Справа № 200/12898/21
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2022 року Справа№200/12898/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2021 року засобами поштового зв`язку позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття до розгляду наданих позивачем документів на підтвердження для зарахування до загального та пільгового стажу періоду роботи з 02 листопада 1987 року по 01 червня 1988 року на шахті «Ворошиловоградська» №1 Виробничого об`єднання «Ворошиловоградвугілля», до пільгового стажу періоду роботи з 19 жовтня 1992 року по 11 березня 1993 року на шахті «Луганська» №1 Виробничого об`єднання «Луганськвугілля», до загального стажу періоду роботи з 01 лютого 1997 року по 15 червня 1998 року в Луганському розрахунковому бюро наукових, проектно-вишукувальних, проектно-технологічних робіт та державної експертизи, а також у частині не здійснення перерахунку пенсії за віком згідно з наданими довідками про заробітну плату по 30 червня 2000 року;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії від 12 серпня 2021 року і прийняти до розгляду всі надані довідки, та зарахувати до загального та пільгового стажу період роботи за Списком №1 з 19 жовтня 1992 року по 11 березня 1993 року на шахті «Луганська» №1 Виробничого об`єднання «Луганськвугілля», до загального стажу періоду роботи з 01 лютого 1997 року по 15 червня 1998 року в Луганському розрахунковому бюро наукових, проектно-вишукувальних, проектно-технологічних робіт та державної експертизи;

- зобов`язати відповідача прийняти для перерахунку пенсії довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 13.12.2019 № 01-1009, видану Відокремленим підрозділом «Шахта «Центральна» ДП «Мирноградвугілля», про заробітну плату для обчислення пенсії від 03.12.2019 № 684 та від 03.12.2019 № 685, видані Відокремленим підрозділом «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля», про заробітну плату для обчислення пенсії від 23.01.2020 № 2, видану Приватним акціонерним товариством «Ірпіньмаш», про заробітну плату для обчислення пенсії від 25.08.2020 № 1143, видану Філією «Шахтоуправління «Луганське» Державного унітарного підприємства «Центруголь», архівну довідку від 31.08.2020 № 03-28/9798, видану Архівним управлінням Адміністрації міста Луганська, та здійснити з 01.08.2021 перерахунок і виплату пенсії з урахуванням заробітної плати згідно названих довідок, враховуючи фактично сплачені суми.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що при останньому перерахунку пенсії 01 серпня 2021 року, позивач дізнався, що йому до стажу роботи не було зараховано певні періоди до загального та пільгового стажу, через відсутність довідок, що підтверджують пільговий характер робіт. Крім того зазначив, що позивачем на адресу відповідача були направлені копії довідок на підтвердження заробітної плати, які також не були прийняті до розгляду відповідачем. Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною щодо обчислення пенсії позивача, він звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на адміністративний позов не надав.

У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на адміністративний позов у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

11 жовтня 2021 року ухвалою суду позовна заява була залишена без руху і позивачу був наданий строк для усунення недоліків.

23 жовтня 2021 року судом отримана заява позивача на усунення недоліків позовної заяви, залишеної без руху.

03 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження.

03 листопада 2021 року від відповідача витребуванні докази.

07 грудня 2021 року вирішено провести розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

У судове засідання, призначене на 29 грудня 2021 року, сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Керуючись частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд вирішив розглянути справу в письмовому провадженні.

Дослідивши письмові заяви по суті спору та докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за віком призначену відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 23 вересня 2019 року.

12 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії «До призначення у зв`язку з наданими додатковими документами».

Перерахунок пенсії було проведено з 01 серпня 2021 року.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 15.09.2021 № 0500-1513-8/70169 позивачу було повідомлено, що страховий стаж складає 34 роки 04 місяці 27 днів, в тому числі на пільгових умовах за Списком №1 - 3 роки. Коефіцієнт страхового стажу складає 0,34333. Заробітна плата обчислена згідно даних реєстру застрахованих осіб. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати складає 0,83080.

Також відповідачем до листа були додані паперові копії розпорядження про призначення пенсії, розрахунок страхового стажу та розрахунок заробітної плати для призначення пенсії.

Позивачу з інформації, викладеної у листі відповідача від 15.09.2021 та доданих до нього документів, стало відомо, що при обрахунку його трудового стажу не було враховано до загального та пільгового стажу періоди роботи з 02 листопада 1987 року по 01 червня 1988 року, з 19 жовтня 1992 року по 11 березня 1993 року, до загального стажу період роботи з 01 лютого 1997 року по 15 червня 1998 року. Також для обчислення заробітної плати відповідачем не були взяті до уваги довідки на підтвердження заробітної плати для обчислення пенсії від 13.12.2019 № 01-1009, видану Відокремленим підрозділом «Шахта «Центральна» ДП «Мирноградвугілля», про заробітну плату для обчислення пенсії від 03.12.2019 № 684 та від 03.12.2019 № 685, видані Відокремленим підрозділом «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля», про заробітну плату для обчислення пенсії від 23.01.2020 № 2, видану Приватним акціонерним товариством «Ірпіньмаш», про заробітну плату для обчислення пенсії від 25.08.2020 № 1143, видану Філією «Шахтоуправління «Луганське» Державного унітарного підприємства «Центруголь», архівну довідку від 31.08.2020 № 03-28/9798, видану Архівним управлінням Адміністрації міста Луганська.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закону №1058-ІV).

Закон №1788-ХІІ був ведений в дію з 01 січня 1992 року - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року - в повному обсязі.

Згідно статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 1.1 "Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників", затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29 липня 1993 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110, в редакції наказу Міністерства соціальної політики №720/1642/5 від 06 жовтня 2014 року (далі - Інструкція), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до пункту 2.14 Інструкції якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

01 січня 2004 року набув чинності Закон №1058-ІV.

Відповідно до частини 2 статі 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 2 статі 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Система персоніфікованого обліку була введена в дію 01 січня 2004 року на виконання Указу Президента України від 4 травня 1998 року №401 "Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування" згідно постанов Кабінету Міністрів України №1854 від 12 грудня 2002 року та №303 від 12 березня 2003 року.

Таким чином, при обчисленні пільгового стажу позивача за період роботи до впровадження системи персоніфікованого обліку, відповідач мав керуватися документами та порядком, визначеним законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-ІV, а за період роботи після 01 січня 2004 року даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Пунктом 3 "Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV є перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, з урахуванням проведеної атестації робочих місць, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно з Порядком №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (пункт 1 Порядку).

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Отже, за приписами наведених пунктів уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

За результатами судового розгляду встановлено, що у трудовій книжці НОМЕР_2 , поданій позивачем, відомості про роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, внесені відповідно до вимог Інструкції, крім того, містяться всі необхідні оформлені належним чином відомості про займану посаду і період виконуваної роботи для підтвердження пільгового стажу роботи, а саме за період з 02 листопада 1987 року по 01 червня 1988 року на шахті «Ворошиловоградська» №1 Виробничого об`єднання «Ворошиловоградвугілля», з 19 жовтня 1992 року по 11 березня 1993 року на шахті «Луганська» №1 Виробничого об`єднання «Луганськвугілля».

Отже, з урахуванням вищевикладеного суд доходить висновку, що дії відповідача щодо не зарахування спірних періодів роботи є протиправними, а спірні періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача.

Крім того надана позивачем трудова книжка НОМЕР_2 підтверджує роботу позивача в період з 01 лютого 1997 року по 15 червня 1998 року в Луганському розрахунковому бюро наукових, проектно-вишукувальних, проектно-технологічних робіт та державної експертизи.

Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу № 03-28/9413 від 31 серпня 2020, виданою Архивним управлінням Адміністрації міста Луганська, також підтверджено трудовий період роботи ОСОБА_1 з 01 лютого 1997 року по 15 червня 1998 року в Луганському розрахунковому бюро наукових, проектно-вишукувальних, проектно-технологічних робіт та державної експертизи.

Надана позивачем трудова книжка та довідка про трудову діяльність, мають юридичне значення для призначення/перерахунок пенсії в частині визначення трудового стажу працівника.

Отже, висновки пенсійного фонду про відсутність підстав з врахуванням трудового стажу позивачу з 01 лютого 1997 року по 15 червня 1998 року, не ґрунтується на вимогах Закону.

Щодо зарахування для обчислення заробітної плати відповідачем довідок на підтвердження заробітної плати про заробітну плату для обчислення пенсії від 13 грудня 2019 року № 01-1009, видану Відокремленим підрозділом «Шахта «Центральна» ДП «Мирноградвугілля», про заробітну плату для обчислення пенсії, від 03 грудня 2019 року № 684 та № 685, виданих Відокремленим підрозділом «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля», про заробітну плату для обчислення пенсії, від 23 січня 2020 року № 2, видану Приватним акціонерним товариством «Ірпіньмаш», про заробітну плату для обчислення пенсії, від 25 серпня 2020 року № 1143, видану Філією «Шахтоуправління «Луганське» Державного унітарного підприємства «Центруголь» про заробітну плату для обчислення пенсії, архівну довідку від 31 серпня 2020 року № 03-28/9798, видану Архівним управлінням Адміністрації міста Луганська, суд зазначає наступне.

У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначено, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконним і недійсним, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад реєстрації народжень, смертей і шлюбів". Так, у справі "Лоізіду проти Туреччини" (Loizidou v. Turkey 18.12.1986 &45) ЄСПЛ обмежився коротким пунктом посилання на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то, у справах Кіпр проти Туреччини" ( Cyprus v. Nurkey 10.05/2001) та Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та в подальшої міжнародної практики. При цьому, ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de fackto та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше, означало б зовсім позбавити людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать" ( Cyprus v. Turkey 10.05.2001&92).

Спираючись на сформульований у вищезазначеній справі підхід, Європейський суд з прав людини у справі "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) зауважив, що "першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]".

Верховний Суд у постанові від 18.04.2019 року по справі №344/16404/16-а зазначив про можливість застосувати названі загальні принципи ("Намібійські винятки"), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як доказів, оскільки неприйняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення.

Тобто, в даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права на перерахунок пенсії, через видання документів про заробітну плату на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що свідчить про безпідставну відмову пенсійного органу у прийнятті до уваги відомостей, що містяться у наданих довідках.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що подані ОСОБА_1 довідки містять необхідні відомості щодо розміру заробітної плати позивача та характер його роботи, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні підстави їх не враховувати.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що позивачем подані необхідні та належні відомості щодо періодів пільгової роботи, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні підстави її не враховувати

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Пунктом 4 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти (вчинити) певні дії, і це прямо вбачається з пункту 4 частини 1 статті 5 та пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України.

Відповідно до статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважує на його ефективність з точки зору статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" та враховує положення "Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень", прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980, а саме суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Згідно з абзацом 2 частини 4 статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд звертає увагу на те, що рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії позивачу є виключною компетенцією відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ефективним засобом правого захисту у даній справі буде визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо не зарахування до пільгового та загального трудового стажу періодів роботи позивача з 02 листопада 1987 року по 01 червня 1988 року на шахті «Ворошиловоградська» №1 Виробничого об`єднання «Ворошиловоградвугілля», з 19 жовтня 1992 року по 11 березня 1993 року на шахті «Луганська» №1 Виробничого об`єднання «Луганськвугілля», з 01 лютого 1997 року по 15 червня 1998 року в Луганському розрахунковому бюро наукових, проектно-вишукувальних, проектно-технологічних робіт та державної експертизи та не здійснення перерахунку пенсії відповідно до наданих довідок про заробітну плату, та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 12.08.2021 про перерахунок пенсії з врахуванням до загального та пільгового стажу період роботи з 02 листопада 1987 року по 01 червня 1988 року на шахті «Ворошиловоградська» №1 Виробничого об`єднання «Ворошиловоградвугілля», з 19 жовтня 1992 року по 11 березня 1993 року на шахті «Луганська» №1 Виробничого об`єднання «Луганськвугілля», до загального стажу з 01 лютого 1997 року по 15 червня 1998 року в Луганському розрахунковому бюро наукових, проектно-вишукувальних, проектно-технологічних робіт та державної експертизи та зобов`язати врахувати довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 13 грудня 2019 року № 01-1009, видану Відокремленим підрозділом «Шахта «Центральна» ДП «Мирноградвугілля», про заробітну плату для обчислення пенсії, від 03 грудня 2019 року № 684 та № 685, виданих Відокремленим підрозділом «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля», про заробітну плату для обчислення пенсії, від 23 січня 2020 року № 2, видану Приватним акціонерним товариством «Ірпіньмаш», про заробітну плату для обчислення пенсії, від 25 серпня 2020 року № 1143, видану Філією «Шахтоуправління «Луганське» Державного унітарного підприємства «Центруголь» про заробітну плату для обчислення пенсії, архівну довідку від 31 серпня 2020 року № 03-28/9798, видану Архівним управлінням Адміністрації міста Луганська при повторному розгляді заяви від 12.08.2021.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню у спосіб, визначений судом.

Зважаючи на те, що у спірних правовідносинах відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не використав надані йому дискреційній повноваження для вирішення питання про призначення пенсії, про які було зазначено в судовому рішенні, що змусило позивача звернутися до суду із даним позовом, судовий збір, сплачений останнім, підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 47, 72-77, 90, 132, 139, 143, 215, 241-246, 250, 251, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3; ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до пільгового та загального трудового стажу періодів роботи ОСОБА_1 з 02 листопада 1987 року по 01 червня 1988 року на шахті «Ворошиловоградська» №1 Виробничого об`єднання «Ворошиловоградвугілля», з 19 жовтня 1992 року по 11 березня 1993 року на шахті «Луганська» №1 Виробничого об`єднання «Луганськвугілля», з 01 лютого 1997 року по 15 червня 1998 року в Луганському розрахунковому бюро наукових, проектно-вишукувальних, проектно-технологічних робіт та державної експертизи та не здійсненні перерахунку пенсії відповідно до наданих довідок про заробітну плату.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12 серпня 2021 року про перерахунок пенсії з врахуванням до загального та пільгового стажу періодів роботи з 02 листопада 1987 року по 01 червня 1988 року на шахті «Ворошиловоградська» №1 Виробничого об`єднання «Ворошиловоградвугілля», з 19 жовтня 1992 року по 11 березня 1993 року на шахті «Луганська» №1 Виробничого об`єднання «Луганськвугілля», до загального стажу з 01 лютого 1997 року по 15 червня 1998 року в Луганському розрахунковому бюро наукових, проектно-вишукувальних, проектно-технологічних робіт та державної експертизи.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області врахувати довідки видані на ім`я ОСОБА_1 про заробітну плату для обчислення пенсії від 13 грудня 2019 року № 01-1009 Відокремленого підрозділу «Шахта «Центральна» ДП «Мирноградвугілля», про заробітну плату для обчислення пенсії, від 03 грудня 2019 року № 684 та № 685, Відокремленого підрозділу «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля», про заробітну плату для обчислення пенсії, від 23 січня 2020 року № 2 Приватного акціонерного товариства «Ірпіньмаш», про заробітну плату для обчислення пенсії, від 25 серпня 2020 року № 1143 Філії «Шахтоуправління «Луганське» Державного унітарного підприємства «Центруголь» про заробітну плату для обчислення пенсії, архівну довідку від 31 серпня 2020 року № 03-28/9798 Архівного управління Адміністрації міста Луганська при повторному розгляді заяви від 12.08.2021.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Повний текст рішення складено 13 січня 2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А.І. Циганенко