Справа № 750/7581/16-а
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 750/7581/16-а
УХВАЛА

11 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., суддів Бужак Н.П., Кобаля М.І., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Чернігова від 05 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання неправомірними дій і зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Деснянського районного суду міста Чернігова з позовом до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просив:

- визнати неправомірними дії Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у перерахунку пенсії;

- зобов`язати здійснити перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90 % від місячного заробітку згідно довідки Генеральної прокуратури України № 18-1117 зп від 26 липня 2016 року, починаючи з 01 січня 2016 року, з виплатою заборгованості.

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 01.09.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2016 позов був задоволений в частині вимог про перерахунок пенсії з 11.02.2016.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 07.10.2019 замінено боржника у виконавчому листі на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

У жовтні 2021 року Позивач звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням постанови суду від 01.09.2016 шляхом встановлення керівнику Відповідача строку подання до суду звіту про її виконання.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 05.11.2021 у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким вимоги заяви задовольнити.

Перевіривши апеляційну скаргу, Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 13.12.2021 залишив її без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 295 КАС України. При цьому невідповідність наведеним положенням КАС України виявилася в тому, що Апелянтом пропущено п`ятнадцятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, а клопотання про його поновлення визнано необґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, представник Апелянта копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху отримав 17.12.2021, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог згаданої ухвали представником Позивача до суду 23.12.2021 направлено заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, в обґрунтування свого зазначено, що копія оскаржуваної ухвали отримана ОСОБА_1 12.11.2021, однак у зв`язку із захворюванням на коронавірусну хворобу адвокат Авраменко Г.М. не мав можливості контактувати з ОСОБА_1 до 17.11.2021, що свідчить про те, що пропуск строку на апеляційне оскарження зумовлений обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, а відтак останній має бути поновлений в силу п. 3 Прикінцевих положень КАС України. Окремо звертає увагу на незначний пропуск строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Розглянувши подану заяву, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Як було встановлено в ухвалі від 13.12.2021 про залишення апеляційної скарги без руху, ухвала суду першої інстанції постановлена 05.11.2021 та, як свідчать матеріали справи, отримана ОСОБА_1 12.11.2021. Отже, останнім днем подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції було 29.11.2021. Проте апеляційну скаргу направлено до суду апеляційної інстанції 02.12.2021, тобто поза межами встановленого приписами КАС України процесуального строку.

Щодо твердження Апелянта про те, що оскільки копію оскаржуваної ухвали отримано представником Позивача лише 17.11.2021, тобто на наступний день після закінчення тимчасової непрацездатності останнього внаслідок коронавірусної хвороби, то наявні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження згідно п. 3 Прикінцевих положень КАС України, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Отже, як вже було зазначено в ухвалі від 17.12.2021, днем, з якого обчислюється строк на апеляційне оскарження судового рішення, є день вручення копії такого рішення учаснику справі (у цьому випадку Позивачу), а не день передачі копії цього рішення представникові. При цьому суд звертає увагу, що представник Позивача - Авраменко Г.М. є адвокатом, а відтак повинен бути обізнаний з правовою регламентацією строків на апеляційне оскарження ухвали суду та порядком їх обчислення. Відтак, на переконання суду, ознайомившись із змістом спірного судового рішення 17.11.2021, представник Позивача мав достатній строк для складання та подання апеляційної скарги до 29.11.2021.

У контексті наведеного судом враховується, що відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини «Устименко проти України» (№ 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» № 11681/85).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого Королівства» зазначено, що обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, «якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою».

Поновлення встановленого процесуальним законом строку на подання апеляційної скарги здійснюється судом апеляційної інстанції у виняткових випадках і лише за наявності обставин об`єктивного та непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на апеляційне оскарження судового рішення.

Указану позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 26.05.2021 у справі № 160/7019/20.

У постанові від 19.05.2021 у справі №580/1225/20 Верховний Суд підкреслив, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту такої скарги, в тому числі процесуальних строків подачі апеляційної скарги.

У свою чергу, Авраменко Г.М. , будучи адвокатом ОСОБА_1, а відтак особою, зацікавленою в апеляційному перегляді ухвали Деснянського районного суду міста Чернігова від 05.11.2021 у цій справі та безпосередньо обізнаним щодо дати отримання копії судового рішення, не демонстрував намір його оскаржити в установлені процесуальним законом строки без зайвих зволікань. При цьому будь-яких доказів чи аргументів на підтвердження обставин, які об`єктивно перешкоджали поданню апеляційної скарги раніше, ніж в останній день (на думку Апелянта), Позивачем не надано.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у цій справі можливість вчасного подання скаржником апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто, мала суб`єктивний характер, якою (можливістю) він вчасно не скористався.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що викладені у заяві доводи представника Позивача не свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Судом враховується, що пунктом 3 Прикінцевих положень КАС України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Поряд з цим, як було підкреслено вище, з моменту одужання адвоката ОСОБА_1 - Авраменка Г.М. від коронавірусної хвороби 16.11.2021 та отримання ним 17.11.2021 копії оскаржуваної ухвали від Позивача до моменту граничного строку подання апеляційної скарги 29.11.2021 пройшло дванадцять днів з передбачених КАС України п`ятнадцяти, а відтак, на думку суду, у межах цієї справи відсутні підстави вважати можливим поновлення Позивачу процесуальних строків за правилами п. 3 Прикінцевих положень КАС України.

З приводу посилання Апелянта на незначний пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали від 05.11.2021 суд вважає за необхідне зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, зважаючи на викладене та з огляду на відхилення доводів Апелянта щодо поважності причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Приписи ч. 3 ст. 299 КАС України визначають, що питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне у відкритті апеляційного провадження відмовити та повернути апеляційну скаргу Апелянту.

Керуючись ст. ст. 248, 299, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Чернігова від 05 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання неправомірними дій і зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Повернути Апелянту апеляційну скаргу та додані до неї матеріали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

М.І. Кобаль