Справа № 320/5037/21
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року № 320/5037/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом гр. ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Бучанської районної державної адміністрації Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась гр. ОСОБА_1 з позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Бучанської РДА Київської області від 16.03.2021 року про відмову в призначенні їй соціальної допомоги при народженні дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Бучанської РДА Київської області призначити та виплатити їй соціальну допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за її заявою від 15.02.2021 у порядку та розмірі, що встановлені ст. 12 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми".

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народився син ОСОБА_2 , свідоцтво про народження якого вона отримала ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після народження дитини родина проживала на тимчасово окупованій території, на якій не діють Закони України, не працюють державні установи України, у тому числі і органи, уповноважені призначати, нараховувати і виплачувати державну допомогу при народженні дитини. Після прибуття родини на підконтрольну Україні територію вона 23.02.2021 звернулася до відповідача із заявою від 15.02.2021про призначення допомоги при народженні дитини, однак відповідачем їй було відмовлено у призначенні такої допомоги, оскільки пройшло 12 місяців з дати народження дитини.

Відповідачем відзиву на позовну заяву до суду не подано.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

На підставі ст. ст. 194, 205 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що позивачка до 08.02.2021 постійно мешкала за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , тобто на території, яка є тимчасово окупованою, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 .

У позивачки народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дитини зареєстровано 24.04.2019 Голосіївським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 312 про що видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .

Дитині ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поставлено діагноз спадкова мікросфероцитарна анемія Мінковського - Шаффара, у зв`язку з чим лікарями було зроблено висновок про те, що транспортувати дитину на великі відстані, змінювати кліматичні та інші умови проживання неможливо, це загрожує його життю, що підтверджується виписками із історії хвороби № 275, 2580, 5726, 4212, а також випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1656, виданою відділенням ургентної терапії Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАТДИТ» Міністерства охорони здоров`я України.

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 08.02.2021 позивачка тільки з 08.02.2021 мешкає на підконтрольній Україні території, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивачка звернулась до Управління соціального захисту населення Ірпінської міської ради із заявою від 15.02.2021 про отримання державної допомоги при народженні дитини.

За результатами розгляду заяви відповідачем прийнято рішення від 16.032021 про відмову у наданні державної допомоги сім`ям з дітьми, в якому повідомляється, що звернення надійшло пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склалися, суд зазначає наступне.

За змістом частини першої статті 13 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-III (далі - Закон №2402-III) з метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім`ях, держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року №2811-XII (далі - Закон №2811-XII) та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №2811-XII громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Статтею 3 Закону №2811-XII визначені види державної допомоги сім`ям з дітьми, зокрема, допомога при народженні дитини.

За правилами частини першої статті 6 Закону №2811-XII документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, самостійно. За наявності письмової заяви особи, яка претендує на призначення допомоги, але за станом здоров`я або з інших поважних причин не може самостійно зібрати необхідні документи, збір зазначених документів покладається на органи, що призначають допомогу.

Згідно із статтями 10, 11 Закону №2811-XII допомога при народженні дитини надається одному із батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Одноразова допомога, призначена опікуну, вважається власністю дитини. Допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Орган праці та соціального захисту населення за місцем проживання одного з батьків, з яким постійно проживає дитина, має право отримувати від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій відомості, необхідні для призначення допомоги при народженні дитини. Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше 12-ти місяців з дня народження дитини.

Відповідно до п.п.10, 11, 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751, допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання. Для призначення допомоги при народженні дитини органу соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорту або іншого документу, що посвідчує особу, подається копія свідоцтва про народження дитини (з пред`явленням оригіналу). Допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Отже, допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. При цьому, документи подаються такою особою самостійно.

Як слідує з матеріалів справи, позивачкою пропущений строк звернення за призначенням допомоги при народженні дитини.

Проте, суд зазначає, що позивачка з об`єктивних причин не мала змоги звернутися до відповідача з відповідною заявою, оскільки проживала на окупованій території.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачка звертається за державною допомогою не у власних інтересах, а в інтересах дитини, для її належного матеріального забезпечення.

Відповідно до частини сьомої статті 7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно пункту першого статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як відзначено у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №591/610/16-а (К/9901/12622/18), допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. Неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини (п. 34, 35).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду 29 серпня 2018 року у справі №591/1474/17 (№К/9901/38353/18).

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про поважність пропуску строку звернення до управління соціального захисту населення із заявою про отримання одноразової державної допомоги при народженні дитини. Тому суд вважає, що позивачка не звернулася за отриманням виплати при народженні дитини протягом дванадцяти місяців з поважних причин, які не залежали від її волі.

Керуючись принципом верховенства права, суд вважає, що з урахуванням інтересів дитини та обставин, встановлених судом, позивачка має право на звернення до органу соціального захисту населення за призначенням допомоги при народженні дитини та отримання цієї допомоги.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Також суд звертає увагу, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивачки підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908,00 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Бучанської РДА Київської області від 16.03.2021 року про відмову в призначенні гр. ОСОБА_1 соціальної допомоги при народженні дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Бучанської РДА Київської області призначити та виплатити гр. ОСОБА_1 соціальну допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за її заявою від 15.02.2021 у порядку та розмірі, що встановлені ст. 12 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми".

Стягнути на користь гр. ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Бучанської РДА Київської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.