Справа № 520/1901/21
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 січня 2022 р.Справа № 520/1901/21

Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Перцова Т.С., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2021 року по справі № 520/1901/21

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "НОВЕ ЖИТТЯ"

до Державної податкової служби України , Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2021 року задоволено адміністративний позов Приватного сільськогосподарського підприємства "НОВЕ ЖИТТЯ" до Державної податкової служби України , , Головного управління ДПС у Харківській області , про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

На зазначене рішення суду Головним управлінням ДПС у Харківській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2021 року зазначена апеляційна скарга була залишена без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Роз`яснено заявнику апеляційної скарги, що недоліки апеляційної скарги можуть бути усунені шляхом направлення до Другого апеляційного адміністративного суду уточненого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням дати отримання копії ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2021 про повернення апеляційної скарги разом з доказами поважності причин пропуску цього строку та квитанції або оригіналу іншого документу про сплату судового збору у розмірі 2016,00 грн.

28.12.2021 до Другого апеляційного адміністративного суду від Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якої зазначено, що вперше відповідач оскаржив в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції в межах строку, визначеного процесуальним законом, проте у зв`язку з несплатою судового збору апеляційна скарга була повернута. У ситуації, що виникла при оскарженні рішення суду першої інстанції, відповідач діяв швидко та відповідно до ситуації, про що свідчить вчасно подана апеляційна скарга. Відповідач вказує, що ним вживались заходи щодо отримання коштів на сплату судового збору, а саме, направлено листи на адресу Державної податкової служби України від 01.03.2021, від 07.05.2021 та від 13.08.2021 щодо збільшення ГУ ДПС бюджетних призначень, направлених на сплату судового збору, що свідчить про намір відповідача сплатити судовий збір. Одразу після надходження коштів на рахунки ГУ ДПС судовий збір було сплачено.

Відповідач зазначає, що праву особи на повторне звернення з апеляційною скаргою кореспондує право суду прийняти таке виконання, за умови усунення недоліків попередньо поданої скарги та дотримання встановленої судом процедури, крім того, КАС України не визначає додаткового строку протягом якого особа може реалізувати таке право, у разі пропуску первинного.

Враховуючи викладене, з метою встановлення соціальної справедливості при оподаткуванні позивача, керуючись виключно інтересами держави, положеннями ст. 8, ст. 67 та ст. 129 Конституції України, ст. ст. 44, 47, 121, 293, 295-296 КАС України, у зв`язку з усуненням обставин, що фактично перешкоджали реалізації права на оскарження судового рішення у справі, відповідач просить суд, надати можливість захистити інтереси держави та не позбавляти права на оскарження судового рішення, визнати причину пропуску процесуального строку поважними та поновити строк на апеляційне оскарження.

Крім того, відповідач, в поданій заяві зазначає, що одразу після отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 17.12.2021 було складено доповідну записку про доплату судового збору, однак, процес сплати судового збору займає доволі значний проміжок часу, тому апелянт просить надати йому строк для здійснення доплати судового збору.

У зв`язку із перебуванням головуючого судді Перцової Т.С. у щорічній відпустці, в період з 30.12.2021 по 10.01.2022 включно, вирішення питання про можливість відкриття провадження у справі вирішується у перший робочий день 11.01.2022.

Надаючи оцінку поданій заяві, слід зазначити наступне.

Згідно з ч.1 ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (ч.3 ст. 295 КАС України).

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч.1 ст. 121 КАС України).

Матеріалами справи підтверджено, що оскаржуване рішення Харківського окружного адміністративного суду прийнято 30.03.2021 в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, останнім днем строку на апеляційне оскарження даного рішення є 29.04.2021.

Головним управлінням ДПС у Харківській області вперше подано апеляційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2021 по справі № 520/1901/21 29.04.2021, тобто, з дотриманням строку на апеляційне оскарження, встановленого ст. 295 КАС України, однак, до апеляційної скарги не було додано квитанцію про сплату судового збору, у зв`язку з чим, апеляційну скаргу, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2021 залишено без руху, та згодом, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2021 повернуто скаржнику, у зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем, згідно з платіжним дорученням №4971 від 16.09.2021 було сплачено судовий збір за подання даної апеляційної скарги у розмірі 25224,00 грн, після чого 28.09.2021 повторно подано апеляційну скаргу разом із платіжним дорученням про сплату судового збору та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Разом з тим, відповідачем повторно не вказано дату отримання копії ухвали про повернення апеляційної скарги від 23.07.2021, що унеможливлює надання оцінки строку, який пройшов з моменту отримання копії вказаної ухвали до повторної подачі апеляційної скарги, та, відповідно, надання оцінки поважності причинам пропуску строку на апеляційне оскарження.

