Справа № 521/5104/21
Суддя: Мирончук Н. В.
Дата ухвалення: 2022-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/5104/21
Провадження № 2-а/521/33/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мирончук Н.В.,

секретаря судового засідання - Шлапак А.О.,

розглянувши у судовому засіданні матеріали адміністративної справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача Одеської митниці Державної митної служби України, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №0008/50000/21 від 30.03.2021 року,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до відповідача Одеської митниці Державної митної служби України, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №0008/50000/21 від 30.03.2021 року.

Позов обґрунтований наступними обставинами.

ВКП ТОВ «СТАЛЬПРОМ» на підставі Контракту № 3912, від 10.12.2019 року, укладеного з THREEWAY STEEL CO., LTD, купило товар:

- комплектуючу частину паркану - трубу сталеву безшовну із вуглецевої статі ASTM 106; Gr. В., розміром 108x5,0x11000 з двома отворами по 12 мм. кількістю 10,62 т.;

- комплектуючу частину паркану - грубу статеву безшовну із вуглецевої сталі ASTM 106; Gr. В., розміром 159x6,0x11 000 з двома отворами по 12 мм. кількістю 10,46 т.

Позивач вказав, що 08.12.2020 року між ВКП ТОВ «СТАЛЬПРОМ» у якості Замовника та ТОВ «Мераіс» у якості Митного брокера було укладено Договір № МБ329-20 на проведення митно- брокерської діяльності на території України, та згідно Заявки-доручення № 20J00002 до Договору № МБ329-20 було узгоджено наступну інформацію:

- Вантажовідправник Threeway Steel Co. LTD.;

- Вантажоотримувач ВКП ТОВ «Стальпром»;

- Опис вантажу: парканні набори;

- Вага брутто: 21 080 кг;

- Контейнер: 40 HQ;

- Коносамент: ONEYTS9TI2186500;

- Послуги та вартість: митно-брокерські послуги.

Також, позивач вказує, що 18.12.2020 року до митного поста «Одеса-вантажний» Одеської митний Держмитслужби нею, як директором ТОВ «Мераіс» на підставі статуту, подано митну декларацію типу «ІМ40ДЕ» № UА500500/2020/521716, в описі товарів якої було вказано «Вироби з чорних металів - комплектуюча частин; паркану - труба сталева безшовна із вуглецевої статі з двома співвісними вертикальними отворами на відстані 150 мм. від кільця труби діаметром 12 мм. за розмірами: - 108x5x11000 ASTM 106; Gr.B. - кількість 76 шт. загальною вагою 10 620 кг.; - 159x6x11 000 ASTM 106; Gr.B. - кількість 42 шт. загальною вагою 10 460 кг.». Код товару - 73089098. Разом з митною декларацією було подано: пакувальний лист; рахунок-фактуру (інвойс); коносамент; сертифікат про походження товару форми А. У вказаних документах зазначено, що товаром є парканні набори (fence kits).

Як вказала позивач, 18.12.2020 року ТОВ «Мераіс» отримало повідомлення про необхідність пред`явлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, та 21.12.2020 року складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів транспортних засобів, ручної поклажі та багажу.

Однак, як стверджує позивач, Одеська митниця Держмитслужби своїм рішенням, від 30.12.2020 року, змінила код товару на , а також опис товару на «Труби безшовні з вуглецевої сталі круглого поперечного перерізу із зовнішнім діаметром 108 мм та 159 мм, товщиною стінки труби - 5 мм та 6 мм, довжиною 11000 мм з маркуванням «SMLS ASTM А 106 GR.B.» без різьби та фітингів».

Також, позивач вказала, що 05.01.2021 року було складено протокол про порушення митних правил передбачених ст. 485 МК України № 0008/50000/21, згідно якого, нею при поданні до Одеської митниці Держмитслужби МД № UА500500/2020/521716 вчинені дії, спрямовані на ухилення/зменшення розміру митних платежів шляхом надання недостовірних відомостей в гр. 31 МД стосовно опису товару та невірного визначення коду УКТ ЗЕД, що спричинило недобір митних платежів у сумі 305388 грн. 24 коп.

30.03.2021 року Одеською митницею Державної митної служби України винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0008/50000/21, згідно якої, ОСОБА_1 було визнано винною в порушенні митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів у розмірі 916164,72 грн..

На думку позивача, складена відносно неї постанова Одеської митниці Держмитслужби є незаконною, винесеною без всебічного повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить суд її скасувати та закрити провадження у справі.

Також, позивач вказала що в її діях відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 485 МК України, оскільки задекларовані нею відомості щодо ввезеного товару узгоджувалися з відомостями про цей товар, які зазначено у товаросупровідних документах, а в протоколі про порушення митних правил та оскаржуваній постанові контролюючим органом не зазначено про встановлення недостовірності наданих нею документів та даних, наданих нею, первинним документам або надання нею неповного переліку документів.

Також, позивач вказала, що при заповненні граф 31 та 33 митної декларації, вона виходила з даних, що містились в товаросупровідних документах від продавця товару та на підставі них було встановлено характеристики товару та визначено відповідний код товару.

В свою чергу, як стверджує позивач, після того як вона дізналася, що Одеська митниця Держмитслужби вважає визначений нею код товару невірним, звернулася до Дніпровської торгово- промислової палати для отримання відповідного висновку експерта. Згідно висновку експерта Дніпровської торгово-промислової палати № ЗЕД - 002, від 12.01.2021 року, продукція, що імпортується ВКП ТОВ «СТАЛЬПРОМ» на підставі Контракту № 3912 згідно Специфікації класифікується за УКТ ЗЕД наступним чином:

- Комплектуюча частина паркану (труба сталева безшовна із вуглецевої сталі ASTM 106; Gr.B., розміром 108x5,0x11000 з двома отворами по 12 мм) - ;

- Комплектуюча частина паркану (труба сталева безшовна із вуглецевої сталі ASTM 106; Gr.B., розміром 159x6,0x11000 з двома отворами по 12 мм) - .

Крім того, як вказала позивач, нею було оскаржено рішення Одеської митниці Держмитслужби про визначення коду товару, від 30.12.2020 року, в судовому порядку та 22.06.2021 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці Державної митної служби України про визначення коду товару, від 30.12.2020 року, № КТ-UА-2020; визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500500/2021/00004; стягнуто судові витрати на користь позивача. Рішення суду набрало законної сили 27.09.2021 року.

Враховуючи викладене, позивач просила суд визнати протиправною та скасувати постанову Одеської митниці Державної митної служби України у справі про порушення митних правил № 0008/50000/21 від 30.03.2021 року, згідно якої, ОСОБА_1 було визнано винною в порушенні митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів у розмірі 916164,72 грн..

Також, позивач, просила суд стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з:

- судового збору за подання до суду позовної заяви у розмірі 454,00 грн.;

- судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову у розмірі 681,00 грн.;

- витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн..

Представником позивача до суду подано заяву, в якій вона просила суд розглядати справу без участі сторони позивача, позов підтримала, просила його задовольнити (а. с. 163).

Представник Одеської митниці Держмитслужби України в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій просив суд розглядати справу без участі сторони відповідача, позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні (а. с. 164).

Крім того, від представника Одеської митниці Держмитслужби України до суду надійшов відзив на позов.

Так, у відзиві на позов представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

В графі 31 ЕМД № UA500500/2020/521716 ОСОБА_1 товар №1 задекларовано, як «Вироби з чорних металів - комплектуюча частина паркану - труба сталева безшовна із вуглецевої сталі з двома співвісними вертикальними отворами на відстані 150 мм від кінця труби діаметром 12 мм за розмірами: - 108x5x11000 ASTM106; Gr.В. - к-ть 76 шт. загальною вагою 10620 кг; - 159x6x11000 ASTM106; Gr.В. - к-ть 42 шт. загальною вагою 10460 кг; Торговельна марка: нема даних. Виробник: THREEWAY STEEL CO., LTD. Країна виробництва: CN», код УКТЗЕД (ставка ввізного мита - 0%).

Як вказав представник відповідача, в ході здійснення митного контролю, у зв`язку зі застосуванням Системи управління ризиками, були згенеровані форми митного контролю, а саме: 203-1 (Проведення часткового митного огляду - з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації); 911-1 (Забезпечення ідентифікації товарів та/або транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки).

Також, як вказав представник, 21.12.2020 року посадовими особами Одеської митниці Держмитслужби було проведено частковий митний огляд товару, що перемішувався у контейнері NYКU4332039. За результатами митного огляду виникли сумніви щодо класифікації товару, оскільки виявлено, що на товарі присутнє маркування «SMILS ASTM A106 GR.B3», відомості про яке відсутні в МД, у зв`язку з чим 30.12.2020 року посадовими особами Одеської митниці Держмитслужби винесено Рішення про визначення коду товару № КТ-UА-2020, яким визначено, що товар №1 повинен декларуватися як «Труби безшовні з вуглецевої сталі круглого поперечного перерізу із зовнішнім діаметром 108мм та 159 мм., товщиною стінки труби - 5 мм та 6 мм, довжиною 11000 мм з маркуванням SMILS ASTM A106 GR.B3, без різьби та фітингів», код товару згідно з УКТЗВД визначено, як (ставка ввізного мита - 0%, антидемпінгове мито - 51,52%).

Представник відповідача вказав, що відповідно до службової записки митного поста «Одеса-вантажний» Одеської митниці Держмитслужби, від 30.12.2020 року, № 7.10-28.05-02/565, різниця митних платежів, що підлягають сплаті між нарахованими декларантом та визначеними митницею, становить 305388,24 грн.

На думку представника відповідача, директором/декларантом ТОВ «МЕРАІС» ОСОБА_1 при поданні до Одеської митниці Держмитслужби МД № UА500500/2020/521716 були вчинені дії, спрямовані на ухилення/зменшення розміру митних платежів шляхом надання недостовірних відомостей в гр. 31 МД стосовно опису товару та невірного визначення коду УКТЗЕД, що спричинило недобір митних платежів у сумі 305388,24 грн., чим скоєно порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України, у зв`язку з чим посадовою особою Одеської митниці Держмитслужби у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про ПМП № 0008/50000/21, від 05.01.2021 року, за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Також, представник відповідача вказав, що ОСОБА_1 повідомила, що не проводила фізичний огляд товару, заявленого за МД № UА500500/2020/521716, оскільки мала всю необхідну для декларування інформацію, декларацію заповнювала на підставі товаросупровідних документів, у тому числі на підставі експортної декларації, однак експортна декларація під час здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці Держмитслужби не подавалась.

З огляду на зазначені обставини, представник відповідача вказав, що позивача правомірно притягнуто до відповідальності, а постанову Одеської митниці Держмитслужби, від 30.03.2021 року, винесено з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Згідно положень ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ВКП ТОВ «СТАЛЬПРОМ» на підставі Контракту № 3912, від 10.12.2019 року, укладеного з THREEWAY STEEL CO., LTD, купило товар:

- комплектуючу частину паркану - трубу сталеву безшовну із вуглецевої статі ASTM 106; Gr. В., розміром 108x5,0x11000 з двома отворами по 12 мм. кількістю 10,62 т.;

- комплектуючу частину паркану - грубу статеву безшовну із вуглецевої сталі ASTM 106; Gr. В., розміром 159x6,0x11 000 з двома отворами по 12 мм. кількістю 10,46 т. (а. с. 10 - 12).

08.12.2020 року між ВКП ТОВ «СТАЛЬПРОМ» у якості Замовника та ТОВ «Мераіс» у якості Митного брокера було укладено Договір № МБ329-20 на проведення митно-брокерської діяльності на території України, та згідно Заявки-доручення № 20J00002 до Договору № МБ329-20 було узгоджено наступну інформацію: Вантажовідправник Threeway Steel Co. LTD.; Вантажоотримувач ВКП ТОВ «Стальпром»; Опис вантажу: парканні набори; Вага брутто: 21 080 кг; Контейнер: 40 HQ; Коносамент: ONEYTS9TI2186500. Послуги та вартість: митно-брокерські послуги (а. с. 16 - 18).

18.12.2020 року до митного поста «Одеса-вантажний» Одеської митний Держмитслужби ОСОБА_1 , як директором ТОВ «Мераіс» на підставі статуту, подано митну декларацію типу «ІМ40ДЕ» № UА500500/2020/521716, в описі товарів якої було вказано «Вироби з чорних металів - комплектуюча частин; паркану - труба сталева безшовна із вуглецевої статі з двома співвісними вертикальними отворами на відстані 150 мм. від кільця труби діаметром 12 мм. за розмірами: - 108x5x11000 ASTM 106; Gr.B. - кількість 76 шт. загальною вагою 10 620 кг.; - 159x6x11 000 ASTM 106; Gr.B. - кількість 42 шт. загальною вагою 10 460 кг.». Код товару - 73089098 (а. с. 19).

Разом з митною декларацією було подано: пакувальний лист (а. с. 20); рахунок-фактуру (інвойс) (а. с. 21); коносамент (а. с. 22); сертифікат про походження товару форми А (а. с. 25).

У вказаних документах зазначено, що товаром є парканні набори (fence kits).

18.12.2020 року ТОВ «Мераіс» отримало повідомлення про необхідність пред`явлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення (а. с. 26).

