Справа № 320/9253/21
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року № 320/9253/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом гр. ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся гр. ОСОБА_1 з позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком як потерпілому від Чорнобильської катастрофи, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю зі зменшенням пенсійного віку на 5 (п`ять) років, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити йому пенсію за віком як потерпілому від Чорнобильської катастрофи, який постійно проживав на території зони посиленого радіологічного контролю зі зменшенням пенсійного віку на 5 (п`ять) років, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 06 березня 2021 року.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що має статус громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) та з 1986 року постійно проживає в смт Макарів Київської області, який відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106, віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Вказав, що 15.02.2021 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком (зі зменшенням пенсійного віку) відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як потерпілому від Чорнобильської катастрофи, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю станом на 1 січня 1993 року не менше 4 років, зі зменшенням пенсійного віку на 5 (п`ять) років.

Однак, відповідач рішенням від 18.02.2021 №60 відмовив йому у призначенні вказаної пенсії, оскільки надані документи, зокрема, довідка від 25.08.2020 №2616, яка видана Макарівською селищною радою, не може слугувати підтвердженням періодів проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю та не може бути прийнята до уваги.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечив та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

На підставі ст.ст. 194, 205 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , виданого Макарівським РВ ГУ МВС України в Київській області 13.10.1998.

Позивач є громадянином, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 31.12.1993.

Відповідно до довідок Макарівської селищної ради від 25.08.2020 №2616 та від 21.08.2020 №2604 слідує, що ОСОБА_1 дійсно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 з 01.09.1986 по 22.06.1993, в АДРЕСА_2 з 22.06.1993 і по даний час.

Як слідує з трудової книжки позивача серія НОМЕР_3 , загальний страховий стаж позивача становить більше 35 років.

Позивач 15.02.2021 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком (зі зменшенням пенсійного віку) відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як потерпілому від Чорнобильської катастрофи, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю зі зменшенням пенсійного віку на 5 (п`ять) років.

За результатами розгляду заяви рішенням Головного управління Пенсійного фонду України Київської області від 18.02.2021 №60 позивачу відмовлено у призначенні пенсії з тих підстав, що надана позивачем довідка, видана 25.08.2020 №2616 Макарівською селищною радою, не може слугувати підставою підтвердження проживання в зоні посиленого радіологічного контролю, оскільки не вказано підставу її видачі. Акт депутата не передбачений Порядком як документ, що підтверджує фактичне місце проживання.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1788-XIІ), умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон №796-XII) особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи: - особи, які постійно проживали чи працювали на території зони посиленого радіологічного контролю, якщо вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років , - пенсійний вік зменшується на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 (п`ять) років.

Пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року .

Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Умови призначення пенсії за віком визначено ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка визначає, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. При цьому, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема - не менше 28 років.

У свою чергу, відповідно до абзацу 1 статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій. Особи, які постійно проживали чи працювали на території зони посиленого радіологічного контролю, якщо вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років , - пенсійний вік зменшується на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 (п`ять) років.

З огляду на наведене, вказані обставини дають підстави для висновку, що для осіб, які мають право на зниження пенсійного віку на 5 років, вік виходу на пенсію становить 55 років.

Так, 06 березня 2021 року позивачу виповнилося 55 років,що підтверджується паспортом ОСОБА_1 .

Частиною першою статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» обумовлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління ПФ України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), при призначенні пенсії при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до територіального органу ПФУ подаються наступні документи, а саме: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (абзац дев`ятий підпункту 5 пункту 2.1 розділу II).

Згідно зі статтею 9 Закону №796 (в редакції Закону, яка була чинна на момент видачі позивачу посвідчення категорії 4 серії НОМЕР_2 від 31.12.1993) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 11 Закону №796 до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Статтею 14 Закону №796 передбачено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Згідно з частинами третьою-четвертою статті 15 Закону №796 підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 65 Закону №796-XII документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На час видачі позивачу Київською обласною державною адміністрацією посвідчення громадянина (громадянки), який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серії НОМЕР_2 від 31.12.1993, діяв Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 року №501 (постанова втратила чинність згідно з постановою КМУ від 11.07.2018 № 551, далі - Порядок №501).

