Справа № 160/13446/21
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2022 року м. Дніпросправа № 160/13446/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року (суддя 1-ї інстанції Голобутовський Р.З.) у справі №160/13446/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про повернення безпідставно стягненого єдиного внеску,-

ВСТАНОВИВ:

09.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, про - стягнення з рахунку Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, на якому обліковуються кошти єдиного внеску, безпідставно стягнених з ОСОБА_1 26637,36 грн. єдиного внеску; стягнення з рахунку Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, на якому обліковуються кошти єдиного внеску, пеню в розмірі 1300,05 грн., нараховану на безпідставно стягнені та неповернені ОСОБА_1 кошти єдиного внеску.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем були прийняті вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-11534-50/67 від 16.05.2019 року на суму 21030,90 грн. та №Ф-11534-50/67 від 19.08.2019 року на загальну суму 23785,08 грн. Державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-11534-50/67-50/67-У від 16.05.2019 року постанову про відкриття виконавчого провадження. На підставі даної постанови було сплачено суму заборгованості. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 року у справі №160/7149/20, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.04.2021 року, скасовано вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-11534-50/67 від 16.05.2019 року на суму 21030,90 грн. та №Ф-11534-50/67 від 19.08.2019 року на загальну суму 23785,08 грн. 16.04.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення примусово стягнених коштів. 30.04.2021 року відповідач відмовив у повернення даних коштів позивачу. Проте відповідач, у відповідності до чинного законодавства, повинен сплатити йому нараховану на цю суму пеню. У зв`язку з вищезазначеним, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, що полягає у відмові у вжитті заходів з метою повернення ОСОБА_1 помилково (надмірно) сплаченого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 21030,90 грн.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області підготувати висновок про повернення ОСОБА_1 помилково (надмірно) сплаченого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 21030,90 грн., з одночасно нарахованою на цю суму пенею, що визначається виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, та подати даний висновок для виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

На вказане рішення суду першої інстанції позивачем та відповідачем подані апеляційні скарги.

Позивач просить скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга позивача обґрунтована тим, що судовими рішеннями встановлено протиправність вимог на підставі яких були сплачені суми коштів єдиного внеску, штрафу та пені, а отже відмова у їх поверненні відповідачем є неправомірна, а отже такі суми коштів підлягають стягненню.

Відповідач в своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам відповідача, що позивачем були сплачені самостійно задекларовані зобов`язання, а отже відсутні підстави для повернення заявлених сум коштів.

Сторони не скористались правом подання відзиву на апеляційні скарги.

Сторони повідомлені про день розгляду справи.

В силу пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на підставі даних інформаційної системи податкового органу прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-11534-50/67 від 16.05.2019 року на суму 21030,90 грн. та вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-11534-50/67 від 19.08.2019 року на загальну суму 23785,08 грн.

07.12.2019 року державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-11534-50/67 від 16.05.2019 року на суму 21030,90 грн. постанову ВП №60786827 про відкриття виконавчого провадження.

18.12.2019 року державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження внаслідок виконання вимог виконавчого документу у повному обсязі.

07.10.2020 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/7149/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-11534-50/67 від 16.05.2019 року на суму 21030,90 грн.

Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-11534-50/67 від 19.08.2019 року на суму 23785,08 грн.

Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 15.01.2020 року № на суму 16879,76 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 року у справі №160/7149/20 набрало законної сили - 08.04.2021 року.

Враховуючи рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 року у справі №160/7149/20, та вважаючи про безпідставність сплати сум заборгованості, 16.04.2021 року позивач звернувся до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області із заявою про повернення примусово стягнених коштів.

30.04.2021 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області розглянуло заяву позивача від 16.04.2021 року та повідомило листом №21959/6/04-36-24-04-16, що згідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 по справі №160/7149/20 позов ФОП ОСОБА_1 задоволено, та скасовано вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) від 16.05.2019 № Ф-11534-50/67 на суму 21030,90 грн та від 19.08.2019 № Ф-11534-50/67 на суму 23785,76 грн.

Крім того, податковий орган зазначив, що скасування вимог не скасовує суму недоїмки по суті та не надає законодавчих підстав для зменшення нарахувань єдиного внеску за 2017-2020 роки.

З підстав неповернення суми коштів, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позов, застосовуючи ст. 9 КАС України, дійшов висновку, що позивачем було безпідставно сплачено суму заборгованості у розмірі 21030,90 грн. на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-11534-50/67 від 16.05.2019 року, а з інтегрованої картки позивача також встановлено, що контролюючим органом зараховано суму 21030,90 грн., як стягнення в межах виконавчого провадження за платіжним дорученням №@2PL752744 від 13.12.2019 року, таким чином з огляду на той факт, що надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню на підставі висновку про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку, суд задовольнив позов в наступній редакції: визнав протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, що полягає у відмові у вжитті заходів з метою повернення ОСОБА_1 помилково (надмірно) сплаченого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 21030,90 грн.; зобов`язав Головне управління ДПС у Дніпропетровській області підготувати висновок про повернення ОСОБА_1 помилково (надмірно) сплаченого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 21030,90 грн., з одночасно нарахованою на цю суму пенею, що визначається виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, та подати даний висновок для виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Колегія суддів переглядаючи судове рішення доходить наступного висновку.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до положень статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Частиною 2 статті 6 Закону № 2464-VI передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 8 Закону № 2464-VI порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

За змістом частин 5 та 7 статті 9 Закону № 2464-VI сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування; єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Відповідно до ч. 13 ст. 9 Закону № 2464-VI суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до статей 9 та 11 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" розроблено Порядок зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 16.01.2016 № 6 (далі - Порядок № 6, чинний на час виникнення правовідносин).

Вказаний Порядок № 6 визначає процедуру зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) або повернення платникам, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску.

Відповідно до п. 3 Порядку № 6 надміру сплачені суми єдиного внеску - суми коштів, які на певну дату зараховані на відповідний рахунок 3719 понад нараховані суми єдиного внеску на таку дату (крім сум авансових платежів, граничний строк сплати яких не настав, сплачених відповідно до абзацу другого частини восьмої статті 9 Закону); помилково сплачені суми єдиного внеску - суми Коштів, які на певну дату зараховані на невідповідний рахунок 3719 та/або сплачені з рахунку неналежного Платника; рахунок 3719 - відповідні небюджетні рахунки за балансовим рахунком 3719 "Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування", відкриті в органах Державної казначейської служби України.

Пунктами 4-7 Порядку № 6 встановлено, що у випадку надмірної сплати сум єдиного внеску на рахунок 3719 органом доходів і зборів здійснюється зарахування цих коштів у рахунок майбутніх платежів за тим самим рахунком відповідно до встановленого розміру єдиного внеску та у порядку календарної черговості виникнення зобов`язань платника з цього платежу.

Повернення коштів здійснюється у випадках:

1) надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на відповідний рахунок 3719;

2) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок 3719;

3) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на рахунок з обліку доходів бюджету;

4) помилкової сплати податкових зобов`язань з податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій та пені, передбачених Податковим кодексом України, на рахунок 3719.

Згідно п. 6 Порядку, повернення коштів здійснюється на підставі заяви платника про таке повернення.

У випадках, передбачених підпунктами 1, 2 та 4 пункту 5 цього Порядку, заява подається до органу доходів і зборів, на рахунок якого сплачено кошти, за формою, визначеною у додатку 1 до цього Порядку.

Відповідно до п. 7 Порядку № 6 у разі надходження заяви про повернення коштів з рахунку 3719, підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, у строк не більше ніж десять робочих днів з дати реєстрації заяви проводить перевірку наданої платником інформації.

У разі відмови в задоволенні заяви про повернення коштів з рахунку 3719 платнику єдиного внеску підрозділом органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, надається повідомлення за підписом посадової особи із зазначенням причин відмови.

Враховуючи вищенаведені норми законодавства, можна дійти висновку про те, що повернення надміру сплачених сум єдиного внеску здійснюється відповідним підрозділом органу доходів і зборів на підставі заяви платника податків у випадках, визначених пунктом 5 Порядку № 6, за умови відсутності у платника податків заборгованості зі сплати єдиного внеску та/або фінансових санкцій. При цьому, перелік підстав, з яких платнику податків може бути відмовлено у задоволенні його заяви, передбачений пунктом 7 Порядку № 6, є вичерпним.

В даному ж випадку, відмовляючи позивачу у задоволенні заяви про повернення безпідставно стягнутих коштів відповідач посилається на самостійно погашення сум з єдного внеску , а також вказує на те, що скасування вимоги в судовому порядку не надає законодавчих підстав для зменшення нарахувань єдиного внеску за період 2017-2020р.р.

Колегія суддів вважає необґрунтованими такі доводи відповідача та особи, що подала апеляційну скаргу, оскільки рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 року у справі №160/7149/20, яке набрало законної сили, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-11534-50/67 від 16.05.2019 року у розмірі 21030,90 грн.

Враховуючи зазначене та з урахуванням фактичних обставин справи, колегія суддів вважає що відповідач не навів правомірності доводів відмови у поверненні позивачу помилково сплачених сум єдиного внеску у розмірі 21030,90 грн., а отже є вірними висновки суду першої інстанції, що враховуючи скасування вимоги судом, позивачем було безпідставно сплачено суму заборгованості у розмірі 21030,90 грн., стягнення якої здійснено в межах виконавчого провадження.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача щодо позивачем були сплачені самостійно суми єдиного внеску, оскільки у спірному випадку на підставі облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів сформована була спірна вимога про сплату боргу у розмірі 21030,90 грн. та така заборгованість за податковою вимогою №Ф-11534-50/67 від 16.05.2019 була погашена шляхом примусового стягнення.

В той же час вищевказаним судовим рішенням таку вимогу визнано протиправною та скасовано, а отже, вищевказаним рішенням встановлено протиправність нарахування позивачу єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 21030,90 грн.

Також колегія суддів відхиляє доводи позивача щодо встановлення судовим рішенням у справі №160/7149/20, про безпідставну сплату позивачем суму у розмірі 26637,3грн, а саме суми єдиного внеску, штрафних санкцій та пені 1300грн, оскільки суд апеляційної інстанції переглядаючи судове рішення у справі №160/7149/20 зазначив, що такі сплачені суми згідно квитанціям є не однаковими та підлягають перевірці податковим органом. (а.с. 16).

Щодо обраного судом першої інстанції способу захисту прав позивача, колегія суддів з таким погоджується, оскільки чинним законодавством встановлено порядок та підстави повернення платнику надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а тому судом першої інстанції вірно обрано спосіб захисту порушеного права позивача, шляхом зобов`язання відповідача сформувати висновок про повернення позивачу суми єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне страхування в розмірі 21030,90 грн.

З урахуванням вищенаведеного, рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, та прийнято з урахуванням ст. 2 КАС України.

Враховуючи встановлене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують, тому відсутні підстави для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року у справі №160/13446/21- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак