Справа № 640/27899/21
Суддя: Андрейчук Т. В.
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа пр. № 2-а/756/17/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі судді Андрейчука Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 жовтня 2021 року адміністративну справу за позовом до відповідача Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення передано на розгляд Оболонському районному суду м. Києва.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Андрейчука Т.В.

від 11 листопада 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до провадження та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 29 вересня 2021 року постановою поліцейського роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Поліщука Д.М. він був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В оскаржуваній постанові зазначено, що о 10 год 31 хв 29 вересня 2021 року водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя проспекту Оболонського та вулиці Героїв Дніпра в м. Києві на жовтий сигнал світлофора, який забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, порушивши пп. "ґ" п. 8.7.3 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 вважає дії поліцейського роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Поліщука Д.М. незаконними, необґрунтованими, а винесену постанову у справі про адміністративне правопорушення такою, що не ґрунтується на реальних фактах.

Так, позивач стверджував, що відсутні будь-які докази вчинення ним інкримінованого йому адміністративного проступку.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 29 вересня 2021 року серії ЕАО № 4835280 у справі про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

28 грудня 2021 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що поліцейський роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в

м. Києві Департаменту патрульної поліції Поліщук Д.М., здійснюючи патрулювання визначеної території Оболонського району м. Києва, безпосередньо став свідком вчинення ОСОБА_1 адміністративного проступку, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. У свою чергу позивач не надав докази на підтвердження протиправності рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

05 січня 2022 року ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив, в якій вказав на те, що долучений відповідачем до відзиву відеозапис з нагрудної камери поліцейського не є доказом вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного проступку, оскільки ним не зафіксовано проїзд ОСОБА_1 перехрестя проспекту Оболонського та вулиці Героїв Дніпра в м. Києві на жовтий сигнал світлофора, який забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, що є порушенням пп. "ґ" п. 8.7.3 Правил дорожнього руху.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 29 вересня 2021 року поліцейським роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Поліщук Д.М. винесено постанову серії ЕАО № 4835280, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 510,00 грн за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У постанові відповідачем зазначено, що о 10 год 31 хв 29 вересня 2021 року водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя проспекту Оболонського та вулиці Героїв Дніпра в м. Києві на жовтий сигнал світлофора, який забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, порушивши пп. "ґ" п. 8.7.3 Правил дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками (п. 8.1 Правил дорожнього руху).

П. 8.7 Правил дорожнього руху передбачено, що світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні. На рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів може встановлюватися табличка білого кольору із нанесеною на ній стрілкою зеленого кольору.

Відповідно до пп. "в" п. 8.7.3 Правил дорожнього руху зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів (пп. "ґ" п. 8.7.3 Правил дорожнього руху).

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП проїзд на заборонний сигнал світлофора тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

За положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Таким чином, у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, збирати докази зобов`язані працівники Національної поліції.

За змістом норм ч. 1, ч. 2 ст. 7, ст. 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності. Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ч. 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Ч. 2 цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи (ч. 3 ст. 77 КАС України).

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

У постанові про адміністративне правопорушення від 29 вересня 2021 року серії ЕАО № 4835280 поліцейський роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в

м. Києві Департаменту патрульної поліції Поліщук Д.М. не навів жодного доказу на підтвердження наявності адміністративного правопорушення та винності ОСОБА_1 в його вчиненні. Не надано таких доказів відповідачем і в ході розгляду справи.

На відеозаписі, наданому суду Управлінням патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, не зафіксовано, що автомобіль позивача здійснив рух на забороняючий рух жовтний сигнал світлофора.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано жодних доказів на підтвердження факту порушення

ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, а отже, і вчинення ним адміністративного проступку, притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, унаслідок чого оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Ч. 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративний проступок - це насамперед дія або бездіяльність, що при наявності певних ознак розглядається законом як порушення встановлених правил поведінки громадян у певних сферах громадського життя. До таких правил, зокрема, належать правила у сфері безпеки дорожнього руху.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.

Зважаючи на те, що відповідачем не доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного проступку провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

П. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 29 вересня 2021 року серії

ЕАО № 4825280, винесену поліцейським роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Поліщуком Д.М., та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись Законом України "Про дорожній рух", Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, ст. ст. 7, 122, 245, 247, 251, 255 КУпАП, ст. ст. 5, 6, 7, 9, 77, 241-247, 268, 271, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 29 вересня 2021 року серії

ЕАО № 4825280, винесену поліцейським роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Поліщуком Дмитром Миколайовичем, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук