Справа № 640/29862/21
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2022 року місто Київ №640/29862/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., при секретарі судового засідання Лук`янець Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Торум"
до третя особа Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків Акціонерне товариство "Банк Січ"
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
за участю:

представника позивача - Лебедєвої А.М.,

представника відповідача - не з`явився,

представника третьої особи - не з`явився.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 10.01.2022 проголошено скорочену (вступну та резолютивну) частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торум" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, третя особа Акціонерне товариство "Січ", в якій просить суд (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 06.12.2021 вх.№13-14/191384/21):

- визнати протиправною відмову Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків у погашенні простого векселя серії АА 2763013 від 15.07.2021, викладену в листі Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 18.10.2021 №3419/6/33-00-04-02-01;

- зобов`язати Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків прийняти рішення щодо погашення простого векселя серії АА 2763013 від 15.07.2021, виданого ТОВ "Торум".

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків було взято на податковий облік простий вексель серії АА2763013 на суму 9 991 712, 78 грн. На виконання вимог підпункту 229.8.10 пункту 229.8 статті 229 Податкового кодексу України ТОВ "Торум" листом від 08.10.2021 №1008/4 надало контролюючому органу первинні документи для погашення вищевказаного податкового векселя з наданням пояснень щодо таких документів та відповідні документи щодо реалізації імпортованого товару. Однак, як зауважив позивач, не зважаючи на виконання ним приписів податкового законодавства, 20.10.2021 позивач отримав лист від 18.10.2021 № 3419/6/33-00-04-02-01, яким відповідач повідомив ТОВ "Торум" про прийняття рішення про здійснення процедур, передбачених п.п.229.8.11 п. 229.8 ст. 229 ПК України. Позивач вважає таке рішення протиправним, а вексель таким, що підлягає погашенню, оскільки ТОВ "Торум" подано всі необхідні документи для погашення вказаного векселя, а відповідач мав прийняти рішення про погашення простого векселя. Позивач зазначає, що відмова в погашенні податкового векселя, викладена в листі від 18.10.2021 не містить підстави для неможливості підтвердження здійснення операцій, визначених у підпунктах 229.8.10 п. 229.8 ст. 229, п.п. 230.1.1. п. 230.1. ст. 230 Податкового кодексу України, оскільки позивач виконав вимоги Податкового кодексу України щодо своєчасної поставки палива кінцевому отримувачу та щодо своєчасного подання відповних документів контролюючому органу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.10.2021 прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження в адміністративній справі №640/29862/21 та призначено судове засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.10.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торум» про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено Західному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків подавати податковий вексель серії АА2763013 від 15.07.2021 із виконавчим написом на примусове виконання до органів державної виконавчої служби та/або до приватних виконавців. Заборонено Акціонерному товариству "Банк Січ" здійснювати оплату за простим векселем серії АА2763013 від 15.07.2021. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.10.2021 виправлено описку на сторінці 6 ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.10.2021 про забезпечення позову в адміністративній справі №640/29862/21 шляхом зазначення після слів "Товариство з обмеженою відповідальністю «Торум» (01033, м. Київ, вул. Володимирська, 82Г, оф.4) правильного коду ЄДРПОУ Товариства з обмеженою відповідальністю «Торум» - "41367994".

Через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва 18.11.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торум" вважає такою, що не підлягає задоволенню, оскільки в порушення п. 231.3 ст. 231 ПК України ТОВ "Торум" складено із запізненням акцизну накладну від 30.07.2021 №245 із зазначенням податкового векселя серії АА 2763013 на імпорт палива відповідно до митної декларації від 29.07.2021 UA903160/2021/200257. Крім того, позивач зазначив про те, що згідно із зареєстрованими акцизними накладними та наданими копіями первинних документів ТОВ «Торум» здійснено реалізацію палива для реактивних двигунів, ввезеного з оформленням податкового векселя АА2763013 в кількості 278411 кг/352820,93л на Міністерство оборони України відповідно до укладеного договору про постачання для державних потреб з ТОВ «Ексон ЮК» та в кількості 999413кг/1266522,5л реалізовано на ПАТ «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» відповідно до укладеного договору поставки нафтопродуктів №0410-4687/21 від 08.10.2021. ПАТ «НТК «Електронприлад» () внесено до переліку суб`єктів літакобудування, щодо яких запроваджуються тимчасові заходи державної підтримки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 9 червня 2010 року №405. ПАТ «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» не є платником акцизного податку, відсутні акцизні склади та ліцензія на зберігання пального. В порушення п.32 розділу 2 Порядку заповнення акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального, заявки на поповнення (коригування) залишку спирту етилового ТОВ «Торум» зареєстрована акцизна накладна №57 від 08.10.2021 із зазначенням: «Напрямок використання» « 10» - «Реалізація пального відповідно до п.п.229.8.10 п.229.8 ст.228 ПК України замовникам, які здійснили закупівлю для забезпечення потреб держави або територіальної громади» тоді, як фактичний відпуск відбувся суб`єкту літакобудування.

Таким чином, в порушення вимоги п.п. 229.8.10. п.229.8 ст. 229 Податкового кодексу України ТОВ «Торум» зареєстровано акцизну накладну з порушеннями Порядку заповнення акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального, заявки на поповнення (коригування) залишку спирту етилового, яка не дає змогу підтвердити цільове використання переданого пального ПАТ «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» згідно векселя серії АА 2763013 від 15.07.2021.

Позивачем 02.12.2021 до суду подано відповідь на відзив, в якій зазначено про те, що стосовно поставки авіапалива на користь Публічного акціонерного товариства "Науково-технічний комплекс "Електронприлад" за договором поставки від 08.10.2021 №0410-4687/21 при реєстрації акцизних накладних на користь суб`єкта літакобудування реєстрація здійснюється як на платника акцизного податку, оскільки такий суб`єкт літакобудування не є платником акцизного податку. В свою чергу, ПК України не передбачено обов`язку суб`єкта літакобудування мати ліцензію на зберігання пального. При цьому, 08.10.2021 між ПАТ "Науково-технічний комплекс "Електронприлад" уклало договір зберігання №0510/9ХР-4688/21 з ТОВ "Ферс Груп", відповідно до якого останнє відповідно до акту приймання-передачі товару на зберігання від 08.10.2021 №08/10 прийняло від ПАТ "Науково-технічний комплекс "Електронприлад" паливо, реалізоване на договором №0410-4687/21. Разом з тим, ПАТ "Науково-технічний комплекс "Електронприлад" було включено до переліку суб`єктів літакобудування, щодо яких запроваджуються тимчасові заходи державної підтримки. Позивач наголосив на тому, що факт цільового використання бензинів авіаційних або палива для реактивних двигунів може бути підтверджено укладеними договорами, актами приймання-передачі тощо.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.12.2021 клопотання представника Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено, судове засіння, призначене на 06.12.2021, проведено в режимі відеоконференції.

Під час судового розгляду справи судом оголошувались перерви та розгляд справи відкладався у відповідності із приписами Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник позивача у судовому засіданні 10.01.2022 позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 10.01.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великим платниками податків ДПС по роботі з великими платниками податків було взято на податковий облік простий вексель серії АА2763013 на суму 9 991 712,78 грн. Термін погашення податкового векселя серії АА2763013 - 12.10.2021.

Погашення векселю відбувалось за двома напрямками:

- поставка авіапалива Міністерству оборони України за договором за результатами публічних закупівель (пункт 3 пункту 229.8.10 ПК України) - у кількості 278,411 тон;

- поставка авіапалива суб`єкту літакобудування, на якого поширюється дія норм статті 2 Закону України "Про розвиток літакобудівної промисловості", включеного до переліку суб`єктів літакобудування за Постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.2010 №405 - у кількості 999,413 тон.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торум" звернулось до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків з листом від 08.10.2021 №1008/4, в якому просило відповідача на підставі пункту 3 підпункту 229.8.10 пункту 229.8 статті 229 Податкового кодексу України погасити податковий вексель серії АА2763013.

Відповідно до листа від 18.10.2021 №3419/6/33-00-04-02-01 Західним міжрегіональним управлінням по роботі з великими платниками податків розглянуто документи ТОВ "Торум" щодо підтвердженння цільового використання палива для реактивних двигунів марки JET A-1, яке ввезено на митну територію України з оформленням податкового векселя серії АА №2763013 від 15.07.2021 (лист від 08.10.2021 №1008/4 (вх.№2562/6 від 12.10.2021) та прийнято рішення про здійснення процедур, передбачених пп. 229.8.11 п. 229.9 ст. 229 Податкового кодексу України, відповідно до якого у разі якщо передбачений цим пунктом податковий вексель не погашено в установлений строк, векселедержатель протягом п`яти робочих днів, наступних за останнім днем строку, на який видано податковий вексель, здійснює протест такого векселя у неплатежі згідно із законодавством та протягом одного робочого дня з дати вчинення протесту звертається до банку, який здійснив аваль векселя, з опротестованим податковим векселем. Банк-аваліст зобов`язаний не пізніше операційного дня, що настає за датою звернення векселедержателя з опротестованим податковим векселем, переказати суму, зазначену в податковому векселі, векселедержателю.

Вважаючи відмову Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків у погашенні простого векселя серії АА 2763013 від 15.07.2021, викладену в листі Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 18.10.2021 №3419/6/33-00-04-02-01 протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом свої прав та інтересів.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 14.1.22. пункту 14.1 статті 14 ПК України векселедавець для цілей розділу VI цього Кодексу - суб`єкт господарювання - виробник, який одержує, зокрема, з нафтопереробного підприємства або ввозить на митну територію України нафтопродукти, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, для їх використання залежно від напряму, визначеного пунктами 229.2-229.8 статті 229 розділу VI цього Кодексу.

Підпунктами 229.8.2-229.8.3 пункту 229.8 статті 229 ПК України встановлено, що для ввезення на митну територію України або реалізації вироблених в Україні бензинів авіаційних або палива для реактивних двигунів імпортер бензинів авіаційних або палива для реактивних двигунів (далі - імпортер) оформлює податковий вексель у трьох примірниках, а виробник бензинів авіаційних або палива для реактивних двигунів (далі - виробник) - у двох примірниках. Перший примірник подається до контролюючого органу (векселедержателя) за місцезнаходженням імпортера або виробника, другий примірник залишається імпортеру або виробнику, а третій примірник подається до контролюючого органу за місцем митного оформлення таких бензинів авіаційних або палива для реактивних двигунів.

Податковий вексель видається на суму акцизного податку, нарахованого на обсяг ввезених на митну територію України або вироблених в Україні бензинів авіаційних або палива для реактивних двигунів, виходячи із ставки, яка визначається як різниця між ставкою, встановленою підпунктом 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу із застосуванням підвищувального коефіцієнта 10, та ставкою, встановленою підпунктом 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу без застосування підвищувального коефіцієнта 10. До податкового векселя додається розрахунок суми акцизного податку.

Реалізація обсягів бензинів авіаційних або палива для реактивних двигунів суб`єктами господарювання, які отримали акцизні накладні, зареєстровані в Єдиному реєстрі акцизних накладних, із зазначенням в них реквізитів податкового векселя, виданого на суму акцизного податку, нарахованого на такі обсяги, здійснюється без сплати акцизного податку.

У відповідності до підпунктів 229.8.10 - 229.8.11 пункту 229.8 статті 229 ПК України податковий вексель без сплати коштами зазначеної в ньому суми акцизного податку погашається у разі підтвердження факту цільового використання бензинів авіаційних або палива для реактивних двигунів протягом строку, на який виданий такий вексель, шляхом реєстрації акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних на операції з:

1) заправлення повітряних суден бензинами авіаційними або паливом для реактивних двигунів, складених суб`єктами господарювання, які здійснюють авіапаливозабезпечення згідно з чинним сертифікатом на відповідність вимогам авіаційних правил України на здійснення наземного обслуговування, виданим уповноваженим органом з питань цивільної авіації, або суб`єктами господарювання, які мають посвідчення про допуск до експлуатації постійного злітно-посадкового майданчика, видане уповноваженим органом з питань цивільної авіації відповідно до вимог авіаційних правил України;

2) реалізації бензинів авіаційних або палива для реактивних двигунів суб`єктам літакобудування, на яких поширюється дія норм статті 2 Закону України "Про розвиток літакобудівної промисловості", складених платником податку, який здійснює таку реалізацію;

3) реалізації бензинів авіаційних або палива для реактивних двигунів замовникам, які здійснили закупівлю для забезпечення потреб держави або територіальної громади відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі", складених платником податку, який здійснює таку реалізацію;

4) реалізації бензинів авіаційних або палива для реактивних двигунів центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного матеріального резерву, складених платником податку, який здійснює таку реалізацію.

Акцизні накладні на такі операції складаються на підставі первинних документів.

Податковий вексель без сплати коштами зазначеної в ньому суми акцизного податку за операціями, визначеними:

у підпункті 1 цього підпункту, - погашається на підставі акцизних накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі акцизних накладних, суб`єктами господарювання, визначеними у підпункті 1 цього підпункту, виходячи з обсягів пального, зазначених в таких акцизних накладних;

у підпунктах 2-4 цього підпункту, - погашається на підставі копій первинних документів та договорів на реалізацію пального, що підтверджують реалізацію пального по всьому ланцюгу реалізації пального від виробника/імпортера до суб`єктів, визначених у підпунктах 2-4 цього підпункту, поданих до контролюючого органу, та акцизних накладних, складених на такі операції та зареєстрованих в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

У разі якщо передбачений цим пунктом податковий вексель не погашено в установлений строк, векселедержатель протягом п`яти робочих днів, наступних за останнім днем строку, на який видано податковий вексель, здійснює протест такого векселя у неплатежі згідно із законодавством та протягом одного робочого дня з дати вчинення протесту звертається до банку, який здійснив аваль векселя, з опротестованим податковим векселем. Банк-аваліст зобов`язаний не пізніше операційного дня, що настає за датою звернення векселедержателя з опротестованим податковим векселем, переказати суму, зазначену в податковому векселі, векселедержателю.

Абзацом першим пункту 231.1 статті 231 ПК України встановлено, що платник податку при ввезенні на митну територію України пального або спирту етилового, з якого сплачено акцизний податок, або на умовах, визначених статтею 229 цього Кодексу, або реалізації пального або спирту етилового зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального або спирту етилового та зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

Абзацами 21-26 пункту 231.3 статті 231 ПК України встановлено, що особа, яка реалізує пальне або спирт етиловий, зобов`язана скласти акцизну накладну в двох примірниках у разі реалізації пального або спирту етилового:

а) з акцизного складу до іншого акцизного складу, в тому числі через трубопровід або з використанням акцизного складу пересувного, у разі якщо до реалізації пального або спирту етилового такий інший акцизний склад уже відомий;

б) з акцизного складу до акцизного складу пересувного;

в) з акцизного складу пересувного до іншого акцизного складу пересувного;

г) з акцизного складу пересувного до акцизного складу.

Особа, яка склала акцизну накладну в двох примірниках, зобов`язана зареєструвати перший примірник такої акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних, а другий примірник такої акцизної накладної в день її складання надіслати розпоряднику акцизного складу - отримувачу пального або спирту етилового.

Пунктом 231.5 статті 231 ПК України встановлено, що при реалізації пального або спирту етилового особа, яка реалізує пальне або спирт етиловий, зобов`язана в установлені терміни скласти акцизну накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних, така реєстрація вважається наданням акцизної накладної отримувачу пального або спирту етилового.

Абзацом дванадцятим пункту 231.6 статті 231 ПК України встановлено, що підтвердженням особі, яка реалізує пальне або спирт етиловий, про прийняття її акцизної накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру акцизних накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Абзацами 16-18 пункту 231.6 статті 231 ПК України встановлено, що датою та часом надання акцизної накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Як встановлено судом, за умовами виданого векселя серії АА 2763013 від 15.07.2021, строк його погашення встановлено 12.10.2021.

Документи щодо належної поставки товару на користь кінцевого отримувача (Міністерства оборони України) та ПАТ «Науково-технічний комплекс «Електроприлад» були подані ТОВ «Торум» контролюючому органу 08.10.2021, що не заперечується відповідачем та свідчить про те, що позивачем вчасно надано документи для його погашення.

Водночас, у відзиві на позовну заяву відповідача посилається на те, що при реєстрації акцизної накладної позивач вказав код операції "10", а не код операції "9", що унеможливило підтвердження цільового використання палива.

Разом з тим, позивач зазначає, що відмова в погашенні податкового векселя, викладена в листі Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 18.10.2021 №3419/6/33-00-04-02-01 не містить підстави для неможливості підтвердження здійснення операцій, визначених у підпунктах 229.8.10 п. 229.8. ст. 229, 230.1.1. п. 230.1. ст. 230 ПК України.

Натомість, за посиланням позивача, ним було подано всі документи, необхідні для погашенная простого векселя листом від 08.10.2021 № 1008/4.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків з листом від 08.10.2021 №1008/4, в якому просив відповідача на підставі пункту 3 підпункту 229.8.10 пункту 229.8 статті 229 Податкового кодексу України погасити податковий вексель серії АА2763013.

Суд встановив, що до вказаної заяви позивачем було долучено копії первинних документів на підтвердження факту реалізації імпортного товару за ланцюгами постачання на виконання вимог пункту 229.8 ПК України, а саме: копія простого векселя серії АА №2763013 від 15.07.2021; копія договору CD-TR/210521-J від 21.05.2021; копія додаткової угоди №1 від 21.05.2021 до договору №CD-TR/210521-J від 21.05.2021; копія додаткової угоди № 1/1 від 21.05.2021 до договору №CD-TR/210521-J від 21.05.2021; копія додаткової угоди № 1/2 від 24.05.2021 до договору №CD-TR/210521-J від 21.05.2021; копія додаткової угоди № 2 від 25.05.2021 до договору №CD-TR/210521-J від 21.05.2021; копія додаткової угоди №3 від 01.06.2021 до договору №CD-TR/210521-J від 21.05.2021; копія додаткової угоди № 4 від 02.06.2021 до договору №CD-TR/210521-J від 21.05.2021; копія додаткової угоди № 5 від 15.07.2021 до договору №CD-TR/210521-J від 21.05.2021; копія додаткової угоди № 6 від 21.07.2021 до договору CD-TR/210521-J від 21.05.2021; копія фінального інвойсу №CDM-28103-l/2-FN від 24.05.2021; копії митних декларацій ІМ 40 АА №UA903160/2021/200212, ІМ 40 АА № UA903160/2021/200241, ІМ 40 АА №UA903160/2021/200257, ІМ 40 АА №UA903160/2021/200270; копія договору надання послуг № 09/08-19 від 09.08.2019; копії актів приймання-передачі на зберігання № 21-пр від 22.07.2021, № 23-пр від 28.07.2021 № 24-пр від 29.07.2021, № 25-пр від 30.07.2021, № 39-вз від 24.07.2021, № 40-вз від 26.07.2021, №45-вз від 02.08.2021, №47-вз від 04.08.2021, № 50-вз від 06.08.2021, № 52-вз від 07.08.2021, № 53-вз від 08.08.2021, № 54-вз від 09.08.2021, № 56-вз від 10.08.2021; копії товарно-транспортних накладних до актів приймання-передачі зі зберігання по договору від 09.08.2019 №09/08-19 (53 шт.); копії договорів надання послуг №4 від 05.05.2021, №2021/05-15 від 12.05.2021; копії актів приймання-передачі на зберігання № 25/07 від 25.07.2021; №27/07 від 27.07.2021, №03/08 від 03.08.2021, №05/08 від 05.08.2021, №07/08 від 07.08.2021, № 08/08 від 08.08.2021, №09/08 від 09.08.2021, № 10/08 від 10.08.2021, №11/08 від 11.08.2021, копії товарно-транспортних накладних до актів приймання-передачі на зберігання по договору №2021/05-12 від 12.05.2021р ( 51 шт), копії актів приймання-передачі зі зберігання №16/08п від 16.08.2021, №17/08п від 17.08.2021, №18/08п від 18.08.2021, №26/08п від 26.08.2021, №27/08п від 27.08.2021, №28/08п від 28.08.2021, № 08/10п від 08.10.2021, копії товарно-транспортних накладних на переміщення між складами (13 шт); копії договору поставки № 2707/Дж від 27.07.2021; копії видаткових накладних № 103 від 16.08.2021, №104 від 17.08.2021, №105 від 18.08.2021, №113 від 26.08.2021, №114 від 27.08.2021, №115 від 28.08.2021; копія договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (авіаційний гас), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) №286/1/21/9 від 02.08.2021 р. з додатками; копія рахунку на оплату № 862 від 17.08.2021р.; копія видаткової накладної № 2198 від 17.08.2021р.; копія повідомлення-підтвердження; копія акту приймання-передачі; копія паспорту якості № 833 від 19.08.2021; копія товарно-транспортної накладної № 765670 від 16.08.2021; копія товарно-транспортної накладної № 765671 від 16.08.2021; копія товарно-транспортної накладної № 765672 від 16.08.2021; копія рахунку на оплату № 873 від 18.08.2021; копія видаткової накладної № 2207 від 18.08.2021; копія повідомлення-підтвердження; копія акту приймання-передачі; копія паспорту якості № 843 від 20.08.2021; копія паспорту якості № 844 від 20.08.2021; копія товарно-транспортної накладної № 765687 від 17.08.2021; копія товарно-транспортної накладної № 765688 від 17.08.2021; копія рахунку на оплату № 878 від 19.08.2021; копія видаткової накладної № 2223 від 19.08.2021; копія повідомлення-підтвердження; копія акту приймання-передачі; копія паспорту якості № 853 від 26.08.2021; копії товарно-транспортних накладних № 765690 від 18.08.2021р., № 765673 від 18.08.2021р., № 765689 від 18.08.2021р., № 765675 від 18.08.2021р., № 904 від 27.08.2021р., № 2301 від 27.08.2021р.; копія повідомлення-підтвердження; копія акту приймання-передачі, копія паспорту якості №9605 від 02.09.2021; копія товарно-транспортних накладних №765692 від 26.08.2021, №765693 від 26.08.2021; копія рахунку на оплату № 910 від 27.08.2021; копія видаткової накладної № 2315 від 27.08.2021; копія паспорту якості №971 від 03.09.2021; копія товарно-транспортної накладної № 765694 від 27.08.2021; копія рахунку на оплату № 912 від 28.08.2021; копія видаткової накладної №2316 від 28.08.2021; копія паспорту якості №966 від 03.09.2021; копія паспорту якості №972 від 03.09.2021р копії товарно-транспортних накладних № 765696, №765697 від 27.08.2021; реєстр первинних документів щодо відповідності ЕРАН; копія договору поставки нафтопродуктів №0410-4587/21 від 08.10.2021р. з додатками; копія видаткової накладної № 148 від 08.10.2021; копія договору зберігання № 0510/9 ХР-4688/21 від 08.10.2021; копія акту приймання-передачі на зберігання № 08/10 від 080.10.2021; копія акту 8-НП від 08.10.2021; копія платіжного доручення №1406 від 11.10.2021 р на суму 4500,00 грн.; копія платіжного доручення № 1423 від 12.10.2021 р на суму 12300,00 грн.

Так, пунктом 229.8.10 ПК України встановлено, що векселедержатель перевіряє документи, надані виробником/імпортером для погашення податкового векселя, протягом п`яти робочих днів з дня їх отримання.

Зі змісту листа Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 18.10.2021 №3419/6/33-00-04-02-01 встановлено, що векселедержатель дійшов висновку про відмову у погашенні векселю лише на підставі документів, поданих позивачем з листом від 08.10.2021 №1008/4, що свідчить про неповне з`ясування фактичних обставин контролюючим органом щодо поданих позивачем документів, зазначених в додатках до листа від 08.10.2021 №1008/4 та долучених позивачем до матеріалів справи.

Як зауважив позивач, ТОВ «Торум» при реєстрації акцизних накладних на користь Міністерства оборони України реєстрація здійснюється як на неплатника акцизного податку, оскільки Міністерство оборони України не є платником акцизного податку. При реєстрації акцизних накладних на користь суб`єкта літакобудування реєстрація здійснюється як на неплатника акцизного податку, оскільки такий суб`єкт літакобудування не є платником акцизного податку.

Крім того, як зазначив позивач, при реєстрації акцизної накладної поставки палива на користь суб`єкта літакобудування з відміткою «Напряму використання пального»: « 9. реалізація пального відповідно до підпункту 229.8.10 пункту 229.8 статті 229 розділу IV Податкового кодексу України суб`єктам літакобудування» Електронна система адміністрування пального надає квитанцію 1 про неможливість реєстрації такої акцизної накладної із вказанням причини: «Суб`єкт господарювання, який отримує пальне за зазначеним напрямом використання, повинен мати ліцензію на «Зберігання пального».

Варто відзначити, що Податковим кодексом України не передбачено обов`язку суб`єкта літакобудування мати ліцензію на зберігання пального.

Дослідивши оскаржуване рішення, яким позивачу відмовлено у прийнятті векселя серїї АА 2763013 від 15.07.2021, судом встановлено, що останнє не містить причин, за якими відповідач прийняв таке рішення та не зазначив жодної із підстав для його прийняття відповідно до підпунктів 229.8.10., 229.1.11, або 229.8.12 пункту 229.8 статті 229 ПК України, що свідчить про недотримання суб`єктом владних повноважень, як векселедержателем, принципу належного урядування для платника податків.

Так, Верховним Судом у постанові від 28.02.2020 року у справі №П/811/1015/16 наголошено, що неухильне дотримання основних складових принципу «належного урядування» забезпечує прийняття суб`єктами владних повноважень легітимних, справедливих та досконалих рішень. Крім того, принцип «належного урядування» підкреслює те, що між людиною та державою повинні бути вибудовані саме публічно-сервісні відносини, у яких інституції та процеси служать всім членам суспільства.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 року у справі №826/17201/17 звернуто увагу, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Отже, на переконання суду, прийняте рішення Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків від 18.10.2021 №3419/6/33-00-04-02-01 суперечить принципу належного урядування, та, як наслідок, порушує принцип правомірного очікування на прийняте відповідачем рішення згідно з вимогами податкового законодавства України, що свідчить про протиправність останнього.

Суд зауважує, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто, надати їм правову оцінку, зокрема, прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Суд звертає увагу, що виключними вимогами для погашення векселю є підтвердження факту цільового використання бензинів авіаційних або палива для реактивних двигунів протягом строку, на який виданий такий вексель, шляхом реєстрації акцизних накладних, або/та подання первинних документів реалізації.

На переконання суду, цільове використання бензинів авіаційних або палива для реактивних двигунів підтверджується наданими позивачем первинними документами, долученими до матерілів справи та до листа від 08.10.2021 №1008/4 щодо погашення векселя серії АА №2763013 від 15.07.2021.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.10.2021 між ПАТ "Науково-технічний комплекс "Електронприлад" та ТОВ "Ферст Груп" укладено договір зберігання №0510/9ХР-4688/21, відповідно до якого останнє відповідно до акту приймання-передачі товару на зберігання №08/10 від 08.10.2021 прийняло від ПАТ "Науково-технічний комплекс "Електронприлад" паливо, реалізовано за договором №0410-4687/21, укладеного між позивачем (постачальник) та ПАТ "Науково-технічний комплекс "Електронприлад" (покупець).

В свою чергу, статтею 2 Закону України "Про розвиток літакобудівної промисловості" встановлено, що цей Закон застосовується до юридичних осіб - резидентів України, які здійснюють діяльність у галузі літакобудівної промисловості та згідно із законом мають відповідні ліцензії, а також відповідні сертифікати на право розробки або виробництва, або ремонту, або переобладнання, або модифікації, або технічного обслуговування авіаційної техніки та авіаційних двигунів (далі - суб`єкти літакобудування) та відповідають хоча б двом з таких критеріїв:

а) здійснюють розробку авіаційної техніки та авіаційних двигунів, виробництво авіаційної техніки та авіаційних двигунів, ремонт авіаційної техніки та авіаційних двигунів;

б) виконують державне або оборонне замовлення на розробку авіаційної техніки та авіаційних двигунів, виробництво авіаційної техніки та авіаційних двигунів, ремонт авіаційної техніки та авіаційних двигунів;

в) забезпечують виконання Україною міжнародних зобов`язань з реалізації міжнародних контрактів з розробки авіаційної техніки та авіаційних двигунів, постачання авіаційної техніки та авіаційних двигунів, виробництва авіаційної техніки та авіаційних двигунів, ремонту авіаційної техніки та авіаційних двигунів.

Перелік суб`єктів літакобудування, щодо яких запроваджено тимчасові заходи державної підтримки, формує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної промислової політики, та затверджує Кабінет Міністрів України.

Суб`єкти літакобудування, які не відповідають критеріям, встановленим цією статтею, виключаються Кабінетом Міністрів України із затвердженого Переліку за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної промислової політики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.2010 №405 затверджено Перелік суб`єктів літакобудування, щодо яких запроваджуються тимчасові заходи державної підтримки.

Дослідивши положення вказаної вказаної Постанови, судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Науково-технічний комплекс "Електронприлад" () включено до переліку суб`єктів літакобудування, щодо яких запроваджуються тимчасові заходи державної підтримки.

При цьому, слід звернути увагу на те, що факт цільового використання бензинів авіаційних або палива для реактивних двигунів може бути підтверджено укладеними договорами, актами приймання-передачі тощо, про що зазначено вище.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року №3-рп/2003).

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v.» від 27.09.2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частин першої, другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини до недоліків мотивації правозастосування відносить неналежну оцінку чи ігнорування необхідних доводів та аргументів при винесенні рішення. У рішенні «Нечипорук і Ионкало проти України» ЄСПЛ визнав, що реакція і суду першої інстанції, і Верховного Суду на аргументи заявника є вражаюче недостатньою та неадекватною. Ігноруючи конкретний, доречний і важливий аргумент заявника, національні суди не виконали своїх зобов`язань за п. 1 ст. 6 Конвенції [п. 183, 185-196, 277]. Суд неодноразово вказував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії») [п. 36]. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись справедливість та визначеність правозастосування (Рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» [п. 25]). Таким чином, ЄСПЛ наголошує, що національні суди, оцінюючи застосування права владними інституціями, мусять ретельно перевіряти обґрунтованість, вмотивованість, а відтак, законність актів, які приймають суб`єкти владних повноважень.

Згідно статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з положеннями статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27.09.2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави вважати прийняте Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків рішення, оформлене листом від 18.10.2021 №3419/6/33-00-04-02-01 правомірним, з огляду на що, останнє підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині - задоволенню.

З приводу позовних вимог в частині зобов`язання Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків прийняти рішення щодо погашення простого векселя серії АА 2763013 від 15.07.2021, виданого ТОВ "Торум", суд зазначає, що єдиним рішенням, яке має бути прийнятим векселедержателем за наслідками розгляду справи по суті предмета спору, є, саме, прийняття рішення про погашення векселя серії АА 2763013 від 15.07.2021.

Суд зауважує, що дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта. Зазначене визначення закріплено у Наказі Міністерства юстиції України від 24.04.2017 року №1395/5 «Про затвердження Методології проведення антикорупційної експертизи».

Враховуючи те, що за обставин, встановлених судом під час розгляду справи, єдиним рішенням за наслідками результатів розгляду листа позивача від 08.10.2021 №1008/4 із долученими документами, мало бути погашення податкового векселя, зокрема, враховуючи, що на день розгляду справи у суді першої інстанції, строк на пред`явлення протесту вичерпано, на переконання суду, задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача прийняти рішення про погашення податкового векселя не є втручанням у дискреційні повноваження Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, відповідає меті адміністративного судочинства та сприяє ефективному захисту порушеного права позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В матеріалах справи містяться платіжне доручення від 20.10.2021 №1429, яким підтверджується сплата позивачем судового збору у загальному розмірі 4 540,00 грн.

З огляду на задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, сплачена сума судового збору підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь ТОВ «Торум».

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРИШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торум" задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків у погашенні простого векселя серії АА 2763013 від 15.07.2021, викладену в листі Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 18.10.2021 №3419/6/33-00-04-02-01.

3. Зобов`язати Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків прийняти рішення щодо погашення простого векселя серії АА 2763013 від 15.07.2021, виданого ТОВ "Торум".

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торум" (01033, м. Київ, вул. Володимирська, 82Г, офіси 4,5, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4540,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35, код ЄДРПОУ ВП: 44045187).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 12.01.2022.

Суддя Іщук І.О.