Справа № 420/571/22
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/571/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу в розмірі 25 000,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 11 січня 2022 року о 16 год. 53 хв. надійшов адміністративний позов в порядку Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 , в якому позивач просить стягнути з фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму заборгованості по транспортному податку з фізичних осіб - 25 000,00 грн., на бюджетний рахунок - UА0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , отримувач коштів ГУК в Одеській області/м.Одеса/18011000.

Вивчивши подані матеріали, суд вважає, що заяву ГУ ДПС в Одеській області належить залишити без розгляду на підставі ч.5 ст.270 КАС України з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.283 КАС України заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинна містити: 1) найменування адміністративного суду; 2) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку заявника; 3) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку, якщо такий відомий, щодо сторони, до якої застосовуються заходи, визначені частиною першою цієї статті; 4) підстави звернення із заявою, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника; 5) перелік документів та інших матеріалів, що додаються; 6) підпис уповноваженої особи суб`єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою.

Зі змісту матеріалів заяви Головного управління ДПС в Одеській області вбачається, що, на думку заявника, право на звернення із даною заявою до суду у контролюючого органу виникло 07.01.2022 року, що є вихідним днем, при цьому, як вказує заявник, враховуючи дату надсилання податкової вимоги форми «Ф» №0-1551 від 07.12.2021 року, ОСОБА_1 має право на добровільне погашення податкової заборгованості до 10.01.2022 року, у зв`язку із чим заявник на підставі ч.6 ст.120 КАС України звернувся із заявою - 11.01.2022 року.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Зі змісту матеріалів заяви Головного управління ДПС в Одеській області вбачається, що 07.12.2021 року Головне управління ДПС в Одеській області винесло податкову вимогу форми «Ф» №0-1551, яку було надіслано 08.12.2021 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу ОСОБА_1 .

Згідно з п.7 Розділу 4 Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 року №610 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 року за №902/30770, податкова вимога вважається належним чином врученою платнику податків (крім фізичних осіб), якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Відповідно до п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Оскільки податкова вимога форми «Ф» №0-1551 від 07.12.2021 року була надіслана відповідачу 08.12.2021 року, тому контролюючий орган має право здійснювати заходи щодо стягнення коштів за цим податковим боргом лише після спливу 30 календарних днів з дня її надіслання, тобто в даному випадку після 07.01.2022 року.

Тому право на звернення до суду із вказаною заявою про стягнення суми податкового боргу в порядку ст.283 КАС України виникло у заявника після спливу 30 календарних днів від дати надіслання податкової вимоги, тобто після 07.01.2022 року, а саме 08.01.2022 року, тоді як заявник звернувся із даною заявою до суду 11.01.2022 о 16 год. 53 хв.

Згідно з ч.1 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Параграфом 2 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» Глави 11 «Особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ» КАС України визначений порядок розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ, в тому числі й ст.283 «Особливості провадження у справах за зверненням податкових та митних органів».

Стаття 270 КАС України визначає особливості обчислення процесуальних строків в окремих категоріях адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст.270 КАС України на обчислення строків, встановлених статтями 273-277, 280-283 цього Кодексу, не поширюються правила частин другої - десятої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.2-3 ст.270 КАС України строки, встановлені у справах, визначених цією статтею, обчислюються календарними днями і годинами. Останнім днем строку, який має закінчитися з настанням певної події, є день, що передує дню вказаної події.

Відповідно до ч.5 ст.270 КАС України днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг, встановлені у справах, визначених цією статтею, не може бути поновлено. Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду.

Згідно з ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Таким чином, оскільки строки, встановлені у справах, визначених ст.283 КАС України, обчислюються календарними днями і годинами за особливостями, визначеними ст.270 КАС України, та приписи ч.ч.2-10 ст.120 КАС України у даній категорії справ не застосовуються, тому посилання заявника, що оскільки 07.01.2022 року є вихідним днем, то право звернення із даною заявою виникло на наступний робочий день -10.01.2022 року, суд вважає необґрунтованими та безпідставними, так як останні базуються на невірному тлумаченні та застосуванні приписів КАС України.

При цьому, суд критично відноситься до посилання представника ГУ ДПС в Одеській області Поліщука Дмитра на численну практику Верховного Суду, а саме висновків викладених у постанові від 12.04.2019 року в справі №809/1577/17, від 20.08.2019 року в справі №1640/3125/18, від 24.01.2019 року в справі №820/3917/17, від 10.05.2018 року в справі №813/2418/17, від 18.05.2018 року в справі №812/1312/17 та від 11.09.2018 року в справі №802/2229/17-а, оскільки останні стосуються строків подання податкових декларацій та реєстрації податкових накладних, та не стосуються строків звернення до суду з заявою податкового органу в порядку ст.283 КАС України.

За таких обставин, Головне управління ДПС в Одеській області пропустило строк звернення до суду із заявою про стягнення суми податкового боргу в розмірі 25 000,00 грн. в порядку ст.283 КАС України.

Так, практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, як неодноразово зазначав Верховний Суд встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином враховуючи те, що строки, встановлені у справах, визначених ст.283 КАС України обчислюються календарними днями і годинами, за особливостями, визначеними ст.270 КАС України та приписи ст.120 КАС України у даній категорії справ не застосовуються, пропуск заявником присічного строку звернення із заявою відповідно до ст.283 КАС України та неможливість поновлення такого строку відповідно до ч.5 ст.270 КАС України, зазначені обставини є безумовною підставою для залишення заяви без розгляду у відповідності до ч.5 ст.270 КАС України.

Керуючись ст.ст.7, 120, 243, 248, 270, 283 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу в розмірі 25 000,00 грн. - залишити без розгляду.

Повідомити заявнику його право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.О. Стефанов