21.12.2020 року складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, згідно якого, в результаті проведення часткового митного огляду виникли сумніви щодо класифікації товару - на товарі присутнє маркування «SMILS ASTM A106 GR.B3». Здійснена ідентифікація товарів та транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки (а. с. 27).

Згідно рішення Одеської митниці Держмитслужби, від 30.12.2020 року, було змінено код товару на , а також опис товару на «Труби безшовні з вуглецевої сталі круглого поперечного перерізу із зовнішнім діаметром 108 мм та 159 мм, товщиною стінки труби - 5 мм та 6 мм, довжиною 11000 мм з маркуванням «SMLS ASTM А 106 GR.B.» без різьби та фітингів» (а. с. 8).

У відповідності до протоколу про порушення митних правил № 0008/50000/21, від 05.01.2021 року, директором/декларантом ТОВ «МЕРАІС» ОСОБА_1 при поданні до Одеської митниці Держмитслужби МД № UА500500/2020/521716 вчинені дії, спрямовані на ухилення/зменшення розміру митних платежів шляхом надання недостовірних відомостей в гр. 31 МД стосовно опису товару та невірного визначення коду УКТЗЕД, що спричинило недобір митних платежів у сумі 305388,24 грн., чим скоєно порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України (а. с. 28 - 30).

Карткою відмови № UA500500/2021/00004, від 20.01.2021 року ТОВ «МЕРАІС» було відмовлено у прийнятті митної декларації (а. с. 9)

30.03.2021 року заступником начальника Одеської митниці Держмитслужби Пудрик Д.В. винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0008/50000/21 про притягнення гр. України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України, у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме: 916164,72 грн. (а. с. 31 - 32).

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст. ст. 9, 77 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа), при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із змісту ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ч. 1 ст. 493 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення.

Відповідно до ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 485 МК України передбачено адміністративну відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Правовий аналіз наведеної норми законодавства свідчить про те, що адміністративна відповідальність за цією статтею настає за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо зокрема, неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості.

Разом з цим, склад правопорушення, за ознаками якого кваліфіковано дії позивача, обумовлює наявність у діях декларанта особливої мети - неправомірне ухилення від сплати податків та зборів або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.

Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі митної декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Особа, яка вчиняє відповідні дії повинна усвідомлювати протиправний характер своїх дій, передбачати настання від таких дій суспільно-шкідливих наслідків у формі неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також бажати їх настання.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, вказаний склад адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини у формі прямого умислу, так як передбачає необхідність наявності у діях особи спеціальної противоправної мети.

Вказана позиція узгоджується з практикою Верховного Суду (постанови від 14.05.2019 (справа № 334/1738/16-а), від 14.02.2020 (справа №640/5078/17), від 10.12.2020 (справа № 569/16120/15-а), від 20.08.2020 (справа № 553/1435/17), від 25.06.2020 (справа № 163/1218/16-а), від 18.06.2020 (справа №638/10546/16-а), згідно яких склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі).

Тобто, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого статтею 485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Статтею 495 МК України та статтями 251, 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази по справі мають бути належними та допустимими. Належний доказ - це доказ, зміст якого відтворює фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані - це дані, які маючи зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів. Допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.

Положеннями ч. 2 ст.19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципами здійснення митної справи в Україні визнається, серед іншого, законність та презумпція невинуватості, додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб, гласність та прозорість (стаття 8 МК України).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Так, суд погоджується із доводами позивача стосовно того, що підставою винесення оскаржуваної постанови фактично стало рішення про визначення коду товару, від 30.12.2020 року № КТ-UA-2020.

Тобто, єдиною підставою для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 стало зазначене вище рішення, від 30.12.2020 року № КТ-UA-2020.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та відомостей з ЄДРСР, рішенням Одеського окружного адміністративного суду, від 22.06.2021 року, по адміністративній справі № 420/1062/21, було задоволено позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Мераіс» до Одеської митниці Державної митної служби України, третя особа: виробничо-комерційне підприємство товариство з обмеженою відповідальністю «Стальпром» про визнання протиправними та скасування рішень: визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці Державної митної служби України про визначення коду товару, від 30.12.2020 року, № КТ-UА-2020; визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500500/2021/00004; стягнуто судові витрати на користь позивача. Рішення суду набрало законної сили 27.09.2021 року (а. с. 116 - 123).

Зазначене рішення суду було оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду, від 27.09.2021 року, апеляційну скаргу повернуто з причин не сплати судового збору та пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою.

18.10.2021 року Одеська митниця повторно подала апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду, від 17.11.2021 року, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Одеської митниці у зв`язку з ненаданням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

15.12.2021 року Одеська митниця повторно подала апеляційну скаргу.

Однак ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду, від 20.12.2021 року, у відкритті апеляційного провадження було відмовлено.

Тобто, на час розгляду даної адміністративної справи № 420/1062/21 рішення Одеського окружного адміністративного суду, від 22.06.2021 року, набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи наведену норму законодавства, суд не досліджує обставини, встановленні рішенням Одеського окружного адміністративного суду, від 22.06.2021 року.

З огляду на визнання протиправними та скасованими рішення Одеської митниці Державної митної служби України про визначення коду товару, від 30.12.2020 року, № КТ-UА-2020, а також картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500500/2021/00004, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав, на основі яких 30.03.2021 року Одеською митницею Державної митної служби України була винесена постанова у справі про порушення митних правил № 0008/50000/21.

Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх заперечень, в тому числі, але не зокрема, до відзиву на позов, стороною відповідача надано не було.

Принципами здійснення митної справи в Україні визнається, серед іншого, законність та презумпція невинуватості, додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб, гласність та прозорість (стаття 8 МК України).

Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, в тому числі, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії», Європейський суд з прав людини в своєму рішенні, від 06 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ. (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24 листопада 2000 року).

Згідно з ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, зокрема, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил, необ`єктивність її розгляду, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Зважаючи на викладені вище обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до відповідача Одеської митниці Державної митної служби України, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №0008/50000/21 від 30.03.2021 року.

Крім того, стосовно заявленого стороною позивача розподілу та стягнення з відповідача судових витрат, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 1 ст. 134 КАС України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 4, 5 ст. 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із ч. ч. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження своїх вимог щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, представник позивача до надала докази понесення позивачем таких витрат, зокрема:

- витяг з договору № 05-04/21, від 05.04.2021 року (а. с. 38 - 39);

- акт надання правової допомоги №1, від 01.12.2021 року (а. с. 153);

- копію виписки по рахунку, від 20.04.2021 року (а. с. 154).

Згідно акту надання правової допомоги №1 адвокатом виконано такі роботи:

- надання консультацій Клієнтові у адміністративній справі стосовно оскарження рішення про визначення коду товару;

- розроблення правової позиції у адміністративній справі стосовно оскарження рішення про визначення коду товару;

- підготовка та подання до Малиновського районного суду м. Одеси позовної заяви про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил;

- підготовка та подання до Малиновського районного суду м. Одеси заяви про забезпечення позову;

- підготовка та подання до Малиновського районного суду м. Одеси заяви про видачу копії ухвали суду;

- підготовка та подання до Малиновського районного суду м. Одеси заяви про усунення недоліків позовної заяви;

- підготовка та подання до Малиновського районного суду м. Одеси клопотання про приєднання до матеріалів справи;

- підготовка та подання до Малиновського районного суду м. Одеси клопотання про приєднання до матеріалів справи;

- підготовка та подання до Малиновського районного суду м. Одеси заяви про проведення підготовчого засідання за відсутності представника позивача, закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду;

- підготовка та подання до Малиновського районного суду м. Одеси заяви про розподіл судових витрат;

- представництво інтересів Клієнта у Малиновському районному суді м. Одеси.

Як вбачається зі змісту вказаного акту та договору № 05-04/21, від 05.04.2021 року, загальна вартість наданих послуг склала 15000 грн., які представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача.

Згідно висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23 лютого 2006 року № 3477- IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі East/West Alliance Limited проти України, Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення з цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

В свою чергу, суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги позову про стягнення з відповідача розміру витрат на надання правничої допомоги на користь позивача у сумі 7500 гривень та задоволення вимоги по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 485 МК України, ст. ст. 9, 10 КУпАП, ст. ст. 2, 5 - 9, 77, 78, 132, 134, 243-246, 250, 251, 286 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача Одеської митниці Державної митної служби України, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №0008/50000/21 від 30.03.2021 року, задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Одеської митниці Державної митної служби України у справі про порушення митних правил № 0008/50000/21, від 30.03.2021 року.

Стягнути з Одеської митниці Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати, що включають судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу адвоката, у сумі 8635,00 (вісім тисяч шістсот тридцять п`ять) грн..

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 286, 295, 297 КАС України.

Суддя: Н.В. Мирончук