Докази отримання відповідачем копії ухвали від 23.07.2021 в матеріалах справи також відсутні.

В поданій до суду уточненій заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, відповідач зазначає, що Кодексом адміністративного судочинства України не визначено додаткового строку, протягом якого особа може реалізувати право повторного подання апеляційної скарги.

З цього приводу слід зазначити, що положеннями Кодексу адміністративного судочинства України дійсно не передбачено строків повторного звернення до суду з апеляційною скаргою, яку було повернуто, однак, відсутність вказаних положень не свідчить про те, що повторно апелянт може звернутися до суду в будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява №52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою.

Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 15.07.2020 по справі № 140/2577/18.

Суд поновлює або продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску даного строку (поважність причин повинен доводити скаржник).

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008р. у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.).

Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї скарги.

Таким чином, враховуючи, що відповідач повторно не зазначає дату отримання ухвали від 23.07.2021 про повернення апеляційної скарги поданої вперше, відсутні підстави вважати, що апелянт діяв у розумні строки.

З приводу посилань відповідача в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження на вжиття ним заходів щодо отримання коштів на сплату судового збору та з приводу заявленого клопотання про надання додаткового строку для здійснення доплати судового збору, суд зазначає таке.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, слід дійти висновку, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне/касаційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку.

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини "... підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…".

Тобто, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи загалом, і податкові органи зокрема, зобов`язати діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (у даному випадку - за рахунок платника податку у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь такого платника податку).

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ст. 8 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Безпідставне продовження строків на усунення недоліків апеляційної скарги може призвести до затягнення строку набрання законної сили рішенням суду першої інстанції у даній справі, та відповідно призведе до надання незаконної переваги одній зі сторін судового процесу - заявника апеляційної скарги.

Згідно з ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При зверненні до суду апеляційної інстанції з уточненою заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження та про надання строку для здійснення доплати судового збору надано копію довідки від 24.11.2021, в якій зазначено, що залишок коштів на рахунку Головного управління ДПС у Харківській області за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" становить 215,52 грн.

Разом з цим, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження відсутності чи недостатності коштів на сплату судового збору або наявності інших об`єктивних перешкод для сплати судового збору станом на дату подачі заяви (28.12.2021).

Враховуючи дату подання апеляції (28.09.2021) та дату ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху (17.12.2021), заявником не надано жодних доказів стосовно вжиття відповідних заходів щодо виділення з Державного бюджету України коштів на витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору по даній справі на виконання ухвали суду.

Так само, не надано жодних доказів на підтвердження відсутності чи недостатності коштів на сплату судового збору або наявності інших об`єктивних перешкод для сплати судового збору станом на дату отримання копії ухвали від 23.07.2021 про повернення апеляційної скарги, як і не зазначено дати отримання вказаної ухвали.

Враховуючи вищевикладене, суд не вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження, зазначені в уточненій заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження від 28.12.2021 поважними, тому, заява не може бути задоволена з підстав, які в ній викладені та беручи до уваги, що відповідачем не усунуті недоліки апеляційної скарги, слід залишити апеляційну скаргу без руху та надати новий строк для повного усунення недоліків апеляційної скарги - 5 днів з дня отримання копії даної ухвали.

У відповідності до ч. 2 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 169, 296, 298, 299, ч. 2 ст. 321, ч. 2 ст. 325, ст. ст. 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В

Повторно направити ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2021 про залишення без руху апеляційної скарги Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2021 року по справі № 520/1901/21 за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "НОВЕ ЖИТТЯ" до Державної податкової служби України , Головного управління ДПС у Харківській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Надати Головному управлінню ДПС у Харківській області, утвореному на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги - протягом п`яти днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити відповідачу, що недоліки апеляційної скарги можуть бути усунуті шляхом направлення до Другого апеляційного адміністративного суду уточненого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням дати отримання копії ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2021 про повернення апеляційної скарги разом з доказами поважності причин пропуску цього строку та квитанції або оригіналу іншого документу про сплату судового збору у розмірі 2016,00 грн.

Роз`яснити відповідачу, що у разі неподання уточненого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, відповідно до ч.4 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Роз`яснити апелянту, що у разі неусунення інших недоліків апеляційної скарги відповідно до ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України скарга буде повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.С. Перцова