Справа № 580/10861/21
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

11 січня 2022 року справа № 580/10861/21

м. Черкаси

Cуддя Черкаського окружного адміністративного суду Тимошенко В.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльність скасування постанов та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

14 грудня 2021 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), в якому просить:

1) визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Томашкова О.С. щодо не направлення ОСОБА_1 у встановлений законом строк постанови про стягнення виконавчого збору:

- у виконавчому провадженні № 55958464;

- у виконавчому провадженні № 55958697.

2) визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковтуненко-Пізняк Г.І. щодо не направлення ОСОБА_1 у встановлений законом строк постанови про стягнення виконавчого збору:

- у виконавчому провадженні № 5595846.

3) визнати неправомірними дії головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Томашкова О.С. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору:

- у виконавчому провадженні № 55958464;

- у виконавчому провадженні № 55958697.

4) визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковтуненко - Пізняк Г.І. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 5595846.

5) визнати протиправними та скасувати постанови Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ):

- про відкриття виконавчого провадження № 55958464; про відкриття виконавчого провадження № 55958697;

- про відкриття виконавчого провадження № 5595846; про стягнення виконавчого збору № 55958464;

- про стягнення виконавчого збору № 55958697; про стягнення виконавчого збору № 5595846.

6) стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (пр-т. Хіміків, 50, м. Черкаси, 18000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) неправомірно стягнутий виконавчий збір у розмірі 2520,70 грн. (дві тисячі п`ятсот двадцять гривень 70 копійок).

20.12.2021 ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Тимошенко В.П. дана позовна заява залишена без руху в зв`язку з невідповідністю вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України і надано строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю десять днів з моменту отримання копії даної ухвали суду.

Зокрема відповідно до даної ухвали позивачу необхідно було:

1) надати клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду;

2) надати обгрунтоване клопотання про залучення третіх осіб у справі

На усунення недоліків позовної заяви позивачем 06.01.2022 подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та заяву про залучення третіх осіб.

В обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду позивач посилається на те, що про існування оскаржуваних постанов він дізнався 03.12.2021 з ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси №712/9373/21 від 17.09.2021. Зазначає, що до 03.12.2021 державний виконавець не надавав і не надсилав йому оскаржуваних постанов. Крім того позивач зазначив, що відповідачем проігнорована та залишена без відповідного реагування його заява від 06.03.2020 про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

За таких обставин, позивач вважає, що строк звернення до суду пропущено ним з поважних причин. З огляду на наведене, позивач просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити такий.

При розгляді заяви позивача суд керувався таким.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ст.287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. Згідно п.1 ч.2 цієї статті, позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Так, з аналізу вказаних приписів КАС України слідує, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Водночас, при визначенні початку перебігу строку для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналась або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, або бездіяльності).

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Визначаючись щодо застосування строків звернення до суду, Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 дійшов до таких висновків.

Насамперед Верховним Судом вказано, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Верховний Суд наголошував на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

З матеріалів позовної заяви та заяви про поновлення строку звернення до суду слідує, що про порушення своїх прав, свобод чи інтересів позивач дізнався 03.12.2021 з ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси №712/9373/21 від 17.09.2021. Зазначає, що до 03.12.2021 державний виконавець не надавав і не надсилав йому оскаржуваних постанов. Крім того позивач зазначив, що відповідачем проігнорована та залишена без відповідного реагування його заява від 06.03.2020 про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Суд не бере до уваги доводи позивача про те, що існування оскаржуваних постанов він дізнався 03.12.2021 з ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси №712/9373/21 від 17.09.2021, оскільки ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

В заяві про поновлення строку звернення до суду позивач зазначає, що надав до відповідача заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження від 06.03.2020, що свідчить про те, що позивач знав про нявність відкритого виконавчого провадження щодо нього.

Крім того, доводи позивача про неможливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження у відділі державної виконавчої служби суд відхиляє, та зазначає, що позивач як сторона виконавчого провадження (боржник) мав можливість ознайомитися з усіма документами виконавчого провадження через Автоматизовану систему виконавчого провадження, маючи вільний та безоплатний доступ до інформації цієї системи, як це передбачено статтею 8 Закону України "Про виконавче провадження", з використанням ідентифікатора для доступу до інформації про виконавче провадження.

Відтак, встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач знав про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, в тому числі мав можливість вжити своєчасних заходів щодо їх захисту в межах установлених строків звернення до суду, але не скористався такою за відсутності поважних причин.

Згідно з п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України, окрім іншого встановлено, що якщо вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Зважаючи на викладене, суд приходить висновку, що в контексті даної спірної ситуації, підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, слід визнати неповажними, у зв`язку з чим позовна заява підлягає поверненню.

При цьому суд роз`яснює позивачеві, що згідно з ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 171, 243, 248, 250, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду - відмовити.

Позовну ОСОБА_1 до Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльність скасування постанов та зобов`язання вчинити дії повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО