Справа № 753/23251/21
Суддя: Шаповалова К. В.
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/439/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2021 р. Дарницький районний суду м. Києва в складі

головуючої судді Шаповалової К.В.,

за участі секретаря судових засідань Радченка А.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 5а адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречух Олег Ярославович, Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про визнання рішення державного виконавця неправомірним та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

у провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречух О.Я., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про визнання рішення державного виконавця неправомірним та скасування постанови.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 листопада 2021 року матеріали позову передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справа була передана судді 18 листопада 2021 року.

Ухвалою суду від 23 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 13 грудня 2021 року

13 грудня 2021 року у судове засідання з`явився позивач. Відповідач та представник третьої особи не з`явилися, від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 87267).

У судовому засіданні позивач надав свою згоду щодо заміни первісного відповідача на належного - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та не заперечував щодо залучення старшого державного виконавця Гречуха О.Я. до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, оскільки саме ним виносилась постанова, яка є предметом спору у цій справі.

Відповідно до частин третьої, статті 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Відповідно до частини третьої статті 287 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року замінено у справі первісного відповідача старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречуха О.Я. на належного - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Судове засідання призначено на 28 грудня 2021 року.

У судовому засіданні 28 грудня 2021 року позивач підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити, вказав що неодноразово постанови державних виконавців про повернення виконавчого листа скасовувались судами, проте не дивлячись на це, державний виконавець Гречух О.Я. знову виніс постанову про повернення виконавчого листа, в той час як мав надіслати відповідні документи до Державної казначейської служби.

Представник відповідача та треті особи у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується зворотними повідомленнями, наявними в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв, в тому числі відзиву на позов, суду не подавали.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про день та час розгляду позову, з огляду на відсутність будь-яких заяв про поважність причин неявки у судове засідання, з огляду на думку позивача, суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутність осіб, які не з`явились.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17 листопада 2011 року Дарницьким районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі № 2а-6742/11, яким зобов`язано Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту Київської державної адміністрації провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату, з врахуванням проведених виплат одноразової щорічної допомоги до 5 травня згідно вимог статті 13 ЗУ «Про соціальний захист ветеранів війни, гарантії ії соціального захисту» у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком за 2011 рік.

На виконання вказаного рішення суду був виданий виконавчий лист 3 жовтня 2013 року..

Постановою державного виконавця від 11 листопада 2013 року відкрито виконавче провадження ВП № 40570931 про примусове виконання виконавчого листа №2а-6742/11, виданого 03.10.2013 року Дарницьким районним судом міста Києва, щодо зобов`язання Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Київської міської державної адміністрації провести позивачу перерахунок та виплату, з урахуванням проведених виплат, одноразової щорічної допомоги до 05 травня відповідно до ст. 13 Закону України «Про соціальних захист ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, за 2011 рік.

Вказаною постановою Київському міському центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Київської міської державної адміністрації надано строк для добровільного виконання судового рішення до 18.11.2013 року.

27 червня 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із неможливістю виконання судового рішення через відсутність бюджетних коштів у боржника.

Дану постанову було скасовано та визнано протиправною постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 серпня 2014 року, крім того, було зобов`язано виконавця вжити заходів щодо примусового виконання виконавчого листа №2а-6742/11 від 3 жовтня 2013 року.

20 липня 2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві Лозовою А.І. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП №40570931.

Однак, 3 грудня 2018 року державним виконавцем Лозовою А.І. було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 4 грудня 2020 року визнано протиправною та скасовано постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, винесену 3 грудня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозовою А.І. на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України „Про виконавче провадження" у виконавчому провадженні ВП №40570931.

Змінено спосіб виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2011 року у адміністративній справі №2а-6742/11 з зобов`язання нарахування виплат на стягнення з Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щорічної разової грошової допомоги до 5 травня на користь ОСОБА_1 в розмірі 3106 грн. згідно статті 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Зобов`язано управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві згідно статті 382 КАСУ протягом 3 місяців з дня набрання рішення законної сили подати до суду звіт про виконання судового рішення в частині вжитих заходів щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 31 жовтня 2018 року Дарницьким районним судом м. Києва у адміністративній справі №2а-6742/11.

Однак, як зазначив позивач, дане рішення не виконується відповідачем. Крім того, 12 серпня 2021 року державним виконавцем Гречухом О.Я. знову було винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу.

Як вбачається із постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 12 серпня 2021 року, вказаний виконавчий лист було повернуто позивачу на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України „Про виконавче провадження".

При цьому у оскаржуваній постанові зазначено, що стягувач має подати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим КМУ. Отже, вказаний виконавчий лист підлягає пред`явленню саме до Державної казначейської служби України для подальшого виконання.

Пунктом 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Пункт 2.1. розділу 3 Наказу Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» передбачає, що повернення виконавчого документа стягувану здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному у статті 37 Закону. При ньому у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувану, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону. Всупереч даній обов`язковій вимозі відповідач в постанові про повернення виконавчого документа не послався на жоден конкретний Закон, яким встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, як підставу законності своїх дій.

При цьому, підставою для повернення виконавчого документа, згідно з пунктом 9 частини першої статті 37 Закону, є встановлення безпосередньо у Законі заборони звертати стягнення на окреме майно чи кошти боржника, якщо заборона випливає із норми закону. До яких боржник не належить, оскільки не входить до Переліку, визначеного Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» та до статті 1 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна», яким передбачено встановлення мораторію на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків (далі - підприємства), до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Суд зазначає, що обов`язковість судових рішень безпосередньо закріплена нормами Конституції України та не потребує додаткового закріплення у судовому рішенні.

Зокрема, згідно з частиною п`ятою статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно з пунктом 38 рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року у справі «Жовнер проти України», державний орган не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням.

Крім того, відповідно до пункту 29 рішення Європейського суду з прав людини від 13 липня 2006 року у справі «Васильєв проти України», виконання рішення щодо боржника залишається обов`язком держави.

Як вбачається із доданих до позову документів, позивач (стягувач) 20 листопада 2019 року звертався із заявою до Управління Державної казначейської служби України у Солом`янському районі м. Києва та подавав оригінал виконавчого листа № 2а-6742/11 для виконання.

Листом від 22 листопада 2019 року виконавчий лист був повернутий стягувачу та зазначено про таке. Механізм щодо стягнення коштів з державного або місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою КМУ від 3 серпня 2011 року № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного або місцевих бюджетів або боржників». Відповідно до пункту 9 Порядку передбачено, що орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачу у разі, коли виконавчий документ не підлягає виконанню органом Казначейства.

Поряд з цим у листі зазначено про те, що управління Казначейства пропонує стягувачу звернутись до Державної виконавчої служби України для забезпечення виконання вимог виконавчого листа, відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно із статтею 2 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є:

державний орган;

державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство);

юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 3 серпня 2011 року № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного або місцевих бюджетів або боржників» у разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" Казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акта оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження.

Згідно із статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а отже суд визнає протиправною та такою, що підлягає скасуванню постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, винесену 12 серпня 2021 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречухом Олегом Ярославовичем на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України „Про виконавче провадження" у виконавчому провадженні ВП №40570931.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 19, 72, 132, 134, 241-251, 268, 287 КАС України,

УХВАЛИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречух Олег Ярославович, Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про визнання рішення державного виконавця неправомірним та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, винесену 12 серпня 2021 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречухом Олегом Ярославовичем на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України „Про виконавче провадження" у виконавчому провадженні ВП №40570931.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Шаповалова