Справа № 500/3461/21
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/3461/21 пров. № А/857/19173/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Большакової О.О., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Держпраці у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

суддя (судді) в суді першої інстанції - Мірінович У.А.,

час ухвалення рішення - 10:19:24,

місце ухвалення рішення - м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення - 23 вересня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

16 червня 2021 року ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Тернопільській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову № ТР3084/141/НД/АВ/СПТД-ФС від 27 травня 2021 року про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що з направлення від 07 квітня 2021 року № 3087 на проведення заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю (інспекційного відвідування) зазначеного суб`єкта господарювання та вимоги № ТР3084/141/ПД від 13 квітня 2021 року про надання документів, не можливо встановити підстав проведення інспекційного відвідування. В ході проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання також не було повідомлено підстав його проведення, лише зазначено, що такий захід здійснюється на підставі направлення та наказу, копію якого не було надано для ознайомлення, що свідчить про відсутність належних та допустимих доказів наявності підстав для проведення інспекційного відвідування відповідачем. Зазначає, що він не вчиняв дії, спрямовані на створення перешкод у проведенні перевірки з питань додержання про працю, разом з тим вказує на недотримання порядку щодо повідомлення його про розгляд справи про накладення штрафу. Вважає, що штраф у розмірі 96000,00 грн є суттєвим, а особі, до якої застосовуються такі суттєві санкції відповідальності, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Тернопільській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ТР3084/141/НД/АВ/СПТД-ФС від 27 травня 2021 року.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що в матеріалах справи відсутні докази отримання (вручення) повідомлення від 21 квітня 2021 року № 01-05/01/1961 особою, щодо якої здійснюватиметься розгляд питання про накладення штрафу передбаченого ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю, а відповідач не спростував того факту, що вказане повідомлення не було вручено позивачу, покликаючись на відсутність у нього обов`язку контролювати вручення поштових відправлень. Також, відповідач не вжив достатніх заходів щодо забезпечення факту «повідомлення» ФОП ОСОБА_1 про розгляд питання притягнення його до відповідальності, обмежившись при цьому лише фактом «оформлення поштового відправлення», яке не є беззаперечним фактом інформування особи та, як наслідок, ставить під сумнів об`єктивність розгляду справи про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 , в порядку вимог пункту 3 Порядку 509.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Управління Держпраці у Тернопільській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що довідка Головного управління ДПС у Тернопільській області № 13492/6/19-00-24-06 від 17 вересня 2021 року підтверджує лише неподання позивачем у період з 01 січня 2019 року по 01 травня 2021 року повідомлень про прийняття працівника на роботу та податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також нарахованого внеску. Проте, не підтверджує відсутність фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків. Порядком № 509 не передбачено інформування суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, про дату розгляду справи, а також не визначено участь представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, у її розгляді.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що відповідачем в межах здійснення повноважень не встановлено фактів фактичного допуску ФОП ОСОБА_1 працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту); оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків у період з 01 січня 2019 року по 01 травня 2021 року; неподання повідомлень про прийняття працівника на роботу та податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також нарахованого внеску, тобто фактів порушення законодавства про працю.

У разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу без повідомлення учасників справи(в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів(п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 03 липня 2017 року з основним видом економічної діяльності « 49.41 Вантажний автомобільний транспорт» та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області, як платник податків та платник єдиного соціального внеску, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с.8).

Наказом Управління Держпраці у Тернопільській області від 07 квітня 2021 року № 337 встановлено інспектору праці - головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Клочку І.Я. з 08 по 21 квітня 2021 року провести захід державного контролю за додержанням законодавства про працю (інспекційне відвідування) у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: с. Білявинці, Чортківського району, 48471 (а.с.38).

В якості підстави для проведення інспекційного відвідування позивача зазначено лист директора приватного підприємства «Білявинці» - ОСОБА_2 від 18 лютого 2021 року № 18022021-1, в якому зазначено, що в межах судової справи № 921/477/20, що перебуває у провадженні Господарського суду Тернопільської області, з метою збирання відомостей про факти, що можуть бути використані як докази у господарському спорі, представником ПП «Білявинці» були подані адвокатські запити ряду суб`єктів господарювання в цілях отриманні інформації (відомостей) про господарські взаємовідносини між ними та ФОП ОСОБА_1

Директор ПП «Білявинці» зазначає, що згідно отриманих відповідей на адвокатські запити, у нього є обґрунтовані підстави вважати, що ФОП ОСОБА_1 користуючись допомогою та сприянням свого тестя, який в той час обіймав посаду комерційного директора ПП «Білявинці», незаконно залучав працівників ПП «Білявинці» - ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для виконання роботи за професією водія під час здійснення транспортних перевезень в межах власної господарської діяльності без оформлення трудового договору (контракту) та виплачував їм заробітну плату (винагороду) без нарахування й сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків з доходів фізичних осіб, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, а тому просив Управління Держпраці у Тернопільській області провести перевірку фактів, викладених у даній заяві (повідомленні), на предмет порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 законодавства про працю та притягнути до відповідальності фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 за порушення вимог ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, а саме: за фактичний допуск працівників ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до роботи без оформлення трудового договору (контракту) та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків, за абз. 2 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України та за ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 37).

На підставі наказу Управління Держпраці у Тернопільській області від 07 квітня 2021 року № 337 «Про проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 », складено направлення на проведення у ФОП ОСОБА_1 заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю (інспекційного відвідування) № ТР3084/141 від 07 квітня 2021 року (а.с.11).

Матеріалами справи підтверджено, що 13 квітня 2021 року, в службовому кабінеті державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Тернопільській області Клочка І.Я., позивачу було вручено вказане направлення на проведення заходу контролю.

Окрім цього, 13 квітня 2021 року позивачу вручено Вимогу про надання документів № ТР3084/141/ПД від 13 квітня 2021 року, якою його зобов`язано в строк до 17 год. 00 хв. « 19» квітня 2021 року надати для проведення заходу державного контролю:

копію витягу з ЄДР фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ;

копії трудових договорів укладених між ФОП ОСОБА_1 та працівниками;

копії наказів та заяв про прийняття на роботу працівників ФОН ОСОБА_1 ;

копії повідомлень про прийнятих працівників, надісланих до Державної податкової служби, ФОП ОСОБА_1 та квитанцій № 2;

пояснення ФОН ОСОБА_1 або її уповноваженого представника щодо осіб, які працювали, та чи укладалися з ними трудові та інші види договорів на виконання робіт (а.с.12).

На вимогу про надання документів № ТР3084/141/ПД від 13 квітня 2021 року, позивачем надано копію витягу з ЄДР ФОП ОСОБА_1 .

Разом з тим, копії трудових договорів укладених між ФОП ОСОБА_1 та працівниками; копії наказів та заяв про прийняття на роботу працівників ФОН ОСОБА_1 ; копії повідомлень про прийнятих працівників, надісланих до Державної податкової служби, ФОП ОСОБА_1 та квитанцій № 2; пояснення ФОН ОСОБА_1 або її уповноваженого представника щодо осіб, які працювали, та чи укладалися з ними трудові та інші види договорів на виконання робіт, позивачем не надано (а.с.81-82).

Ненадання повного пакету документів, на вимогу посадової особи відповідача, ним кваліфіковано як створення перешкоди у діяльності інспектора праці з підстав ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, з огляду на що, відповідачем було складено Акт про неможливість проведення заходу державного контролю від 20 квітня 2021 року № ТР 3084/141/НД/АВ (а.с.13-14), який надіслано позивачу листом (а.с.15) та отримано ним.

Відповідач, на виконання пункту 3 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (зі змінами), надіслав позивачу Повідомлення від 21 квітня 2021 року № 01-05/01/1961 у якому зазначив, що у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів буде розглядатись питання щодо наявності підстав для накладення штрафу передбаченого частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю (а.с.41).

Вказане повідомлення надіслано відповідачем рекомендованим листом, водночас, в матеріалах справи відсутні докази отримання (вручення) такого повідомлення особою, щодо які здійснюватиметься розгляд питання про накладення штрафу передбаченого ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю.

27 травня 2021 року, керуючись ст. 265 Кодексу законів про працю України, ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення», частиною третьою статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (зі змінами), та на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, відповідачем винесено оскаржувану постанову № ТР3084/141/НД/АВ/СПТД-ФС, якою накладено на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штраф у розмірі 96000,00 грн та зобов`язано протягом місяця його сплатити до Державного бюджету України (а.с.16-17). Вказану постанову надіслано рекомендованим листом позивачу (а.с.19) та отримано ним.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно із ст. 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Статтею 259 КЗпП України передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Згідно із абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Абзацом 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України передбачено відповідальність юридичних та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, у вигляді штрафу в разі вчинення дій, передбачених абзацом сьомим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у шістнадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 265 КЗпП України штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Положенням про Головне управління Держпраці у Тернопільській області, затвердженим наказом Державної служби з питань праці від 03 серпня 2018 року № 84 (далі - Положення) визначено, що Головне управління Держпраці у Тернопільській області (далі - Управління Держпраці) є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Відповідно до п. 2 Положення Управління Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами Міністра соціальної політики, іншими актами законодавства України, а також цим Положенням.

Згідно із пп. 5 п. 4 Положення Управління Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у том у числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Також, конвенціями Міжнародної організації праці (далі - МОП), ратифікованих Законами України «Про ратифікацію Конвенції міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі» від 08 вересня 2004 року № 1985-IV «Про ратифікацію Конвенції міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві» від 8 вересня 2004 року № 1986- IV визначені повноваження, права та обов`язки державних інспекторів Держпраці та територіальних державних управлінь визначені.

Статтею 16 Конвенції № 81 передбачено, що інспекція на підприємствах проводиться так часто і так ретельно, як це потрібно для забезпечення ефективного застосування відповідних законодавчих положень.

Відповідно до ч. 1, ч. 4, ч. 5 ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V (надалі - Закон № 877-V) дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема: об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю); орієнтованості державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності.

За приписами ч. 1 ст. 4 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються, зокрема, місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід.

Згідно із ч. 5 ст. 7 Закону № 877-V перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

Аналогічні приписи містяться в ст. 11 Закону № 877-V, відповідно до якої суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний, окрім іншого, допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю», затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 року № 1985- IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 року № 1986-IV, та Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно із п. 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Заходи контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, дотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад) у формі, визначеній абзацом першим цього пункту.

Підпунктом 3 п. 5 Порядку № 823 передбачено, що підставами для здійснення інспекційних відвідувань є рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Відповідно до п. 8 Порядку № 823 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

Згідно із п. 11 Порядку № 823 вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

Пунктом 14 Порядку № 823 встановлено, що у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування, визначених пунктом 9 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.

Відповідно до п. 15 Порядку № 823 копія акта, зазначеного у пункті 14 цього Порядку № 823, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою ст. 265 КЗпП України та ч.ч. 2-7 ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення» (далі - штрафи) визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі - Порядок № 509).

Відповідно до п. 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі, зокрема, акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.

Згідно із п. 3 Порядку № 509 справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Пунктом 4 Порядку № 509 передбачено, що під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Відповідно до п. 10 Порядку № 509 постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку.

Аналізуючи вищенаведені норми права, колегія суддів зазначає, що інспекційне відвідування є формою державного нагляду за додержанням законодавства про працю, яке відноситься до повноважень відповідача, та яке проводиться на підставі наказу та направлення. У разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування, копія якого надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

Так, правовою підставою для проведення інспекційного відвідування в наказі Управління Держпраці у Тернопільській області від 07 квітня 2021 року № 337 зазначено лист директора ПП «Білявинці» Третяка В.В. від 18 лютого 2021 року № 18022021-1.

Відповідно до матеріалів справи, на підставі наказу Управління Держпраці у Тернопільській області від 07 квітня 2021 року № 337 та відповідно до пп. 3 п. 5 Порядку № 823, положення № 84, ст. 259 КЗпП України, ч. 3 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч. 1 ст. 8 та ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», п. 14 та п. 15 Порядку № 823, головним державним інспектором Управління Держпраці у Тернопільській області Клочком І.Я. у період з 08 по 21 квітня 2021 року було здійснено проведення позапланового заходу державного контрою за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: с. Білявинці, Чотрківського району, Тернопільської області, з питань додержання законодавства про працю: ч. 1 ст. 21 КЗпП України, ч. 3 ст. 24 КЗпП України, абз. 1 постановляючої частини Постанови КМУ «Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» № 413 від 17 червня 2015 року.

Головним державним інспектором Управління Держпраці у Тернопільській області Клочком І.Я. вимогою про надання документів № ТР3084/141/ПД від 13 квітня 2021 року було зобов`язано ФОП ОСОБА_1 надати в строк до 17 год. 00 хв. 19 квітня 2021 року необхідні для проведення інспекційного відвідування документи.

З наявного в матеріалах справи акту про неможливість проведення заходу державного контролю № ТР 3084/141/НД/АВ від 20 квітня 2021 року слідує, що захід державного контролю неможливо провести у зв`язку з ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про охорону праці/працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом перевірки/інспекційного відвідування, їх завірених об`єктом відвідування копій або витягів та ненадання керівником (його уповноваженим представником)/працівниками об`єкту відвідування усних та/або письмових пояснень з питань, що стосуються законодавства про працю/охорону праці, а саме: копії трудових договорів укладених між ФОП ОСОБА_1 та працівниками; копії наказів та заяв про прийняття на роботу працівників ФОП ОСОБА_1 ; копії повідомлень про прийнятих працівників надісланих до ДПС, ФОП ОСОБА_1 та квитанцій № 2; пояснень ФОП ОСОБА_1 або її уповноваженого представника, щодо осіб, які працювали, та чи укладалося з ними трудові, та інші види договорів на виконання робіт.

Згідно постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ТР3084/141/НД/АВ/СПТД-ФС від 27 травня 2021 року на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 96000,00 грн за створення перешкод у проведенні перевірки з питань виявлення порушень щодо фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків, на підставі акта про неможливість проведення інспекційного відвідування від 20 квітня 2021 року № ТР 3084/141/НД/АВ.

Проте, матеріалами справи підтверджується, що на вимогу про надання документів № ТР3084/141/ПД від 13 квітня 2021 року, позивачем надано копію витягу з ЄДР ФОП ОСОБА_1 , разом з тим позивачем не надано копії трудових договорів укладених між ФОП ОСОБА_1 та працівниками; копії наказів та заяв про прийняття на роботу працівників ФОП ОСОБА_1 ; копії повідомлень про прийнятих працівників, надісланих до Державної податкової служби ФОП ОСОБА_1 та квитанцій № 2; пояснення ФОП ОСОБА_1 або її уповноваженого представника щодо осіб, які працювали, та чи укладалися з ними трудові та інші види договорів на виконання робіт, що підтверджується особистим підписом інспектора в графі «Відмітка про виконання» у Вимозі про надання документів № ТР3084/141/ПД від 13 квітня 2021 року.

Також, з наявних в матеріалах справи пояснень ФОП ОСОБА_1 від 19 квітня 2021 року слідує, що позивач, керуючись ст. 63 Конституції України, відмовився надавати пояснення щодо своєї діяльності як ФОП.

Щодо ненадання ФОП ОСОБА_1 пояснень щодо осіб, які працювали, та чи укладалися з ними трудові та інші види договорів на виконання робіт, то надання таких пояснень є правом особи, а не обов`язком.

Як вже зазначалось вище, згідно із п. 2 Порядку № 509 штрафи накладаються на підставі, зокрема, акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.

На підставі п. 3 Порядку № 509 контролюючий орган надіслав позивачу Повідомлення від 21 квітня 2021 року № 01-05/01/1961 у якому зазначив, що у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів буде розглядатись питання щодо наявності підстав для накладення штрафу передбаченого ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні докази отримання (вручення) такого повідомлення особою, щодо якої здійснюватиметься розгляд питання про накладення штрафу передбаченого ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю, що не спростовано відповідачем.

Щодо доводів відповідача про те, що Порядком № 509 не передбачено інформування суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, про дату розгляду справи, то колегія суддів не бере такі до уваги, оскільки п. 2 Порядку № 509 встановлює строк розгляду відповідачем справи про накладення штрафу, та обумовлює як початок його перебігу, так і необхідність письмового повідомлення уповноваженою особою контролюючого органу - суб`єкта господарювання та роботодавця з визначенням строку такого повідомлення (не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання). При цьому, вказаний пункт Порядку № 509, визначає альтернативні шляхи повідомлення суб`єкта господарювання, зокрема: рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, що, на переконання суду, свідчить про очевидну необхідність забезпечити органом державної влади обізнаність такій особі про розгляд питань про притягнення її до відповідальності.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач не вжив достатніх заходів щодо забезпечення факту «повідомлення» ФОП ОСОБА_1 , про розгляд питання притягнення його до відповідальності, обмежившись при цьому лише фактом «оформлення поштового відправлення», яке не є беззаперечним фактом інформування особи та, як наслідок, ставить під сумнів об`єктивність розгляду справи про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 , в порядку вимог п. 3 Порядку № 509.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 15 січня 2021 року у справі № 1340/3731/18, від 04 березня 2021 року у справі № 160/8027/18 та від 16 липня 2021 року у справі № 520/7901/19.

Крім цього, на заяву позивача від 16 вересня 2021 року № 31665/6-1903 Головним управлінням ДПС у Тернопільській області надано довідку № 13492/6/19-00-24-06 від 17 вересня 2021 року, з якої слідує, що за даними інформаційних облікових систем Головного управління ДПС у Тернопільській області ФОП ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , у період з 01 січня 2019 року по 01 травня 2021 року Повідомлень про прийняття працівника на роботу та Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також нарахованого єдиного внеску - не було подано.

Відповідачем до суду не подано жодних належних доказів притягнення уповноваженим органом позивача до відповідальності за неподання повідомлень про прийняття працівника на роботу та Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також нарахованого єдиного внеску.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність об`єктивних причин щодо ненадання позивачем на виконання вимоги відповідача № ТР3084/141/ПД від 13 квітня 2021 року витребуваних документів, в частині надання копії трудових договорів укладених між ФОП ОСОБА_1 та працівниками; копії наказів та заяв про прийняття на роботу працівників ФОП ОСОБА_1 ; копії повідомлень про прийнятих працівників, надісланих до Державної податкової служби ФОП ОСОБА_1 та квитанцій № 2, оскільки такі документи відсутні у позивача.

За наведених обставин, колегія суддів вважає протиправною постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ТР3084/141/НД/АВ/СПТД-ФС від 27 травня 2021 року, оскільки така винесена відповідачем з порушенням норм чинного законодавства України.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 328 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 500/3461/21 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. О. Большакова
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 12 січня 2022 року.