Справа № 953/14963/21
Суддя: Лисиченко С. М.
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"21" січня 2022 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді Лисиченко С.М.,
за участю секретаря Кот Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Органу державної влади «Департаменту патрульної поліції» про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення і закриття справи, -
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.11.2021 справу передано для розгляду головуючій судді Лисиченко С.М.
В судове засідання сторони не з`явилися, про час, день та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку. Заяв, клопотань не подавали, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступного висновку.
ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Органу державної влади «Департаменту патрульної поліції» (далі за текстом - відповідач), в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО №4542309 від 26.07.2021 та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Разом з позовом ОСОБА_1 було подано заяву про розподіл між сторонами судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн., а не 5000,00 грн, як зазначає позивач у заяві про ухвалення додаткового рішення.
На підтвердження факту понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.00 коп. позивачем разом з позовною заявою надано суду: договір №26-07-21 про надання правової допомоги; акт №1 надання правової допомоги від 02.08.2021; квитанція №1 від 26.07.2021; квитанція №2 від 02.08.2021.
Ухвалою суду від 09.08.2021 прийнято до розгляду та постановлено розгляд справи проводити одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач не скористався процесуальним правом надати відзив на адміністративний позов у строк, визначений судом.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25.10.2021 по справі № 953/14963/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Органу державної влади «Департаменту патрульної поліції» про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення і закриття справи було задоволено частково.

Скасовано постанову серії ЕАОН № 4542309 від 26.07.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У зв`язку з частковим задоволенням позову, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 227 грн. 00 коп.

Питання про розподіл між сторонами витрат на правничу допомогу, понесені позивачем, судом не вирішено.

Відповідно до ч.1 ст. 252 КАС України суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 1 ч.3 ст. 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом ч.7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналогічні приписи містяться в ч.3 ст.143 КАС України.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.3 ст. 134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст. 134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи .

У разі недотримання вимог ч.5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч.6,7 ст. 134 КАС України).

За положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 0507. 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, суд зазначає, що до правничої допомоги належать також консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо, за умови, що інша сторона про це зазначає.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату за виконану працю.

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 19.07.2021 у справі №910/16803/19

Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Судом встановлено, що позивачем на підтвердження факту понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. надано:

-договір № 26-07-21 про надання правової допомоги, укладений 26.07.2021 між ОСОБА_1 та адвокатом Трубчаніновим С.О., відповідно до п. 3.1. якого за надання адвокатом правової допомоги встановлено погодинну оплату у розмірі 500 гривень за 1 годину роботи. Пунктом 3.2. передбачено, що погодинна оплата гонорару обчислюється у наступному порядку шляхом помноження кількості годин, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту на вартість такої години. Оплата за надання адвокатом правової допомоги, з урахуванням положень п.п. 3.7. п. 3.11. розділу 3 цього договору, клієнт здійснює: протягом 3-х банківських днів з дня підписання договору на розрахунковий рахунок адвоката або у готівковій формі за місцезнаходженням адвоката попередню виплату в розмірі 1000 грн.; протягом 5 календарних днів з дати підписання акту надання правової допомоги.

На підтвердження виконання умов вказаного договору суду надано:

-Акт №1 надання правової допомоги від 02.08.2021, а саме: надання правової інформації, консультації і роз`яснень з правових питань, вартість робіт 500,00 грн.; проведення аналізу законодавства, судової практики (на яку міститься посилання у позовній заяві), вартість робіт 500,00 грн.; визначення правової позиції у справі, вартість робіт 1000,00 грн.; складання позовної заяви, вартість робіт 1000,00 грн.

Крім того, позивачем на підтвердження факту надання ОСОБА_1 - адвокату Трубчанінову С.О. грошової винагороди за надання правничої допомоги у розмірі 3000,00 грн. надано наступні платіжні доручення:

-квитанцію №1 від 26.07.2021 на суму 1000,00 грн. (попередня виплата за надання правової допомоги);

-квитанцію №2 від 02.08.2021 на суму 2000 грн. (за надання правової інформації, консультації і роз`яснень з правових питань, вартість робіт 500,00 грн.; проведення аналізу законодавства, судової практики (на яку міститься посилання у позовній заяві), вартість робіт 500,00 грн.; визначення правової позиції у справі, вартість робіт 1000,00 грн.; складання позовної заяви, вартість робіт 1000,00 грн).

Вказані платіжні доручення цілком відповідають вимогам частини другої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-14 та підтверджує факт понесення витрат саме у цій справі.

Таким чином, розмір понесених позивачем витрат у розмірі 3000,00 грн. підтверджується належними та допустимими в розумінні КАС України доказами.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що рішенням Київського районного суду м.Харкова від 25.10.2021, ухвалене у даній справі, позовні вимоги задоволені частково, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1500 грн. 00 коп.

Враховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 250, 252, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Органу державної влади «Департаменту патрульної поліції» про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення і закриття справи - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (03048, м.Київ, вул. Федора Ернста,3, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.М. Лисиченко