Справа № 160/24069/21
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Дніпровська митниця Держмитслужби про визнання протиправними та скасування постанов - задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" від 23.06.2021 року, винесену у виконавчому провадженні 62742581.

Визнано протиправною та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.11.2021 року, винесену у виконавчому провадженні 67389639, державним виконавцем Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бігмою Г. О. про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 8500,00 грн. на підставі постанови від 08 листопада 2018 року № 0393/11000/18 Дніпропетровської митниці.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1816,00 грн.

22.12.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про розподіл судових витрат.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 року призначено клопотання позивача до розгляду в судовому засідання на 13 січня 2022 року.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

У судове засідання 13 січня 2022 року сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

За приписами ч. 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2021 року прийнято судом у складі головуючого судді Луніної О. С. в порядку ст. 287 КАС України, тому суд розглядає клопотання про розподіл судових витрат у тому самому порядку.

Дослідивши матеріали справи та заявленого позивачем клопотання, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Дніпровська митниця Держмитслужби про визнання протиправними та скасування постанов - задоволено.

Під час прийняття рішення судом вирішено питання про розподіл судових витрат (судового збору), а саме: стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1816,00 грн.

Однак, питання розподілу судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу, судом вирішено не було.

Відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як передбачено ч. 2 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем до позовної заяви було додано договір №01/06-07 про надання правової правничої (правової) допомоги від 07.06.2021 року, в п. 1.1 якого визначено, що клієнт доручає , а адвокат бере на себе зобов`язання надавати клієнту за його завданням правову допомогу з усіх питань, що виникають у клієнта та визначені додатковою угодою до цього договору, а клієнт зобов`язується оплатити адвокату зазначені послуги в порядку та на умовах, визначених додатковими угодами до цього договору.

Згідно з наданою позивачем додатковою угодою від 23.11.2021 року № 4 до договору від 07.06.2021 року № 01/06-07 вартість гонорару за надання правничої допомоги згідно п. 1.1 даної додаткової угоди складає 2000 грн.

26.11.2021 року сторонами підписано акт виконаних робіт до додаткової угоди від 23.11.2021 року № 4 до договору від 07.06.2021 року № 01/06-07, яким підтверджено, що послуги надано у повному обсязі, претензій щодо їх надання сторони не мають.

Також, до матеріалів справи долучено квитанцію про отримання адвокатом гонорару у розмірі 2000 грн.

Приписами п. 1 ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України)

Таким чином, розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена.

Судом встановлено, що позивачем надано докази щодо обсягу наданих послуг, їх вартості та підтвердження сплати.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання позивача та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 2000, 00грн.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі № 160/24069/21 - задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (вул. Каштанова, буд. 52, м. Синельникове, Дніпропетровська обл., 52500, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 2000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 272 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 287, 297 КАС України.

Суддя О.С. Луніна