Справа № 155/1656/21
Суддя: Сметана В. М.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №155/1656/21
Провадження №2-а/155/3/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2022 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Сметани В.М.,

при секретарі судового засідання Воронюк Н.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Симчука Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Горохів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Михальчука Вадима Володимировича, Головного управління Національної поліції у Волинській області, про визнання дії протиправними

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 29 листопада 2021 року, звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Михальчука Вадима Володимировича, відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, про визнання дії протиправними.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21 листопада 2021 року близько 19 години 30 хвилин його затримано працівниками патрульної поліції поблизу села Брани, Горохівського району, Волинської області, через те, що він нібито передав керування транспортним засобом марки VOLKSWAGEN Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, працівники поліції відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, зокрема Михальчук В.В. та інший поліцейський зі складу екіпажу поліції, наздогнали його разом з ОСОБА_2 коли вони йшли по узбіччі дороги, а не керували транспортним засобом, та звинуватили у тому, що він передав право керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Проте, транспортним засобом ні він, ні ОСОБА_2 , не керували, а йшли по узбіччі дороги.

Також, зазначає, що працівниками поліції не було проведення освідування на вміст алкоголю в крові на місці, оскільки від освідування він не відмовлявся, а в грубій формі змушено сісти з нимим в службовий автомобіль та доставлений до КП «Горохівська багатопрофільна лікарня», де він змушений чекати близько двох годин для того, щоб пройти освідування на вміст алкоголю. Після цього його близько 22 години 15 хвилин доставлено у відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області для складання відповідних адміністративних матеріалів.

Крім того, вказує, що його було затримано працівниками поліції з 19 години 30 хвилин 21 листопада 2021 року та фактично обмежено його право на вільне пересування до 23 години 00 хвилин 21 листопада 2021 року, проте, жодного протоколу про адміністративне затримання працівниками поліції не було складено та не було йому вручено. Після складання усіх адміністративних матеріалів йому було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №386719 від 21 листопада 2021 року, яка є нечитабельною та із нею неможливо встановити зміст протоколу і близько 23 години 30 хвилин відпущено з відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області.

На підставі вищезазначеного, просить визнати протиправними дії поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Михальчука В.В., які полягають у ненадані йому належно оформленого протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №386719 від 27 листопада 2021 року, визнати протиправними дії поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Михальчука В.В. щодо адміністративного затримання його, без складання протоколу про адміністративне затримання та примусовому доставлені до КП «Горохівська багатопрофільна лікарня» і в подальшому до відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області. А також, стягнути з ГУНП у Волинській області за рахунок бюджетних асигнувань на його користь судові витрати у розмірі 5816,00 гривень.

Ухвалою судді від 30 листопада 2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 09 грудня 2022 року замінено неналежного відповідача відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області на належного відповідача Головне управління Національної поліції у Волинській області.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених в ньому, просили його задовольнити, суду надали пояснення близькі до змісту позовної заяви.

Відповідач поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Михальчук М.М. в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. В попередньому судовому засіданні вказував, що позов не визнав, заперечував щодо його задоволення. Суду пояснив, що при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення діяв згідно норм чинного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №386719 від 27 листопада 2021 року був ним заповнений на затверджених бланках, позивача ОСОБА_1 він примусово не затримував, останній діяв зі власної волі без будь якого примусу.

Представник відповідача ГУНП у Волинській області в судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності по наявним матеріалам.

Заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, докази суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що в матеріалах адміністративної справи наявна копія постанови серії ДПР18 №386719 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Частиною 1 статтею 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно п.1 ч.1 ст.255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції зокрема ст. 130 КУпАП.

Згідно зі статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зауважує, що відповідно до приписів частини першої статті 55 Конституції України, пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №9-зп від 25.12.1997, будь-яка особа має право звернутись до суду, якщо її права порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Тобто, оспорювані позивачем дії або бездіяльність відповідача повинні мати безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом або позбавлення можливості повністю чи в частині реалізувати належне цій особі право, або шляхом безпідставного покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Таким чином, вказаний протокол про адміністративне правопорушення, лише містить оцінку посадової особи щодо законності дій відповідного суб`єкта, але не має самостійного значення, адже безпосередньо не визначає обсягу прав та обов`язків особи, щодо якої його складено.

Аналогічна правова позиція у подібних спірних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 28 серпня 2019 року у справі № 753/18267/17.

Підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення, та в силу положень ст.251 КУпАП, є предметом оцінки відповідного органу (посадової особи) в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання дій протиправними щодо неналежного оформлення протоколу, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Разом з тим, розгляд питання правомірності дій щодо неналежного оформлення протоколу в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки складання протоколу в силу положень ст.251 КУпАП, є предметом оцінки відповідного органу в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, то позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання дій протиправними щодо неналежного оформлення протоколу, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 07 лютого 2019 року у справі № 640/6550/15-а, від 10 травня 2018 року у справі № 760/9462/16-а, а відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Проаналізувавши вищенаведене норми КАС України і КУпАП, суд дійшов висновку, що у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, належним відповідачем, у вказаній категорії справ, є відповідний суб`єкт владних повноважень від імені якого, працівник поліції, виносить рішень щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а не такий працівник.

Аналогічна позиція у подібних спірних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суд від 26.12.2019 у справі № 724/716/16-а та від 27 лютого 2020 року у справі № 759/13033/14-а (2а/759/391/14).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

Параграфом 2 КАС України регулюється розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ в тому числі і справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищенаведене, місцевий загальний суд як адміністративний не наділений повноваженнями визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень в даній категорії справ, у зв`язку із чим вимоги позивача слід залишити без задоволення.

Пояснення свідків, дані в судовому засіданні, зводяться до обставин наявності чи відсутності в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що не є предметом розгляду даної справи.

З огляду на залишення позову без задоволення, понесені позивачем судові витрати залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст.251, 254-256 КУпАП, ст.ст.139, 242, 244-246, 286 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького району РУП ГУНП у Волинській області Михальчука Вадима Володимировича, Головного управління Національної поліції у Волинській області, про визнання дії протиправними залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 12 січня 2022 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області В.М. Сметана