Справа № 24вр-22/160
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 січня 2022 року Справа №24вр-22/160

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучугурна Н.В., перевіривши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса №900 від 16.01.2020,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», в якій заявник просить суд:

- постановити ухвалу, якою замінити стягувача у виконавчому написі №900, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. від 16 січня 2020 року з АТ «ОТП Банк» на ТОВ «Цикл Фінанс» у зв`язку з переходом до ТОВ «Цикл Фінанс» прав кредитора за договором № від 15.04.2017, укладеним між АТ «ОТП Банк» і ОСОБА_1 .

Заява обґрунтована тим, що 16.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем вчинено виконавчий напис нотаріуса №900, яким було запропоновано стягнути на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість, що виникла за договором № від 15.04.2017, боржником за яким є ОСОБА_1 в розмірі 14269,53 грн. 18.08.2021 між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу №18/08/21, згідно з яким товариство набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які є боржниками банку, у тому числі і до ОСОБА_1 за договором № від 15.04.2017. Заявник зазначає, що судовий контроль за виконанням рішень інших органів (у тому числі і виконавчого напису нотаріуса) Законом України «Про виконавче провадження» покладено саме на адміністративні суди, а тому питання про заміну сторони виконавчого провадження під час виконання таких органів також належить здійснювати в порядку адміністративного судочинства. На підтвердження своїх доводів посилається на правові позиції Великої Палати Верховного Суду, Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, що викладені у постановах від 16.01.2019 у справі №826/7941/17, від 22.07.2019 у справі №822/1659/18, від 26.02.2020 у справі №826/7981/17.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи (заяви) від 06.01.2022 цю заяву передано судді Кучугурній Н.В.

Дослідивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса, суд зазначає про таке.

З матеріалів заяви вбачається, що 16.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем вчинено виконавчий напис нотаріуса №900 про звернення стягнення з громадянина України, яким є ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Павлоградським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, який є боржником за договором № від 15.04.2017, укладеним з Акціонерним товариством «ОТП Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 21685166, юридична адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, рахунок у форматі ІВАN: НОМЕР_3 заборгованості за кредитним договором № від 15.04.2017.

У виконавчому написі зазначено, що строк платежу за кредитним договором № від 15.04.2017 настав, сума заборгованості становить 13269,53 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. від 08.07.2021 ВП №61477937, повернуто виконавчий напис №900, виданий 16.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

18.08.2021 між Акціонерним товариством «ОТП Банк» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (фактор) укладено договір факторингу №18/08/21.

Згідно з цим договором, клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (п.1.1 договору). За цим Договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами.

06.01.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із цією заявою про заміну стягувача у виконавчому написі №1196 від 17.01.2020 з АТ «ОТП Банк» на ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» у зв`язку з переходом до ТОВ «Цикл Фінанс» прав кредитора за договором № від 15.04.2017, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах (ст.1 КАС України).

За правилами ч.3 ст. 3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із п.3 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Частинами 1,2 ст. 15 Закону №1404-VIII, визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону №1404-VIII, у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частиною четвертою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.74 Закону №1404-VIII, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частиною 1 ст.287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Положення статті 379 КАС України визначають, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно із ч.1, ч.2, ч.4 ст. 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Нормами Цивільного процесуального кодексу України та Господарського процесуального кодексу України встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного та господарського судочинства.

Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди. Аналізуючи в сукупності норми статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 379 КАС України, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі №826/7941/17.

Водночас, у справі №826/7941/17 заміна стягувача або боржника відбувалась за відкритим виконавчим провадженням.

У поданій Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заяві про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса особливістю є те, що таку заяву подано до відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса №900 від 16.01.2020.

За приписами ч.1 та ч.4 ст.379 КАС України, яку розміщено у Розділі IV «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах», у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 379 КАС України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, під яким розуміється виконавчий документ, виданий судом, який розглядав адміністративну справу як суд першої інстанції.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа у розумінні статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже положення ч.4 ст. 379 КАС України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 27.01.2021 у справі № ЗВ/380/22/20, від 28.01.2021 у справі №824/387/20-а, від 18.03.2021 у справі №200/6545/20-а.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.2 ст. 167 КАС України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

За таких обставин, ураховуючи те, що доказів відкритого виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №900 від 16.01.2017 заявником не надано, а положеннями КАС України не передбачено порядку заміни стягувача у виконавчому написі нотаріуса до відкриття виконавчого провадження, суд дійшов висновку про безпідставність заяви ТОВ «Цикл Фінанс».

Враховуючи наведене, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса №900 від 16.01.2020 слід повернути заявникові без розгляду.

Керуючись ст.ст.167, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса №900 від 16.01.2020 - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Кучугурна