Справа № 200/5815/21
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 року Справа№200/5815/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаш Г.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просила:

- визнати неправомірним та скасувати рішення відповідача від 09.04.2021 року про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати відповідача з урахуванням висновків суду повторно розглянути заяву від 31.03.2021 року про призначення пенсії із зарахуванням до спеціального (пільгового) стажу за Списком №1, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах періодів з 16.04.2001 року по 18.11.2002 року (01 рік 07 місяців 03 дні) та з 01.06.2008 року по 31.05.2010 року (02 роки 01 місяць 26 днів);

- зобов`язати відповідача під час повторного розгляду заяви про призначення пенсії від 31.03.2021 року застосувати відносно позивача віковий ценз 45 років передбачений п. «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка була чинна до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VII, утримавшись від застосування вікового цензу 50 років передбаченого частиною 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону України від 03.10.2017 року №2148-VII.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області йому відмовлено в призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу та через недосягнення пенсійного віку не врахувавши рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18.05.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06.07.2021 року зупинено провадження у справі № 200/5815/21 - до набрання чинності рішенням Верховного Суду в зразковій справі №360/3611/20.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11.01.2022 року поновлено провадження по справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11.01.2022 року замінено відповідача по справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11.01.2022 року у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Відповідачем до суду надано відзив проти адміністративного позову, в якому зазначено, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вимогами п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058 у зв`язку з недосягненням пенсійного віку та відсутністю необхідного пільгового стажу.

Відповідно статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

31.03.2021 року позивач через ВЕБ-портал Пенсійного фонду звернувся до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пенсії згідно п. 1 ч. 2 ст. 114Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

09.04.2021 року Селидовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за наслідком розгляду наданої позивачем заяви прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 07 років 06 місяців та з недосягненням пенсійного віку.

В рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 24 роки 07 днів, пільговий стаж за Списком № 1- 05 років 05 місяців 23 дні.

До пільгового стажу за Списком №1 зараховано періоди роботи маркшейдером з 02.07.1997 року по 22.08.1997 року, головним геологом Та геологом дільниці «управління» з 30.11.1998 року по 14.03.2014 року на підприємстві ДП «Селидіввугілля» ШАХТА 1-3 «Новогродівська», згідно довідок про підземні спуски в шахту №26/55 від 08.02.2021 року за фактично відпрацьований 50% і більше робочого часу в облікових періодах на підземних роботах.

До страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 01.06.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2018 року по 31.12.2020 року на підприємстві ДП «Селидіввугілля» ВП шахта 1-3 «Новогродівська», оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків за цей період до ДПС України (ОК-5 від 31.03.2021).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законом України „Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII та Законом України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV.

Законом № 2148-VIII від 03.10.2017 Закон України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнено розділом XIV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян".

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 цього Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

До цих змін порядок призначення пенсій на пільгових умовах визначався ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Так, п. б ст.13 цього закону в редакції, чинній до 01.04.2015, передбачав, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом №213-VІІІ, який набрав чинності з 01.04.2015, збільшено раніше передбачений пунктом "б" статті 13 Закону №1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Рішенням Конституційного суду України №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону №1788-XII в редакції до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням №1-р/2020 КСУ визнано неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно Конституційний суд встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом №213-VIII.

У зв`язку із цим на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії Закон №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020 з одного боку, та Законом №1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Положення зазначеним нормативно-правових актів суперечать один одному.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

В рішенні у зразковій справі №360/3611/20 Велика палата Верховного суду зазначила, що суперечність положень Законів України „Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII та „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV в частині врегулювання питань призначення пенсій на пільгових умовах, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України").

Велика палата Верховного суду в межах зразкової справи дійшла висновку про те, що в даному випадку підлягають застосуванню саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020, положення яких є найбільш сприятливим для особи, а не Закону №1058-ІV. При ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи (частина 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України).

Оскільки відповідно до наявних в матеріалах справи документів на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах їй виповнилося 50 років, страховий стаж становив 36 років 10 місяців 28 днів, пільговий стаж за Списком № 1 - 04 роки 03 місяці 28 днів, що відповідає вимогам п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, суд дійшов висновку, що позивач набула право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

Тому відмова Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах за віком з посиланням на недосягнення нею 55-річного пенсійного віку, визначеного пунктом 2 частини 1 статті 114 Закону № 1058-ІV, є протиправною.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов до висновку, що позивач набув право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону № 1788-ХІІ, отже рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області підлягає скасуванню.

При вирішенні даного спору, суд враховував правові висновки Верховного Суду, які викладені в рішенні від 03.11.2021 за результатами розгляду зразкової справи у справі № 360/3611/20.

Положеннями частини 3 статті 291 КАС України визначено, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Стосовно зарахування до спеціального (пільгового) стажу за Списком №1 періодів роботи з 16.04.2001 року по 18.11.2002 року та з 01.06.2008 року по 31.05.2010 року суд зазначає наступне.

За змістом приписів ст. 179, 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Тобто вказані відпустки зараховуються до спеціального стажу, якщо вони надавались під час роботи.

Згідно спірного рішення до пільгового стажу позивача за Списком №1 зараховано періоди роботи маркшейдером з 02.07.1997 року по 22.08.1997 року, головним геологом та геологом дільниці «управління» з 30.11.1998 року по 14.03.2014 року на підприємстві ДП «Селидіввугілля» ШАХТА 1-3 «Новогродівська», згідно довідок про підземні спуски в шахту №26/55 від 08.02.2021 року за фактично відпрацьований 50% і більше робочого часу в облікових періодах на підземних роботах.

Проте, як вбачається з Форми РС - право УПФУ до пільгового стажу позивача за Списком №1 не зарахувано час знаходження у частково оплачуваних відпустках за доглядом дитини до досягнення нею трирічного віку з 16.04.2001 року по 18.11.2002 року та з 01.06.2008 року по 31.05.2010 року.

Згідно довідки від 08.02.2021 року №26/55 виданої ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ОСОБА_1 в період з 24.06.200 року по 01.10.2003 року та з 01.10.2003 року по 14.03.2014 року працювала на посаді підземний дільничий геолог, 50% і більше робочого часу на рік зайнятий на підземних роботах. З 16.04.2001 року по 18.11.2002 року знаходилась у частково оплачуваній відпустці за доглядом дитини до трьох років (Наказ №503 від 13.04.2001 року). З 01.06.2008 року по 31.05.2010 року знаходилась у частково оплачуваній відпустці за доглядом дитини до трьох років (Наказ №912 від 30.05.2008 року).

Таким чином, час знаходження позивача у частково оплачуваних відпустках за доглядом дитини до досягнення нею трирічного віку, як працездатної особи з 16.04.2001 року по 18.11.2002 року та з 01.06.2008 року по 31.05.2010 року повинен бути зарахований до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років і на пільгових умовах.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню, шляхом визнання протиправним та скасування рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 09.04.2021 року про відмову в призначенні пенсії позивачу та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 31.03.2021 року про призначення пенсії, з урахуванням викладених в судовому рішенні висновків та висновку від 23.01.2020 року Великої палати Конституційного Суду України у Рішенні по справі № 1-5/2018 (746/15) № 1-р/2020 із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періодів з з 16.04.2001 року по 18.11.2002 року та з 01.06.2008 року по 31.05.2010 року.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасування рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 09.04.2021 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву від 31.03.2021 року про призначення пенсії, з урахуванням викладених в судовому рішенні висновків та висновку від 23.01.2020 року Великої палати Конституційного Суду України у Рішенні по справі № 1-5/2018 (746/15) № 1-р/2020 із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 періодів з 16.04.2001 року по 18.11.2002 року та з 01.06.2008 року по 31.05.2010 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно приписів підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Г.П. Бабаш