Справа № 520/21998/21
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 січня 2022 року № 520/21998/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Харківської міської ради (, 61003, м. Харків, майдан Конституції, будинок 7), третя особа: Департамент територіального контролю та земельних відносин Управління земельних відносин Харківської міської ради (61003, м. Харків, вулиця Квітки Основ'яненко, буд. 7, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність Харківської міської ради, яка полягає у не здійсненні належного розгляду заяви ОСОБА_1 , щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

-зобов`язати Харківську міську раду повторно розглянути звернення ОСОБА_1 щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням висновків суду у даній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протиправна бездіяльність відповідача порушує право ОСОБА_1 щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 03.11.2021 відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та третій особі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач, у наданий судом термін відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суддя Кухар М.Д. з 28.12.2021 по 06.01.2022 перебувала у щорічній відпустці.

Суд, дослідивши матеріали по суті справи доводи та докази на їх обґрунтування, встановив такі обставини.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 17.05.2013 №№ 5-304, 5-302 - позивачу, на праві приватної власності належить житловий будинок з прибудовами літ. «А-1», матеріал стін - дерево, цегла загальною площею 79,1 кв.м, житловою площею 38,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з прибудинковими та надвірними будівлями, технічний паспорт житлового будинку та свідоцтва додаються до позовної заяви.

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки, складеного посадовими особами Харківської міської ради №1457/20 від 22.09.2020 року, під час обстеження земельної ділянки встановлено наступне: площа земельної ділянки становить 0,1000 га відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30.03.2020 №НВ-020 (кадастровий номер :13:021:0218); ділянка частково огороджена, використовується для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та зазначено у додаткових відомостях, що використовується додаткова земельна ділянка внаслідок встановлення огорожі.

Департаментом земельних відносин Виконавчого комітету Харківської міської ради 11.12.2020 вперше повернуто технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1 .

Мотивуючи свою відмову Харківська міська рада зазначила, у своїй відповіді №Р-2-47629/1-20.08-31 від 11.12.2020, що документація розроблена з порушенням норм діючого законодавства України та не містить земельної ділянки на розробку, а також земельна ділянка яка знаходиться у володінні позивача суттєво відрізняється від площі земельної ділянки зазначеній в наданих документах.

ОСОБА_1 25.05.2021 до Харківської міської ради повторно подано Заяву про передачу у приватну власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд за адресою - АДРЕСА_2 з виправленнями в межах чинного законодавства України, зокрема усунуто зауваження Департаменту земельних відносин Харківської міської ради було виконано п. 3.12 Інструкції «Про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі та їх закріплення межовими знаками» від 18 травня 2010 року №376 та погоджено межі земельної ділянки із суміжними землекористувачами, стосовно чого складено Акт погодження меж земельної ділянки від 01.02.2020. Також, зазначено, що позивач просить передати у власність земельну ділянку, чітко окреслено, з кадастровим номером :13:021:0218, яка ним фактично використовується, а встановлений паркан жодним чином не визначає меж цієї ділянки та нього відношення не має.

Від Департаменту територіального контролю та земельних відносин Управління земельних відносин Виконавчого комітету Харківської міської ради 15.07.2021 надійшов лист з відповіддю на заяву від 02.06.2021 щодо передачі у приватну власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 , де зазначено про відмову у розгляді питання стосовно відведення земельної ділянки.

Мотивуючи відмову у розгляді питання Департамент територіального контролю та земельних відносин Управління земельних відносин зазначив, що термін дії Акту обстеження земельної ділянки №1457/20 від 22.09.2020 сплив та під час обстеження виявлено, що за вказаною адресою використовується додаткова земельна ділянка внаслідок огородження, у зв`язку з чим фактичне користування не відповідає заявленій площі земельної ділянки.

Не погодившись із вказаним позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із вказаним позовом.

Вирішуючи спір суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель вирішуються Земельним кодексом України.

За приписами абз. 1 ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2 ст. 116 ЗК України).

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. (ч. 3 ст. 116 ЗК України).

Пунктом "б" частини 2 статті 121 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з ч. 1 ст. 117 ЗК України, передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до положень частини 6 та 7 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, законодавцем встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об`єкта вимогам, зазначеним у Земельному кодексі Україні, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України, статтями 26, 33, 59 Закону № 280/97-ВР.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 59 Закону № 280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Відповідач відмовляючи вказав про те, що термін дії Акту обстеження земельної ділянки №1457/20 від 22.09.2020 сплив та під час обстеження виявлено, що за вказаною адресою використовується додаткова земельна ділянка внаслідок огородження, у зв`язку з чим фактичне користування не відповідає заявленій площі земельної ділянки.

Суд зазначає, що акт обстеження земельної ділянки складено 22.09.2020.

Позивач вперше звернувся до відповідача під час дії такого акту.

Проте, станом на дату розгляду звернення термін дії акту (три місяці) сплив, таким чином відповідач був позбавлений можливості розглядати по суті таке звернення.

Стосовно посилання позивача на приписи ст.186-1 ЗК України, суд зазначає, що така норма втратила чинність на підставі Закону № 1423-IX від 28.04.2021, відтак відповідач відмовляючи у розгляді звернення у липні 2021 мав право визначити інші підстави для відмови.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності та пояснення сторін, суд доходить висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до частини 2 статті 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 134, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Харківської міської ради (, 61003, м. Харків, майдан Конституції, будинок 7), третя особа: Департамент територіального контролю та земельних відносин Управління земельних відносин Харківської міської ради (61003, м. Харків, вулиця Квітки Основ`яненко, буд. 7, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11 січня 2021 року.

Суддя Кухар М.Д.