Справа № 939/2895/21
Суддя: Міланіч А. М.
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 939/2895/21
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2022 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі : головуючої - судді Міланіч А.М.,

при секретарі - Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Бородянка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області Руденка В`ячеслава Вікторовича про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за постановою інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області Руденка В.В. від 22 листопада 2021 року його /позивача/ було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн., за те, що він /позивач/ порушив п.31.4.3, п.30.2 ПДР України, а саме: 22 листопада 2021 року, о 17 годині 10 хвилин в с. Мигалки Бучанського району Київської області, під час керування автомобілем, марки Audi Allroad, р/н НОМЕР_1 , був недостатньо освітлений номерний знак та не працювала ліва лампа ближнього світла.

Вважає, що зазначена постанова була складена відносно нього відповідачем без належних на те правових підстав та з порушенням встановленої процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, вказаного адміністративного правопорушення він не вчиняв, будь-які докази на підтвердження вчинення ним такого правопорушення відсутні, оскаржувана постанова не містить жодних посилань на такі докази.

Тому просив скасувати вищевказану постанову, якою його /позивача/ було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП, та закрити провадження у справі.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та викладене підтвердив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, 21 грудня 2021 року надав відеозапис події.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії БАВ № 427259 від 22 листопада 2021 року, винесеною інспектором сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області Руденком В.В., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121, ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. за те, що 22 листопада 2021 року, о 17 годині 00 хвилин він /позивач/ керував т/з Audi Allroad, р/н НОМЕР_1 , з номерним знаком, що не освітлений в темну пору доби, не працювала ліва фара в режимі ближнього світла у темну пору доби та не мав при собі поліса обов`язкового страхування, чим порушив п.п.2.9 «В», 31.4.3 В, п.2.1.Г ПДР України /а.с.34/.

Як убачається з вказаної постанови позивач 22 листопада 2021 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121, ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, однак фактично він /позивач/ просить скасувати вказану постанову в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ч.6 ст.121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» визначені підстави для зупинки поліцейськими транспортних засобів.

Відповідно до п.1,2 ч.1,ч.3 ст.35 ЗУ «про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пп. «а», «б» п.2.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний, зокрема, перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі.

Відповідно до ст.33 ЗУ «Про дорожній рух», технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Відповідно до пп. «в» п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до ч.1 ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух», забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені.

Згідно положень п. 30 ПДР України забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Як убачається із наданого відповідачем відеозапису події, автомобіль поліцейських рухається у темну пору доби по автодорозі у правій смузі руху і йому назустріч по зустрічній смузі руху прямують інші автомобілі, коли на зустріч трапився автомобіль у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла, проте горіла лампа правої фари ближнього світла, габарити та протитуманні фари, автомобіль поліцейських здійснив маневр розвороту і поїхав слідом за цим автомобілем. На вимогу поліцейських вказаний транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_1 зупинився. Враховуючи темну пору доби і потрапляння на номерний знак зазначеного зупиненого автомобіля світла від фар автомобіля поліцейських, який стояв позаду, достовірно встановити з відео чи працювали у повній мірі прилади освітлення заднього номерного знака зупиненого автомобіля неможливо, розміри, форма, позначення, колір і розміщення цього номерного знаку не змінені, знак не забруднений, читабельний.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачені частиною шостою ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Проте відповідачем не надано до суду відзиву на позовну заяву, а так само належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зокрема, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, наданий відповідачем відеозапис не доводить факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

В оскаржуваній постанові відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 6 ст. 121 КУпАП.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене, оскільки доводи позивача не спростовані будь-якими доказами з боку відповідача для підтвердження факту вчинення ним /позивачем/ адміністративного правопорушення, жодних доказів того, що в діях позивача були ознаки правопорушення, зокрема, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, суду також не надано та в процесі розгляду справи не встановлено, то суд вважає за необхідне, задовольняючи в цій частині позовні вимоги, скасувати постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області Руденка В.В. серії БАВ № 427259 від 22 листопада 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Оскільки вирішення питання про закриття справи про адміністративне правопорушення не відноситься до компетенції суду, то в іншій частині в позові суд вважає за необхідне відмовити.

Керуючись ч.5 ст.121, ст. 222, 245,251,268, 280 КУпАП, Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про національну поліцію», ПДР України, ст. 6-10,121,122,241-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області Руденка В`ячеслава Вікторовича про скасування постанови задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області Руденка В`ячеслава Вікторовича від 22 листопада 2021 року серії БАВ № 427259 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В іншій частині в позові відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддяА.Міланіч