Справа № 620/7015/21
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/7015/21 Суддя (судді) першої інстанції: Заяць О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів Сорочка Є.О., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Чернігівський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Чернігівський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України в якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у прийнятті та розгляді документів від Чернігівського об`єднаного обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, яка виразилась у не прийнятті для розгляду, та у відмові розглядати документи надіслані Чернігівським об`єднаним обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виконати всі необхідні дії для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, в тому числі прийняти від Чернігівського об`єднаного обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України документи для цього, розглянути їх та призначити мені пенсію за вислугу років у відповідності до вимог Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб згідно заяви позивача.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено частково, а саме визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у прийнятті та розгляді документів від Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років за його заявою відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області прийняти від Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України документи щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років за його заявою відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та розглянути їх. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивачем було подано відзив на апеляційну скаргу позивача, за змістом якого зазначено, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Чернігівському об`єднаному міському територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України. Наказом командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.07.2020 № 210 ОСОБА_1 звільнено зі служби в запас.

05.06.2020 позивач подав командиру військової частини НОМЕР_1 полковнику ОСОБА_2 рапорт щодо початку процедури оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років. До вказаного рапорту позивач додав заяву про призначення пенсії у відповідності до вимог пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402, разом із копією трудової книжки.

Не отримавши жодної відповіді від керівництва військової частини НОМЕР_1 , 17.07.2020 на запит позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило про те, що станом на 16.07.2020 пенсійний матеріал для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з уповноваженого органу не надходив. Окрім цього, в самій відповіді було роз`яснено те, що у відповідності до чинного законодавства, позивач повинен звертатись до Пенсійного фонду України за призначенням пенсії за вислугу років тільки через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України.

Надалі позивач звернувся до Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України із запитом щодо оформлення документів про призначення пенсії. 11.06.2020 своїм листом Чернігівський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України повідомив позивача про те, що особова справа до військового комісаріату не надходила, а тому вони не можуть прийняти відповідне рішення.

В подальшому, 21.08.2020 Чернігівський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України своїм листом відмовив позивачу у призначенні пенсії за вислугу років.

З даного питання ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовною заявою.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 у справі № 620/6548/20 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, яка полягає у відмові в задоволенні заяви ОСОБА_1 стосовно оформлення всіх необхідних документів і подання про призначення пенсії за вислугу років та направлення їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області. Зобов`язано Чернігівський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області документи, у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років за його заявою, враховуючи вислугу років 26 років 1 місяць 1 день у пільговому обчисленні.

На виконання вищевказаного рішення суду Чернігівський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки МОУ (далі - ЧОМТЦ) направив всі необхідні документи для призначення пенсії за вислугу років до ГУ ПФУ в Чернігівській області. В свою чергу відповідач повернув ЧОМТЦ документи з відмовою їх приймати на підставі того, що до пенсійного органу повинен звертатись саме Чернігівським об`єднаним обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України (далі ЧООТЦ).

Для виконання рішення суду від 17.02.2021 у справі № 620/6548/20 ЧОМТЦ звернувся до ЧООТЦ з документами щодо пенсії ОСОБА_1 для направлення їх до пенсійного органу. ЧООТЦ направив всі необхідні документи для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Чернігівській області у відповідності до вимог законодавства України та на виконання рішення суду.

Листом від 04.06.2021 позивачу відмовлено у прийнятті документів щодо призначення пенсії, документи повернуті до ЧОМТЦ без виконання. Повідомлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не є сторонами у справі Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 у справі № 620/6548/20.

Вважаючи таку бездіяльність ГУ ПФУ в Чернігівській області протиправною та такою, що не відповідає нормам діючого законодавства та встановленим обставинам у рішенні суду у справі № 620/6548/20, позивач звернувся до суду за захистом свої прав та законних інтересів.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон № 2262-XII) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби (ст. 2 Закону № 2262-XII).

Призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у ст. 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України (ст. 10 Закону № 2262-XII).

Заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення (ст. 48 Закону № 2262-XII).

Пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України. Документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії. Документом, який підтверджує призначення пенсії, є пенсійне посвідчення, що видається органом Пенсійного фонду України.

Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причини орган Пенсійного фонду України видає (надсилає) заявникові не пізніше ніж протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення (ст. 49 Закону № 2262-XII).

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402 (далі Порядок № 3-1).

Пунктом 1 Порядку № 3-1 передбачено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Згідно з п. 12 Порядку 3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені п.6 цього Порядку. Таким чином, уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу Пенсійного фонду України або відмовити у такому поданні.

Відповідно до п. 14 Порядку № 3-1 орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Пунктом 16 Порядку № 3-1 передбачено, що при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до п. 17 Порядку № 3-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

Аналіз викладених положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що отримавши від відповідного органу заяву про призначення пенсії за вислугу років разом з пакетом документів, що підтверджує відомості про особу та її стаж, орган, що призначає пенсію, зобов`язаний перевірити правильність оформлення та наявність усіх обов`язкових документів, необхідних для призначення пенсії.

Встановивши, що заявником подані усі необхідні документи, що оформлені відповідно до вимог Порядку № 3-1, орган, що призначає пенсію, зобов`язаний розглянути їх по суті та не пізніше десяти днів з дня їх надходження прийняти рішення щодо призначення пенсії за вислугу років або відмову у призначення пенсії.

Таким чином, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 у справі № 620/6548/20 Чернігівський об`єднаний обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, як уповноважений структурний підрозділ Міністерства оборони України звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у відповідності до вимог Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Згідно статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, адже вони не стосуються суті спору, а питання щодо врахування вислуги років 26 років 1 місяць 1 день у пільговому обчисленні було предметом розгляду у справі № 620/6548/20, за результатами розгляду якої, рішення набрало законної сили, і не потребує доказування при розгляді даної справи.

Суд також звертає увагу, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме шляхом визнання протиправної відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у прийнятті та розгляді документів від Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років за його заявою відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області прийняти від Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України документи щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років за його заявою відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та розглянути їх.

Водночас, позовна вимога про зобов`язання відповідача призначити пенсію за вислугу років у відповідності до вимог Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб задоволенню не підлягає, оскільки відповідач не розглядав документи для вирішення питання щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років, а повернув заяву та копії документів без виконання.

Суд зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Отже, права позивача у вказаній вище частині на час розгляду даної справи не порушені, а суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце в майбутньому.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Є.О.Сорочко

суддя В.В.Файдюк