Справа № 200/13158/21
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року Справа№200/13158/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Аляб`єва І.Г., розглянувши за правилами загального позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позовну на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позовну на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області №37 від 15 вересня 2021 року про відмову у призначенні мені пенсії відповідно до п. 1 частини 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 08 вересня 2021 року із зарахуванням до пільгового підземного стажу за Списком №1-Шахтарі періодів роботи з 18 жовтня 1990 року по 04 жовтня 2000 року на посаді "електрослюсаря підземного» в Шахті «Єнакієвська» ВО «Орджонікідзевугілля», з 13 жовтня 2008 року по 20 лютого 2014 року на посаді «електрослюсаря підземного» в Шахті «Жданівська», з 20 березня 2014 року по 31 липня 2014 року на посаді «електрослюсаря підземного» в Шахті «Жданівська», до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 01 березня 2005 року по 06 жовтня 2008 року на посаді "електромонтера по ремонту та обслуговуванню електрообладнання» в цеху сульфовугілля в Закритому акціонерному товаристві «Єнакіївський коксохімпром» та до страхового стажу періоду роботи з 11 січня 1988 року по 13 червня 1988 року та періоду на період навчання з 01 вересня 1984 року по 06 січня 1988 року в СПТУ №112 м.Єнакієве за професією «електрослюсаря».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що пенсійний орган безпідставно відмовлено позивачу в зарахуванні до пільгового та страхового стажу певні періоди його роботи при призначені пенсії за віком на пільгових умовах, чим порушено права та законні інтереси позивача.

Ухвалою суду від 11.10.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 11.11.2021 ухвалено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.11.2021.

29.11.2021 розгляд справи відкладено на 06.12.2021.

Ухвалою суду від 06.12.2021 закрито підготовче провадження, розгляд справи призначено на 04.01.2022.

Відповідач позовні вимоги не визнав, 13.12.2021 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, ОСОБА_1 звернулася до управління з заявою про призначення пенсії відповідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 08.09.2021 рішенням відділу призначення пенсій від 15.09.2021 № 37 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи. До пільгового стажу роботи не зараховано період з 01.03.2005 по 19.12.2010, оскільки відсутні дані про атестацію робочого місця за вказаний період. З 21.02.2014 по 18.03.2014, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні відомості по спеціальному стажу. До загального стажу не зараховано періоди роботи: з 01.09.1984 по 06.01.1998, оскільки не надано диплом НОМЕР_1 про навчання, а запис про навчання трудовій книжці не містить дату видачі диплома; з 11.01.1988 по 13.06.1988, оскільки слабкий відбиток печатки, що засвідчує запис про звільнення, через що його неможливо ідентифікувати.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надало до суду відзив на позовну заяву в якому зазначає, що ОСОБА_1 не надано довідок, уточнюючих пільговий стаж роботи за період з 01.03.2005 по 19.12.2010, з 21.02.2014 по 18.03.2014. В індивідуальних відомостях про застраховану особу за вказані періоди відсутнє посилання на атестацію робочого місця та відсутня позначка про спеціальний стаж. В матеріалах електронної справи відсутні довідки про заробітну плату та про підтвердження наявного пільгового стажу роботи. За записами, що містяться в трудовій книжці, відображені лише період роботи та назва посади, інформація про номер списку пільгової роботи відсутні. Також не надано документів, які свідчать про проведення атестації робочих місць за умовами праці. Дані записи підтверджують тільки загальний стаж роботи, а не пільговий.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на зазначене, оскільки у судове засідання не прибули представники сторін, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджено паспортом НОМЕР_2 . /а.с.7-8/

08.09.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах./а.с. 89-90/

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15.09.2021 №37 відмовлено в призначенні пенсії. В спірному рішенні зазначено, що страховий стаж позивача складає: 27 років 3 місяці 19 днів; пільговий стаж складає 6 років 1 місяць 18 днів. До пільгового стажу роботи не зараховано період з 01.03.2005 по 19.12.2010, оскільки відсутні дані про атестацію робочого місця за вказаний період. З 21.02.2014 по 18.03.2014, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні відомості по спеціальному стажу. До загального стажу не зараховано періоди роботи: з 01.09.1984 по 06.01.1998, оскільки не надано диплом НОМЕР_1 про навчання, а запис про навчання трудовій книжці не містить дату видачі диплома; з 11.01.1988 по 13.06.1988, оскільки слабкий відбиток печатки, що засвідчує запис про звільнення, через що його неможливо ідентифікувати./а.с.10-11/

Відповідно до диплому серії «А» № НОМЕР_3 ОСОБА_1 у період з 01.09.1984 по 06.01.1988 навчався у середньому професійно-технічному училище №112 м.Єнакієве та закінчив повний курс середнього професійно-технічного училища за професією «електрослюсар підземний третього розряду». /а.с.18/

Військовим квитком серії НОМЕР_4 підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 19.06.1988 по 21.06.1990 проходив Службу в Лавах Радянської Армії./а.с.19/

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 , зазначено:/а.с.12-17/

- з 01.09.1984 по 06.01.1988 позивач навчався в СПТУ №112 м.Єнакієве за фахом «електрослюсар» (запис1-2);

- з 11.01.1988 по 13.06.1988 позивач працював на Шахті «Єнакієвська» комбінат «Орджонікідзевугілля» на посаді електрослюсаря 3 розряду поверхневим (запис 3-4);

- з 19.06.1988 по 21.06.1990 позивач проходив службу в Лавах Радянської Армії;

- 18.09.1990 по 04.10.2000 позивач працював на посаді електрослюсаря підземного на Шахті «Єнакієвська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля»(запис 5-7);

- з 01.03.2005 позивач працював у Закритому акціонерному товаристві «Енакієвський коксохімпром» на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електрообладнання 4 розряду в цеху сульфовугілля (запис 8-9);

- - 20.03.2008 по 06.10.2008 позивач працював апаратником з видобутку сіркового бензолу 5 розряду в цеху уловлювання (запис 10-11);

- 13.10.2008 по 20.02.2014 працював на посаді електрослюсаря підземним з повним робочим днем у шахті на ЗАТ ОП «Шахта «Жданівська» (запис 12-14);

- 21.02.2014 по 19.03.2014 працював на посаді вантажника технологічного комплексу (запис 15);

- з 20.03.2014 по 22.01.2017 позивач працював на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті (запис 16-17);

- 23.01.2017 переведений на посаду вантажника технологічного комплексу (запис 17);

- 16.02.20127 по 11.07.2021 працював на посаді електрослюсаря підземного 4 розряду з повним робочим днем у шахті (18-20).

Довідкою ПАТ «Орендне підприємство «Шахта «Жданівська» від 28.01.2020 №12-02/301 підтверджено, що у період з 13.10.2008 по 20.02.2014 ОСОБА_1 працював на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті, зазначена посада передбачена постановою КМУ від 16.01.2003 №36 (Список №1, розділ 1, підрозділ 1 пункт а, код КП 1.1.а); з 21.02.2014 по 19.03.2014 позивач працював на посаді вантажника технологічного комплексу; з 20.03.2014 по 22.01.2017 ОСОБА_1 працював на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті, зазначена посада передбачена постановою КМУ від 16.01.2003 №36 (Список №1, розділ 1, підрозділ 1 пункт а, код КП 1.1.а); з 23.01.2017 по 15.02.2017 позивач працював на посаді вантажника технологічного комплексу; з 16.02.2017 по теперішній час ОСОБА_1 працює на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті, зазначена посада передбачена постановою КМУ від 16.01.2003 №36 (Список №1, розділ 1, підрозділ 1 пункт а, код КП 1.1.а)./а.с.20/

Наказами від 16.03.2001 №188, від 27.12.2005 №1045 та від 20.12.2010 №3261 затверджено висновки з атестації робочих місць за умовами праці на Орендному підприємстві «Шахта «Жданівська»./а.с.21-28/

Відповідно до довідки Закритого акціонерного товариства «Єнакієвський коксохімпром» від 15.01.2020 №4 підтверджено, що у період з 01.03.2005 по 19.03.2008 ОСОБА_1 працював повний робочий день у цеху сульфовуголь, на посаді електромонтером з ремонту та обслуговування електрообладнання, робітником ремонтних служб, занятих ремонтом обладнання в містах їх установки на дільницях діючих виробництв, зазначена посада передбачена постановою КМУ від 16.01.2003 №36 (Список №1, розділ IV, підрозділ 2, пункт а, позиція 4.2а-3б); з 20.03.2008 по 06.10.2008 позивач працював на повний робочий день в цеху уловлювання, апаратчиком отримання сирого бензолу, у тому числі занятого на сіроочищенні газу, у виробництві продуктів з наявністю у повітрі робочої зони шкідливих речовин 1-2 класів небезпеки а також канцерогенів, зазначена посада передбачена постановою КМУ від 16.01.2003 №36 (Список №1, розділ IV, підрозділ 2, пункт а, позиція 4.2а). Додатково зазначено, що атестація робочих місць проведена відповідно до наказів від 25.07.2001 №69 та від 24.07.2006 №110./а.с.29-30/

Архівними довідками Адміністрації м.Єнакієве від 15.01.2020 №26/03-1, 26/03-2, 26/03-3, підтверджено, що ОСОБА_1 у період з січня 1988 року по червень 1988 року, з вересня 1990 року по вересень 2000 року отримував заробітну плату./а.с.33-35/

Відповідно до архівної довідки Адміністрації м.Єнакієве від 15.01.2020 №26/03-4 у період з 11.01.1988 по 15.06.1988 позивач працював на посаді електрослюсар поверхневий в шахті; з 18.09.1990 по 03.10.2000 позивач працював на посаді електрослюсаря підземного цеху ЕМО./а.с.36-37/

Здійснивши оцінку обставин справи та надавши їм юридичної кваліфікації, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до приписів пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно; 45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року; 46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року; 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року; 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року; 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року; 48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року; 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року; 49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року; 49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року; 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 Закону № 1058-IV є перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII та частини першої статті 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (пункт 1 Порядку).

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Трудовою книжкою ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 підтверджено факт роботи позивача у спірні періоди, зазначені записи скріплені печатками та дефектів не мають.

Вирішуючи питання щодо спірних періодів роботи позивача, суд виходить з такого.

Щодо не зарахування періоду навчання у середньому професійно-технічному училище №112 м.Єнакієве у період з 01.09.1984 по 06.01.1988 суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 8 Порядку №637, час навчання у вищих учбових, професіональних, учбово-виховних закладах, учбових закладах підвищення кваліфікації і перепідготовки кадрів, у аспірантурі, докторантурі й криничній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, які видані на підставі архівних даних і які містять відомості про період навчання. При відсутності у таких документах відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

Відповідно до диплому серії «А» № НОМЕР_3 ОСОБА_1 у період з 01.09.1984 по 06.01.1988 навчався у середньому професійно-технічному училище №112 м.Єнакієве та закінчив повний курс середнього професійно-технічного училища за професією «електрослюсар підземний третього розряду». /а.с.18/

Таким чином, зі вказаного Порядку убачається, що при відсутності у дипломі особи відомостей часу навчання, приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_4 підтверджено, що у період з 01.09.1984 по 06.01.1988 ОСОБА_1 навчався у середньому професійно-технічному училище №112 м.Єнакієве (запис 1-2).

Виходячи з наведеного період навчання підлягає зарахуванню до страхового стажу період навчання у середньому професійно-технічному училище №112 м.Єнакієве у період з 01.09.1984 по 06.01.1988.

Щодо не зарахування до страхового стажу роботи позивача період його роботи з 11.01.1988 по 13.06.1988 через слабкий відбиток печатки при звільнені, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення передбачено», що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно п. 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях від 20.06.1974 № 162, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно з п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 р. №58 (далі Інструкція №58) записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Згідно із п.2.4. зазначеної Інструкції, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Як встановлено, п. 2.14 Інструкції, у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу.

У графі 3 пишеться: "Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій". Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийняття на роботу.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а наявність відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням такого стажу.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року по справі № 754/14898/15-а.

Окрім цього суд наголошує, що робітник не може нести відповідальність за неналежне оформлення трудової книжки.

Крім того, архівною довідкою Адміністрації м.Єнакієве від 15.01.2020 №26/03-4 підтверджено, що у період з 11.01.1988 по 15.06.1988 позивач працював на посаді електрослюсар поверхневого.

Виходячи з наведеного період роботи позивача з 11.01.1988 по 13.06.1988 підлягає зарахуванню до страхового стажу роботи.

Щодо не зарахування періодів роботи позивача з 18.10.1990 по 04.10.2000, з 13.10.2008 по 20.02.2014, з 20.03.2014 по 31.07.2014 та з 01.03.2005 по 06.10.2008 до пільгового стажу роботи, суд зазначає наступне.

Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Згідно роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України та Міністерства праці України за №01-3/406-02-2 від 10.05.1994 року, під повним робочим днем вважається виконання роботи в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 (далі - Порядок №383), встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Відтак, факт роботи позивача у спірні періоди на «Шахті «Єнакієвська» ВО «Орджонікідзевугілля» (з 18.10.1990 по 04.10.2000), «Шахта «Жданівська» (з 13.10.2008 по 20.02.2014 та з 20.03.2014 по 31.07.2014) та ЗАТ «Єнакієвський коксохімпром» (з 01.03.2005 по 06.10.2008) підтверджений належним чином та сторонами не оспорюється, спірним є питання щодо зарахування вказаного періоду до пільгового стажу позивача.

З матеріалів справи вбачається що атестація робочих місць на «Шахті «Єнакієвська» ВО «Орджонікідзевугілля» (наказ від 25.11.1997 №178/тб), «Шахта «Жданівська» (16.03.2001 №188, від 27.12.2005 №1045 та від 20.12.2010 №3261) та ЗАТ «Єнакієвський коксохімпром» (від 25.07.2001 №69) проводилась, що підтверджується наказами про проведення атестації робочих місць.

Питання атестації робочих місць врегульовано Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 (далі - Порядок №442).

Згідно п.п. 1, 2, 4 Порядку №442, атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи роботодавця, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Держпраці.

Контроль за якістю проведення атестації робочих місць за умовами праці, правильністю застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (461-2016-п), Списків виробництв, робіт, цехів, професій і посад, зайнятість працівників в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці (1290-97-п), Переліку виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими умовами праці, робота в яких дає право на скорочену тривалість робочого тижня (163-2001-п), Переліків робіт із особливо шкідливими і особливо важкими та шкідливими і важкими умовами праці, на яких встановлюється підвищена оплата праці, та інших нормативно-правових актів, відповідно до яких надаються пільги та компенсації працівникам за роботу із шкідливими умовами праці, покладається на Держпраці.

Згідно зі статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі, якщо непроведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому вбачається, що працівник, який працює на посаді, віднесеній до відповідного Списку, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділений будь-якими повноваженнями або обов`язками, які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Тому, суд дійшов висновку, що відмовляючи працівнику в зарахуванні спірного періоду до пільгового стажу, відповідач фактично покладає відповідальність за не проведення атестації робочих місць на підприємстві на позивача.

Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Великої палати Верховного суду, викладеною постанові від 19.02.2020 року по справі № 520/15025/16-а.

В означений постанові Верховний суд наголосив, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено протиправність дій відповідача щодо незарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи на «Шахті «Єнакієвська» ВО «Орджонікідзевугілля» (з 18.10.1990 по 04.10.2000), «Шахта «Жданівська» (з 13.10.2008 по 20.02.2014 та з 20.03.2014 по 31.07.2014) та ЗАТ «Єнакієвський коксохімпром» (з 01.03.2005 по 06.10.2008).

Крім того, архівними довідками Адміністрації м.Єнакієве від 15.01.2020 №26/03-1, 26/03-2, 26/03-3, 26/03-4 підтверджено факт роботи та отримання заробітної плати позивача. Тобто відомості зазначені в архівних виписках, відповідають записам трудової книжки позивача.

Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 31.10.2019 року у справі № 711/10426/16-а, документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, оскільки вказана обставина не може слугувати підставою порушення прав громадян України на пенсійне забезпечення, що відповідає правозастосовній практиці в частині застосування так званих "намібійських винятків" Міжнародного суду ООН.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Суд приходить до висновку, що відомості зазначені в довідках Адміністрації м.Єнакієве від 15.01.2020 №26/03-1, 26/03-2, 26/03-3, 26/03-4 підлягають врахуванню при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім того, суд зазначає, що згідно із пунктом 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається, що Пенсійний фонд, під час вирішення питання щодо призначення пенсії, зобов`язаний збирати, перевіряти певні обставини та відомості, які необхідні для вирішення питання щодо призначення пенсії, для чого останньому надається тримісячний термін.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, при вирішення питання про призначення пенсії позивачу, не дотримався справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, оскільки не використав надані законом повноваження для з`ясування тих чи інших обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

У відповідності до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Враховуючи викладене, суд вважає, що органи Пенсійного фонду України повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що цей позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. відповідно до квитанції від 01.10.2021.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у зазначеному розмірі підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, пл..Свободи, 5, Держпром 3 під`їзд 2 поверх), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позовну на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, пл.Соборна,3, м.Слов`янськ, Донецька область, 84122) про протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області №37 від 15 вересня 2021 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії відповідно до п. 1 частини 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, пл.Свободи, 5, Держпром 3 під`їзд 2 поверх) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 08 вересня 2021 року із зарахуванням до пільгового підземного стажу за Списком №1-Шахтарі періодів роботи з 18 жовтня 1990 року по 04 жовтня 2000 року на посаді "електрослюсаря підземного» в Шахті «Єнакієвська» ВО «Орджонікідзевугілля», з 13 жовтня 2008 року по 20 лютого 2014 року на посаді «електрослюсаря підземного» в Шахті «Жданівська», з 20 березня 2014 року по 31 липня 2014 року на посаді «електрослюсаря підземного» в Шахті «Жданівська», до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 01 березня 2005 року по 06 жовтня 2008 року на посаді "електромонтера по ремонту та обслуговуванню електрообладнання» в цеху сульфовугілля в Закритому акціонерному товаристві «Єнакіївський коксохімпром» та до страхового стажу періоду роботи з 11 січня 1988 року по 13 червня 1988 року та періоду на період навчання з 01 вересня 1984 року по 06 січня 1988 року в СПТУ №112 м.Єнакієве за професією «електрослюсаря».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, пл..Свободи, 5, Держпром 3 під`їзд 2 поверх) на користь позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення судом складено 12 січня 2022 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв