Справа № 607/18835/21
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12.01.2022 Справа №607/18835/21

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участі

секретаря судового засідання Киреньки Г. Я.,

представника відповідача Андрійовського В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення Тернопільського відділу № 1 УДМС у Тернопільській області № 127 від 23 вересня 2021 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Турецької Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язання його покинути територію України до 22 жовтня 2021 року.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі № 607/18835/21. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

У судове засідання на 16 год. 15 хв. 01 листопада 2021 року позивач ОСОБА_1 не з`явився. 29 жовтня 2021 року на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача, адвоката Колесникової І. О. про відкладення розгляду справи на іншу дату та час у зв`язку із хворобою позивача, документальне підтвердження якої буде надано у наступному судовому засіданні. Зазначено про те, що позивач має бажання особисто приймати участь у розгляді його позову та обов`язковість участі сторін в такій категорії справ встановлена ч. 2 ст. 288 КАС України.

За вказаних обставин судове засідання було відкладене до 14 год. 00 хв. 26 листопада 2021 року.

25 листопада 2021 року на електронну адресу суду повторно надійшла заява представника позивача, адвоката Колесникової І. О. про відкладення розгляду справи на іншу дату та час у зв`язку із хворобою позивача, документальне підтвердження якої буде надано у наступному судовому засіданні. Зазначено про те, що позивач має бажання особисто приймати участь у розгляді його позову та обов`язковість участі сторін в такій категорії справ встановлена ч. 2 ст. 288 КАС України.

Відтак, судове засідання було відкладено на 15 год. 30 хв. 16 грудня 2021 року.

15 грудня 2021 року представник позивача, адвокат Колесникова І. О. через «Електронний суд» подала клопотання про розгляд справи № 607/18835/21 без участі позивача та його представника у порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами. Позов підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.

Заява тотожного змісту також була надіслана адвокатом Колесниковою І. О. на електронну адресу суду 15 грудня 2021 року.

16 грудня 2021 року суд, з огляду на зміст ч. 2 ст. 288 КАС України та з врахуванням того, що доказів поважності причин неявки в попередні судові засідання позивачем не було надано, визнав обов`язковою явку в судове засідання на 10 год. 00 хв. 12 січня 2022 року ОСОБА_2 про що повідомив його судовою повісткою, однак останній повторно в судове засідання не з`явився та не повідомив суду причин неявки.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області просив залишити без розгляду позов ОСОБА_2 з огляду на те, що його явка в судові засідання в цій категорії справ є обов`язковою, однак він не з`явився в жодне із призначених судом засідань, доказів на підтвердження поважності причин свого неприбуття суду не надав.

Вивчивши матеріали справи та норми процесуального закону, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Аналогічна норма міститься й у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За змістом п. 3 ч. 5 ст. 44 КАС України, учасники справи, зокрема, зобов`язані: з`являтися в судове засідання за викликом суду.

Аналогічна норма міститься у статті 45 КАС України, а саме, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КАС України учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов`язані завчасно повідомити про це суд.

Статтею 205 КАС України визначено правове регулювання наслідків неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, які спрямовані на забезпечення прав щодо участі у судовому розгляді осіб, які беруть участь у справі, у разі їх неприбуття з об`єктивних причин.

З метою дисциплінування та виключення випадків умисного затягування розгляду справи стаття встановлює негативні для учасників судового розгляду наслідки у разі неприбуття у судове засідання через безвідповідальне ставлення до справи.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 205 вказаного Кодексу, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини 5 статті 205 КАС України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Частинами 1 та 2 статті 288 КАС України визначено, що позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. Адміністративні справи, визначені цією статтею, розглядаються судом за обов`язкової участі сторін у десятиденний строк з дня подання позовної заяви.

Отже, у даному випадку позивач, участь якого в розгляді справи є обов`язковою та який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не прибув повторно, не повідомивши суд про причини неявки, що перешкоджає розгляду справи та є підставою для залишення позову без розгляду.

Європейський суд з прав людини, практика якого в силу вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковою до застосування, у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що «право на суд» та «право на доступ до суду» не є абсолютними. Права можуть бути обмежені, але лише таким способом та до такої міри, що не порушують зміст цих прав (пункт 59 рішення «Де Жуфр де ла Прадель проти Франції», пункт 28 рішення «Станєв проти Болгарії»). Тобто, реалізація права на суд однією зі сторін спору має відбуватись таким чином, щоб не порушувати права іншої сторони".

З огляду на викладене, можна зробити висновок, що позивач, будучи ініціатором судового розгляду справи, в першу чергу має активно, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані.

Частина 5 статті 205 КАС України сконструйована таким чином, що дає суду можливість не розглядати позовну заяву особи і повернути її без розгляду її автору, що має вигляд застосування до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду. Логіка цих норм така, що якщо позивач два і більше разів не з`явився в судове засідання на судові виклики, не повідомив причин неявки й не висловив свою позицію щодо можливості розгляду справи без його участі, не постав перед судом і не переконав його у тому, що відповідач щодо нього чинив протиправно чи незаконно, то тоді такими діями він фактично сигналізує про втрату інтересу до справи.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Клопотання адвоката Колесникової І. О. про розгляд справи № 607/18835/21 без участі позивача та його представника у порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами суд відхиляє з огляду на те, що частиною 2 статті 288 КАС України презюмовано обов`язкову участь сторін.

При цьому, суд роз`яснює позивачеві, що останній не позбавлений права повторного звернення до суду з зазначеним позовом з огляду на положення ч. 4 ст. 240 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 121, 122, 183, 205, 229, 240, 248, 256, 288, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирають законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська