Справа № 240/43851/21
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 січня 2022 року м. Житомир справа №240/43851/21

категорія 106020000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черняхович І.Е., перевіривши дотримання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області та до Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області та до Державної судової адміністрації України, в якому просить:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області щодо нарахування та виплати судді Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 за період з 01 січня 2021 року по 30 листопада 2021 року включно суддівської винагороди, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01 січня 2021 року в розмірі 2102,00 гривень;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області нарахувати та виплати судді Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 за період з 01 січня 2021 року по 30 листопада 2021 року включно суддівську винагороду, на підставі частин 2, 3 статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270 гривень, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.

- зобов`язати Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Житомирській області з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, коштів для проведення виплат судді Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 недоплаченої суддівської винагороди на період з 01 січня 2021 року по 30 листопада 2021 року включно.

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення суддівської винагороди за один місяць;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області, як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у десятиденний строк звіт про виконання судового рішення.

- з метою встановлення достовірних даних про нарахування та виплату суддівської винагороди за вищевказаний період витребувати з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області довідку про розмір нарахованої, утриманої та виплаченої мені суддівської винагороди за період з 01 січня 2021 року по зо листопада 2021 року включно.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до провадження, досліджуючи зміст та обґрунтованість позовної заяви та наданих до неї документів, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 160 КАС України в позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

За загальним правилом, під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем, із визначених у частині 1 статті 5 КАС України, способи захисту своїх порушених прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 5 ст. 161 КАС України визначено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

Таким чином, у контексті наведеного суд відмічає, що прохальна частина позовної заяви має містити позовні вимог щодо предмета спору та не може містити вимогу про витребування доказів.

Відповідно до статті 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Водночас в порушення вищезазначених норм ОСОБА_1 в прохальній частині поданої ним позовної заяви просить суд витребувати у Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області довідку про розмір нарахованої, утриманої та виплаченої йому суддівської винагороди за період з 01 січня 2021 року по 30 листопада 2021 року включно, з метою встановлення достовірних даних про нарахування та виплату суддівської винагороди за вищевказаний період.

З даного приводу суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Більш того, частиною 4 статті 161 КАС України на позивача покладено обов`язок додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Натомість, у разі неможливості самостійно надати необхідні докази, позивач може звернутися до суду за вирішенням питання про витребування доказів. В такому випадку, позивачу необхідно відповідно до вимог ст. 80, 166-167 КАС України оформити та подати до суду відповідне обґрунтоване належним чином клопотання, а не зазначати вимогу про витребування доказів в прохальній частині позовної заяви.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин; вирішуючи спір суд повинен встановити, що у зв`язку з прийнятим рішенням, вчиненням дії чи допущенням бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин; при цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Розгляду та задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Однак, позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам пункту 4 частини 5 статті 160 КАС України та визначеним у частині 1 статті 5 КАС України способам захисту порушених прав, оскільки в позовній заяві позивачем не зазначено, в чому полягає порушення його прав Державною судовою адміністрацією України та не заявлено до Державної судової адміністрації України жодної позовної вимоги про визнання протиправними рішень, дії чи бездіяльності, які порушують права позивача.

З огляду на що, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 необхідно уточнити заявлені ним позовні вимоги та привести їх у відповідність до частини 1 статті 5 КАС України, шляхом зазначення, які саме протиправні, на переконання позивача, рішення, дії чи бездіяльність Державної судовою адміністрацією України ним оскаржуються.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду:

- належним чином оформленої позовної заяви (в 2-х екземплярах) із заявленими відповідно до норм ч. 1 ст. 5, п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України позовними вимогами, а саме із зазначення, які саме протиправні, на переконання позивача, рішення, дії чи бездіяльність Державної судовою адміністрацією України ним оскаржуються;

- оформленого відповідно до вимог ст. 80, 166-167 КАС України клопотання про витребування доказів (у разі необхідності такого витребування).

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя І.Е.Черняхович