Справа № 541/3542/21
Суддя: Куцин В. М.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/3542/21
Провадження №2-а/541/5/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 січня 2022 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Куцин В. М.

секретаря судового засідання Педорич К.К.,

представника позивача, адвоката Чернюка В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Фененка Петра Петровича, Головного управління національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Фененка Петра Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 037266 від 06.12.2021 року, винесеної інспектором СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Фененко Петром Петровичем і закриття справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.121, ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою інспектора СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Фененка П.П. від 06 грудня 2021 року серії БАВ № 037266 на нього накладено адміністративне стягнення по статтях 126 ч. 2, 121 ч. 6 та 121 ч. 5 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в сумі 3400 гривень .

Постанову вважає незаконною і такою, що порушує його права.

06 грудня 2021 року він не керував жодним транспортним засобом, а відтак і не міг порушити пунктів Правил дорожнього руху України. Скутер «Ямаха» перебував у володінні ОСОБА_2 та з його слів належав його родичам. В село Степанівка Миргородського району ОСОБА_3 їхав через селище Велика Багачка до своєї дівчини на ім`я ОСОБА_4 , у якої вони заночували після спілкування з працівниками поліції. Він з ним їхав за компанію.

Своєю винуватість у вчиненні правопорушень за оскаржуваною постановою не визнавав. На його прохання надати чіткі докази того, що саме він керував транспортним засобом працівники поліції не надали. В основному вони спілкувалися з ОСОБА_5 , який з ними сперечався, доводячи його невинуватість.

Після цього Інспектор повідомив, що відносно нього буде виносити оскаржувану постанову, зміст якої в супереч вимогам ст. 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення не було оголошено на місці, так само, як і не вручено її копію.

Копію такої постанови він отримав тільки 21 грудня 2021 року простим поштовим відправленням у конверті.

Оскільки ніяких порушень Правил дорожнього руху України він не допускав, цим фактично заперечив свою вину та просив інспектора перед накладенням стягнення забезпечити можливість бути присутнім адвоката, а також клопотав допитати, як свідка ОСОБА_2 . Однак, інспектор не забезпечив права на правову допомогу адвоката та допит свідка перед накладенням стягнення, чим порушив його права, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав адміністративне стягнення без врахування пояснень і без оцінки його доводів та заперечень, а також без будь - яких доказів його вини, що в свою чергу є порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Оскаржувана постанова, в супереч приписам ст. 251 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містять посилання на докази його винуватості.

Описова частина оскаржуваної постанови взагалі не містять зазначення об`єктивної сторони конкретних діянь із переліку передбачених ст. 126 ч. 2, 121 ч. б та 121 ч. 5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також посилання на жодний доказ його винуватості за цими нормами.

В зв`язку з цим просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 037266 від 06.12.2021 року, винесеної інспектором СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Фененко Петром Петровичем і закриття справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.121, ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 28.12.2021 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом, відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд з урахуванням положень ст. 286 КАС України

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, направив заяву, в якій позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити (а.с.23).

Представник позивача, адвокат Чернюк В..Д. просив задовольнити позов з підстав викладених в позовній заяві. Вказав, що 06 грудня 2021 року ОСОБА_1 перебував у с. Велика Багачка та разом з товаришем ОСОБА_3 їхав на скутері. Транспортним засобом не керував. При зупинці поліцейськими та при розгляді справи про адміністративне правопорушення, він заявив клопотання про розгляд справи за участі адвоката, однак захисника залучено не було, в зв`язку з чим, порушено право на захист позивача. Відповідачі в порядку ст. 77 КАС України не надали суду всі наявні у них документи та матеріали, які можуть бути використані, як докази у справі, всупереч ст. 79 КАС України не подали відзив на позовну заяву, внаслідок чого це відповідно до положень ч. 4 ст. 159 КАС України може розцінюватися, як визнання відповідачами позову. В зв`язку з вищевикладеним просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 037266 від 06.12.2021 року, винесеної інспектором СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Фененко Петром Петровичем щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.121, ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення та стягнути судові витрати, сплачений судовий збір.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, відзив на позовну заяву не направили. Про розгляд справи повідомлені належним чином (а.с. 21,22).

Відповідно до положень ст. 205 КАС України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку.

Як вбачається з матеріалів справи інспектор СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Фененко Петро Петрович 06.12.2021 року виніс постанову серії БАВ № 037266 про накладення адміністративного стягнення на позивача у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

У вищевказаній постанові зазначено, що 06.12.2021 року о 03 год. 24 хв. в селищі велика Багачка по вулиці Європейська водій ОСОБА_1 керував скутером Ямаха та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст.121, ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 5).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка, чи вчинені дії суб`єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею ст. 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях цього Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією фіксування адміністративного правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Окрім того, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачами не надано доказів скоєння позивачем правопорушення зазначеного в оскаржуваній постанові, в порядку ст. 251 КУпАП, а саме щодо фіксування зазначених подій технічними приладами, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших документів.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги або заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 6 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Однак, відповідачі, які були належним чином повідомлені про дату, місце і час розгляду справи, не надали суду будь-яких доказів в обґрунтування правомірності своїх дій, не направили обґрунтованого відзиву на позовну заяву.

Таким чином відповідно до вимог ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Право на захист особи, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, гарантоване пунктом 3 (с) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що включає право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя. Відповідно до усталеної практики у справах щодо України, поняття «кримінальне правопорушення» в практиці ЄСПЛ має автономне тлумачення, та кримінально- правова суть визнається не лише стосовно Кримінального кодексу, а й Кодексу про адміністративні правопорушення (Рішення від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України» (Gurcpka v. Ukraine), заява № 61406/00, п. 53 та від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України» (Kornev and Karpenko v. Ukraine).

Суд вважає встановленим, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що зробив відповідну заяву відповідачу, оскільки відповідачем вказане твердження позивача не спростоване.

Однак, інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Суд наголошує, що такі дії інспектора грубо порушують права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що в свою чергу є порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Належна реалізація позивачем прав, встановлених ст. 268 КУпАП, мала можливість вплинути на прийняте інспектором поліції рішення у справі про адміністративне правопорушення, про що свідчать коментарі інспектора при розгляді справи щодо правової необізнаності відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16-а.

Суд зауважує, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

За правилами статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.162 КАС України суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень і про скасування або визнання не чинним рішення.

Положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, як не надано до суду і судом не досліджено жодних заперечень проти заявленого позову та викладених в ньому обставин, та в розумінні ч.2 ст. 77 КАС України не довів суду законність своїх рішень і дій, оскаржувана постанова прийнята не у спосіб, що передбачений законами, необґрунтовано, без дотримання вимог ст. 33, 279 КУпАП, без урахуванням права особи на захист та участь у процесі прийняття рішення захисника, суд вважає за необхідне скасувати постанову інспектора СРПП ВП№3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області капітана старшого лейтенанта поліції Фененка П.П. серії БАВ №037266 від 06.12.2021, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.121, ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу 3400 гривень та справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, відносно позивача направити на новий розгляд .

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 159, 162, 229, 243 - 246, 250, 268, 271, 272, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №037266 від 06.12.2021 року, винесену інспектором СРПП ВП №3Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Фененка Петра Петровича про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 5 ст.121, ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст.121, ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення направити на новий розгляд інспектору СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області старшому лейтенанту поліції Фененку Петру Петровичу.

Стягнути із Головного управління національної поліції в Полтавській області (, місце розташування: 36014, Полтавська область, місто Полтава, вул. Пушкіна, будинок 83) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок понесених судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Інспектор сектору реагування патрульної поліції ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Фененко Петро Петрович, місце роботи: вул. Я. Усика, 34, м. Миргород, Полтавська область.

Головне Управління національної поліції в Полтавській області, місцезнаходження: вул. Шевченка, 83, м. Полтава, Полтавська область, .

Суддя: В. М. Куцин