За визначенням, наведеним у пункті 2 Порядку №501, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 6 Порядку №501, особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили

або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

Відповідно до пункту 10 Порядку №501 видача посвідчень провадиться, зокрема особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше

чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток N 7).

З наведених норм слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, статус особи, яка постійно проживає або постійно працює чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю 4 категорії та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796, є відповідне посвідчення. Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 20.02.2018 у справі №599/564/17, постанові від 27.02.2018 у справі №344/9789/17, постанові від 21.11.2019 у справі №572/47/17.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною шостою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

Також відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління ПФ України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), при призначенні пенсії при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до територіального органу ПФУ подаються наступні документи, а саме: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (абзац дев`ятий підпункту 5 пункту 2.1 розділу II).

Судом встановлено, що 31.12.1993 Київською обласною державною адміністрацією видано позивачу посвідчення громадянина (громадянки), який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серії НОМЕР_2 .

Відповідно до довідок Макарівської селищної ради від 25.08.2020 №2616 та від 21.08.2020 №2604 ОСОБА_1 дійсно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 з 01.09.1986 по 22.06.1993, в АДРЕСА_2 з 22.06.1993 і по даний час.

Посилання відповідача на те, що надана позивачем довідка, видана 25.08.2020 року №2616 Макарівською селищною радою, не може слугувати підставою підтвердження проживання в зоні посиленого радіологічного контролю, суд оцінює критично, оскільки як зазначалося вище, відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління ПФ України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), однією з підстав призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку є довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування. Дана довідка видана уповноваженим органом та не визнана недійсною у судовому порядку, а тому повинна братися до уваги органами Пенсійного фонду України під час призначення пенсії, тобто є допустимим та належним доказом місця проживання позивача в зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Як слідує з трудової книжки позивача серія НОМЕР_3 загальний страховий стаж позивача становить більше 35 років.

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106, смт.Макарів Київської області віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Також факт проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення позивачем підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 21.11.1987, свідоцтвом про народження дочки від 14.10.1988 серії НОМЕР_5 , 9 ( місце реєстрації смт Макарів Київської області).

Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_6 від 06.09.1983 та довідки, виданої Макарівським районним судом №1.26/198/2021 від 13.08.2021, дружина позивача - ОСОБА_2 , працювала на посаді секретаря судових засідань у Макарівському районному суді з 16.07.1986 по 01.11.1993.

Крім того, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що вони з чоловіком проживали в смт Макарів Київської області з 1986 року по АДРЕСА_1 , а з 1993 року по теперішній час - по АДРЕСА_2 . Вони офіційно одружилися у 1987 році, а у 1988 році в них народилася донька.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснили, що вони проживали по сусідству із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 з 1986 року.

Пояснили, що знають сім`ю ОСОБА_1 , заходили в гості, товаришують та підтримують дружні стосунки.

Щодо дати призначення пенсії, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

У пункті 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 встановлено, що днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

З матеріалів справи слідує, що заяву про призначення пенсії позивачем подано 15.02.2021, тобто раніше дня досягнення ОСОБА_1 пенсійного віку, а саме 55 років ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

У такому випадку пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 07 березня 2021 року.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів щодо правомірності своїх дій, а тому заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Відповідно до вимог частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн, що підтверджується квитанцією від 22.07.2021 №6335, який підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відповідача.

Враховуючи викладене, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 382 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 18.02.2021 № 60 щодо відмови у призначенні гр. ОСОБА_1 пенсії за віком як потерпілому від Чорнобильської катастрофи, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю зі зменшенням пенсійного віку на 5 (п`ять) років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити гр. ОСОБА_1 пенсію за віком як потерпілому від Чорнобильської катастрофи, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю зі зменшенням пенсійного віку на 5 (п`ять) років відповідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 07 березня 2021 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь гр. ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.