Справа № 440/11939/21
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/11939/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Канигіної Т.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах відповідно до положень пункту "в" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зарахувати позивачу періоди роботи тракториста в радгоспі імені Чапаєва з 20.05.1983 по 25.05.1984 та з 01.06.1986 по 26.04.1997;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до положень пункту "в" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та нарахувати позивачу пенсію за пільговим стажем з моменту звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з 03.06.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за період трудової діяльності позивач набув стаж, достатній для призначення пенсії на пільгових умовах. Однак, відповідач відмовив у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах з посиланням на відсутність у позивача необхідного стажу, передбаченого Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №440/11939/21; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) /а.с. 36/.

29.10.2021 до суду надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача звертав увагу на те, що зазначений вид пенсії призначається за результатами розгляду і аналізу всіх наданих документів заявником, у разі дотримання особою всіх умов призначення пенсії, зокрема, щодо стажу та пенсійного віку. З огляду на те, що позивачем не підтверджено стаж для призначення пенсії на пільгових умовах, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 16.07.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області №103 від 20.08.2021 відмовлено в підтвердженні роботи, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 20.05.1983 по 25.05.1984 та з 11.06.1986 по 26.04.1997 з підстав відсутності відомостей про ліквідацію підприємства без визначення правонаступника /а.с. 13-14/.

Не погодившись із зазначеними рішеннями пенсійного органу, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статі 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Підстави надання пенсії особам за віком на пільгових умовах визначені статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (надалі - Закон № 1058-IV).

За Преамбулою Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов`язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", пунктом 7 частини першої статті 1 якого визначено, що Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається: чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Також пунктом "в" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Стаття 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлює, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів - трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів - трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З аналізу наведених норм вбачається, що наявність записів у трудовій книжці є достатнім і основним доказом підтвердження відповідного стажу роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться, зокрема, такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку № 637).

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 7, згідно з яким до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо). Віднесення господарства до підприємств сільського господарства, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, провадиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.

Судом встановлено, що трудова книжка позивача містить запис про роботу позивача трактористом з 20.05.1983 по 25.05.1984 та з 11.06.1986 по 26.04.1997 у радгоспі ім. Чапаєва, КСП ім. Чапаєва.

Крім того, відповідно до архівної довідки Комунальної установи "Трудовий архів Диканської селищної ради" № 01-09/53 від 29.03.2021: згідно з наказом №56-к від 26.05.1983 по радгоспу ім. Чапаєва Диканського району Полтавської області ОСОБА_1 після закінчення курсів механізаторів зарахований на посаду тракториста з 20.05.1983; згідно з наказом №26 від 23.05.1984 по радгоспу ім. Чапаєва Диканського району Полтавської області ОСОБА_1 звільнений з посади тракториста з 25.05.1984 в зв`язку з призовом в армію; згідно з наказом №36 від 16.06.1986 по радгоспу ім. Чапаєва Диканського району Полтавської області ОСОБА_1 прийнятий на посаду тракториста з 11.06.1986; згідно з рішенням голови колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чапаєва Диканського району Полтавської області №17 від 26.04.1997 ОСОБА_1 звільнений з посади тракториста з 26.04.1997 /а.с. 18-19/.

При цьому, архівною довідкою Полтавської районної державної адміністрації №04-08/55 від 28.03.2021 зазначено, що з прийняттям постанови Верховної Ради України № 273 від 14.02.1996 "Про колективне сільськогосподарське підприємство" радгосп ім. Чапаєва реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство імені Чапаєва (протокол №1 загальних зборів трудового колективу КСП імені Чапаєва від 13.02.1996) та відповідно до рішення зборів уповноважених членів КСП ім. Чапаєва - КСП ім. Чапаєва реорганізовано в ТОВ ім. Чапаєва (протокол №2 зборів уповноважених членів КСП ім. Чапаєва від 01.03.2000 /а.с. 20/.

Також відповідно до архівної довідки Комунальної установи "Трудовий архів Диканської селищної ради" від 29.03.2021 №01-09/54 про заробітну плату оплата праці позивача проводилась за такі періоди роботи: з 20.05.1983 по 25.05.1984; з 01.06.1986 по 26.04.1997 /а.с.15-16/; згідно з архівною довідкою Комунальної установи "Трудовий архів Диканської селищної ради" від 29.03.2021 №01-09/55 з 1996 по 1997 зазначено відпрацьовані людинодні /а.с. 17/.

Отже, у сукупності наведених доказів: основним доказом підтвердження стажу - трудовою книжкою позивача, а також додатковими - відповідними довідками підтверджено пільговий стаж роботи ОСОБА_1 з 20.05.1983 по 25.05.1984, з 01.06.1986 по 26.04.1997 на посаді тракториста.

З урахуванням наведеного, безпідставні доводи відповідача про відсутність підтвердження відповідного стажу тракториста за спірний період з підстав відсутності відомостей про ліквідацію підприємства без визначення правонаступника та з посиланням на архівну довідку Полтавської райдержадміністрації від 28.03.2021 № 04-08/55, у якій зазначено, що згідно з протоколами загальних зборів радгоспу ім. Чапаєва з подальшою реорганізацією встановлений мінімум виходнів для чоловіків становив: 1982-1995 роки - запис відсутній; за 1982 рік запис про прийняття на роботу, переведення ОСОБА_1 - відсутній; за 1984 рік запис про звільнення з роботи ОСОБА_1 - відсутній; за 1986 рік запис про прийняття на роботу ОСОБА_1 - відсутній; за 1997 рік запис про звільнення з роботи ОСОБА_1 - відсутній.

Крім того, суд зазначає, що у наведеній довідці міститься інформація про заробітну плату ОСОБА_1 згідно з наказами радгоспу ім. Чапаєва №165 від 25.11.1982, № 170 від 03.12.1982, а також згідно з наказом радгоспу ім. Чапаєва № 144-а від 21.12.1983 ОСОБА_1 визначений як тракторист.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що архівні довідки та трудова книжка є документами, що обов`язкові до урахування Комісією з питань підтвердження стажу роботи, яка наділена виключними повноваженнями щодо підтвердження стажу, передбаченого пунктом "в" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Водночас, судом встановлено, що позивач не звертався до пенсійного органу із заявою про призначення пільгової пенсії, рішення про відмову в призначенні пільгової пенсії позивачу не приймалося.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач фактично оскаржує рішення № 103 від 20.08.2021 Комісії з підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні Пенсійного фонду України, яким йому відмовлено в підтвердженні пільгового стажу, проте, позовних вимог про скасування цього рішення не заявляє.

Згідно з частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки право позивача на підтвердження пільгового стажу для призначення пенсії за віком порушено, то воно підлягає відновленню у спосіб, яким є скасування рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області №103 від 20.08.2021, яким порушені права позивача, а саме: у частині відмови в підтвердженні періоду роботи позивача трактористом з 20.05.1983 по 25.05.1984 та з 01.06.1986 по 26.04.1997.

Суд, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, приймає рішення про захист порушеного права позивача у наведений спосіб.

Позовні вимоги щодо визнання права на пенсію на пільгових умовах, зарахування пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії, є передчасними, оскільки питання щодо зарахування пільгового стажу, призначення пенсії відноситься до повноважень пенсійного органу, до якого позивач не звертався, у зв`язку з чим його право на пільгову пенсію не оспорюється.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Водночас, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки передумовою для виникнення цього спору стало рішення відповідача, яке підлягає скасуванню, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати позивача у повному розмірі.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 132, 139, 243-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ( вул. Соборності, буд.66, Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області №103 від 20.08.2021 в частині відмови ОСОБА_1 у підтвердженні пільгового стажу роботи з 20.05.1983 по 25.05.1984, з 01.06.1986 по 26.04.1997.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.С. Канигіна