Справа № 395/1157/21
Суддя: Забуранний Р. А.
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 395/1157/21 Провадження № 2-а/395/2/2022

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2022 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Забуранного Р.А.,

при секретарі Лисенку В. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Київ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом, в якому просить поновити термін звернення до суду з позовом про скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, який позивачем було пропущено з поважних причин та скасувати постанову серії ЕАН №-4330023 від 10 червня 2021р. про порушення ним ч.2 ст.122 КУпАП, винесену інспектором управління патрульної поліції в м. Київ лейтенантом поліції Пархоменком Денисом Вікторовичем стосовно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, якою на останнього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, як таку, що винесена безпідставно та з порушенням чинного законодавства

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що стосовно нього була безпідставно складена постанова з явними грубими порушеннями норм чинного законодавства, а саме, порушено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 268 КУпАП, адже жодного розгляду справи взагалі не було. Поліцейський обмежився лише формальним складанням постанови без дотримання встановленої законом процедури, чим порушив ст.ст. 276, 277, 277-2. 278. 279, 280, 281 КУпАП, у зв`язку з чим він змушений звернутись до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач не з`явився. Про час, місце та дату розгляду справи був належним чином повідомлений. До суду надав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Представник відповідача, до судового засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендоване) від 04.01.2022, від 17.01.2022 року та через оголошення, яке розміщене на офіційному веб-сайті Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 11.01.2022 року. Будь яких заяв та клопотань до суду не направив.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України, суд вважає можливим вирішити спір по суті за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав.

У ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно підпункту «а» п. 19.1 ПДР України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла.

Судом встановлено, що 10 червня 2021 року інспектором управління патрульної поліції в м. Київ 2 батальйону 7 роти лейтенантом поліції Пархоменком Денисом Вікторовичем стосовно позивача, по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП складено постанову серії ЕАН №4330023, якою на останнього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 10.06.2021 року о 04 годині 26 хвилин по вул. Олени Теліги, буд. 6 в м. Києві керував транспортним засобом марки DAF д.н.з. НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 «а» ПДР України, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтями 245-246 КУпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адмiнiстративної вiдповiдальностi, iндивiдуалiзацiї її вiдповiдальностi та реалiзацiї вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебiчного, повного i об`єктивного з 'ясування обставин справи, а також вирiшення її у вiдповiдностi з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розглядi справи про адмiнiстративне правопорушення зобов' язаний з`ясувати: чи було вчинено адмiнiстративне правопорушення, чи винна ця особа у його вчиненнi, чи підлягає вона адміністративнiй відповiдальностi, чи є обставини, що пом`якшують i обтяжують вiдповiдальнiсть, а також iншi обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи із норм, викладених в ст.77 КАС України, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, зазначені вимоги закону при оформленні адміністративних матеріалів та постанови про накладення адміністративного стягнення працівником поліції стосовно ОСОБА_1 були порушені, оскільки у постанові не зазначено доказів, на підставі яких поліцейський прийшов до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

У відповідності до постанови серії ЕАН №4330023 від 10 червня 2021 року, справа була розглянута за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 6, що суперечить вимогам рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого ВР з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.276 КУпАП від 26 травня 2015 року №-5-рп/2015, яким було визначено, що застосоване у положенні частини 1 ст.276 КУпАП, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції.

Будь-які інші докази,які б підтверджували причетність позивача до вчинення адміністративного правопорушення відсутні, що позбавило суд можливості перевірити всі докази, на підставі яких інспектором управління патрульної поліції в м. Києві дійшов висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, можна констатувати, що сам факт вчинення правопорушення не доведений, як і не доведена вина позивача у інкримінованому правопорушенні.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, а постановапро адміністративне правопорушення серії ЕАН №4330023 від 10 червня 2021 року, складена інспектором управління патрульної поліції в м. Київ 2 батальйону 7 роти лейтенантом поліції Пархоменком Денисом Вікторовичем стосовно ОСОБА_1 , по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Відповідно до вимог ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

З урахуванням наведеного, суд вважає причину пропуску звернення до суду з даним позовом поважною та вважає за необхідне поновити пропущений строк звернення до суду.

Необхідно зауважити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть: бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання виконання судом свого обов`язку щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, визначається тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ССПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст.242-246 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити термін звернення до суду з позовом про скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Київ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАН №4330023 від 10 червня 2021р. про порушення ним ч.2 ст.122 КУпАП, винесену інспектором управління патрульної поліції в м. Київ лейтенантом поліції Пархоменком Денисом Вікторовичем стосовно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Р. А. Забуранний

Повний текст судового рішення виготовлений 26 січня 2022 року.