики для платного паркування обов`язково повинні бути обладнані паркувальними автоматами (технічний пристрій, призначений для сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування з використанням платіжних карток та готівкою) з розрахунку не менш як один автомат на 20 місць для паркування з обох боків уздовж проїзної частини вулиці, дороги або тротуару та/або інформаційними знаками про можливість і порядок надання послуги "мобільне паркування" (надання користувачеві можливості отримати послуги з користування майданчиками для платного паркування, що оплачуються за допомогою карток попередньої оплати або платіжних інструментів, передбачених законодавством про безготівкові розрахунки, із застосуванням засобів мобільного зв`язку для передачі інформації через захищену комп`ютеризовану систему) (п. п. 13, 14 Правил № 1342) .

Згідно п. 21 цих Правил на майданчиках для платного паркування у доступному для ознайомлення користувачів місці розміщується інформація про: - оператора (найменування, адреса, контактні телефони); - вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування, спосіб оплати (готівковий або безготівковий) .

За приписами ст. 6 Закону України від 30.06.1993 року № 3353-XII "Про дорожній рух" до компетенції міських рад та їх виконавчих органів, районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить прийняття рішень про розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування транспортних засобів та стоянок таксі на вулицях і дорогах населених пунктів, здійснення контролю за дотриманням визначених правилами паркування транспортних засобів вимог щодо розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування.

До компетенції міських рад та їх виконавчих органів у сфері дорожнього руху також належить затвердження вимог до облаштування майданчиків для паркування транспортних засобів з урахуванням норм, нормативів, стандартів у сфері благоустрою населених пунктів, державних будівельних норм, технічних умов, Правил дорожнього руху та інших нормативних документів; впровадження в межах відповідного населеного пункту автоматизованої системи контролю оплати вартості послуг з паркування, затвердження технічних вимог та завдання до цієї системи; уповноваження інспекторів з паркування здійснювати у випадках, визначених законом, розгляд справ про адміністративні правопорушення та проводити тимчасове затримання транспортних засобів.

Як установлено судовим розглядом, 28.08.2020 року Виконавчий комітет Дніпровської міської ради прийняв рішення № 882 «Про затвердження тарифів вартості паркування на майданчиках для платного паркування транспортних засобів у м. Дніпрі».

Вказаним рішенням затверджено тарифи вартості послуг паркування на майданчиках для платного паркування транспортних засобів у м. Дніпрі.

Зокрема, у Додатку 1 до рішення міститься перелік парковок, вартість однієї години паркування на яких складає 10 або 15 гривень в залежності від адреси розміщення парковки.

Також цим рішенням визнано такими, що втратили чинність рішення виконкому Дніпровської міської ради: 512 від 11.04.2011 року, № 1234 від 28.09.2011 року, № 383 від 25.05.2017 року, № 943 від 05.12.2017 року, № 323 від 24.04.2018 року, № 1039 від 23.10.2018 року, № 743 від 23.07.2019 року, № 253 від 18.02.2020 року, № 838 від 25.08.2020 року.

У подальшому Дніпровською міською радою прийнято рішення від 02.09.2020 року № 90/60 «Про деякі питання щодо організації паркування транспортних засобів у м. Дніпрі», яким вирішено:

п. 1 Скасувати рішення Виконавчого комітету міської ради від 28.08.2020 № 882 «Про затвердження тарифів вартості паркування на майданчиках для платного паркування транспортних засобів у м. Дніпрі».

п. 2 Доручити Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради розробити та подати на розгляд виконавчого комітету міської ради проєкт рішення виконавчого комітету міської ради про затвердження тарифів на послуги з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів у м. Дніпрі після процедури громадського обговорення зазначеного проєкту в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

п. 3 Тимчасово, до затвердження виконавчим комітетом міської ради тарифів на послуги з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів у м. Дніпрі в порядку, передбаченому п. 2 цього рішення, затвердити вартість послуг паркування транспортних засобів у м. Дніпрі у розмірі 10 гривень за годину паркування.

п. 4 Рекомендувати інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради при першій фіксації адміністративного правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху не накладати стягнення у вигляді штрафу, а виносити попередження правопорушнику.

п. 5 Контроль за виконанням цього рішення покласти на заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів, директора департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради і голову постійної комісії міської ради з питань транспорту та зв`язку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 року визнано протиправним та нечинним пункт 3 рішення Дніпровської міської ради від 02.09.2020 року № 90/60 «Про деякі питання щодо організації паркування транспортних засобів у м. Дніпрі».

Постановою Третього апеляційного суду м. Дніпро від 16.06.2021 по справі № 160/10500/20 залишено без змін рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2021, яким визнано нечинним пункт рішення Дніпровської міської ради від 02.09.2020 № 90/60 «Про деякі питання щодо організації паркування транспортних засобів у м. Дніпрі» щодо визначення вартості послуг паркування транспортних засобів на майданчиках для платного паркування транспортних засобів у м. Дніпрі.

Таким чином, оскільки визнано нечинним пункт рішення Дніпровської міської ради від 02.09.2020 № 90/60 «Про деякі питання щодо організації паркування транспортних засобів у м. Дніпрі» щодо визначення вартості послуг паркування транспортних засобів на майданчиках для платного паркування транспортних засобів у м. Дніпрі, то встановити розмір передбаченого ч.1 ст.152-1 КУпАП штрафу за порушення правил паркування, що обчислюється в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення - неможливо.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено, що саме цей паркувальний майданчик був позначений належним чином та дозволяв водію пересвідчитися в тому, що він користується саме платним майданчиком, з огляду на наступне.

Статтею 6 Конвенції Про дорожні знаки та сигнали від 08.11.1968 року визначено, що дорожні знаки встановлюються таким чином, щоб їх легко та своєчасно могли розпізнати водії, для яких вони призначені. Будь-який знак, встановлений на стороні дороги, що відповідає напрямку руху повинен бути повторений над проїжджою частиною або на протилежній стороні дороги, якщо місцеві умови такі, що цей знак може не бути своєчасно замічений водіями транспортних засобів, для яких він призначений.

Суд бере до уваги, що на момент розгляду справи відповідач не надав суду доказів на підтвердження наявності обладнання майданчика для платного паркування за адресою: Д1126, вул. Європейська (вул. Миронова) в районі буд. 30 м. Дніпро, а саме: наявності інформаційних знаків про можливість і порядок надання послуги мобільного паркування та паркувального автомату.

Так, судом встановлено, що відповідачем не було надано достатніх доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем належними доказами не підтверджено факту того, що транспортний засіб позивача знаходився саме на майданчику для платного паркування, який позначений відповідними знаками на момент перебування на ньому вказаного автомобіля, не підтверджено факт наявності відповідних дорожніх знаків (з табличками), що позначають майданчик для платного паркування, та які б відповідали вимогам національного стандарту. Відповідачем надано тільки фотофіксацію, яку було здійснено інспектором з паркування в режимі фотозйомки за адресою вул. Європейська, 30 у м. Дніпрі, відповідно до якої вбачається, що місце паркування транспортного засобу SKODA ROOMSTER, номерний знак НОМЕР_1 , було відокремлено суцільною синьою (блакитною) смугою на проїзній частині і на бордюрі.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Положеннями КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7).

На підставі викладеного, за відсутності належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає оскаржувану постанову протиправною та такою що підлягає скасуванню.

З врахуванням зазначеного, постанову серії РАП № 300360313 від 01.07.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 152-1 КУпАП, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200,00 грн., слід скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 14-2, 251, 279-1, 288 КУпАП, ст. ст. 2, 6-11, 14, 72, 77, 229, 242-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Величко Володимира Олександровича про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 300360313 від 01 липня 2021 року до повідомлення серії ІД № 00384436 за ч. 1 ст. 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200,00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 42403446, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75.

Суддя В.В. Самсонова