Справа № 160/24812/21
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 січня 2022 року Справа 160/24812/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Горбалінський В.В., розглянувши адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати повідомлення-рішення:

1) №0-0417/2 від 30.06.2020 року, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, власниками об`єктів нежитлової нерухомості» за податковий період 2017 рік на загальну суму 44 504,40 грн., 2018 рік на загальну суму 312 905,44 грн.;

2) №0-0417 від 30.06.2020 року, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, власниками об`єктів нежитлової нерухомості» за податковий період 2019 рік на загальну суму 357 397,98 грн.;

3) №0-0417 від 19.08.2021 року, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачене фізичними особами, власниками об`єктів нежитлової нерухомості» за податковий період 2020 рік на загальну суму 371 758,35 грн.

05.01.2022 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про залишення позову без розгляду, в частині позовних вимог щодо оскарження податкових повідомлень-рішень від 30.06.2020 року №0-0417/2 та від 30.06.2020 року №0-0417.

В обгрунтування вказаної заяви відповідач зазначив, що з огляду на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26.11.2020 року у справі №500/2486/19 строк звернення до суду для оскарження податкових повідомлень-рішень складає 6 місяців. Відповідач зазначає, що позивач отримав вказані податкові повідомлення-рішення 14.08.2020 року, що підтверджуються рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

05.01.2022 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про розгляд справи за правилами загального позовного провадження або спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В обгрунтування вказаної заяви відповідач зазначив, що загальна ціна позову складає 1 086 566,17 грн. Також відповідач зазначив, що позбавлення розгляду вказаної справи за правилами загального позовного провадження може призвести до значних втрат місцевого бюджету.

Вирішуючи заяву про залишення позову без розгляду, суд зазначає наступне.

Статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно абз.1 п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до абз.1 п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Оскільки Кодексом адміністративного судочинства України передбачено звернення до суду у спеціальні строки, а Податковий кодексом України встановлено спеціальний строк для оскарження рішення податкового органу, суд доходить висновку, що строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду становить 1095 днів і обчислюється з дня отримання платником податків рішення, що оскаржено.

Означеної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 03.04.2020 року у справі №2540/2576/18.

Щодо посилання відповідача на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 26.11.2020 року у справі №500/2486/19, суд звертає увагу на наступне.

Суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 26.11.2020 року у справі №500/2486/19 досліджував питання додержання позивачем строку звернення до суду з позовом про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення.

В свою чергу, в даному випадку процедура адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень від 30.06.2020 року №0-0417/2 та від 30.06.2020 року №0-0417 не відбувалася.

Таким чином, суд не вбачає за можливе застосувати в даному випадку висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26.11.2020 року у справі №500/2486/19.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що позивач звернувся до суду з даною позовною заявою у встановлений законодавством строк.

У зв`язку з чим, суд доходить висновку про відмову в задоволенні заяви відповідача про залишення позову без розгляду від 05.01.2022 року.

Щодо заяви відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3,4,6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо:

1) прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище;

2) оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію;

3) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

4) припинення за зверненням суб`єкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців у випадках, визначених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців;

5) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо в`їзду (виїзду) на тимчасово окуповану територію;

6) оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

7) стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження;

8) типові справи;

9) оскарження нормативно-правових актів, які відтворюють зміст або прийняті на виконання нормативно-правового акта, визнаного судом протиправним і нечинним повністю або в окремій його частині;

10) інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження;

11) перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

Згідно ч.2,3,4 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) значення справи для сторін;

2) обраний позивачем спосіб захисту;

3) категорію та складність справи;

4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;

5) кількість сторін та інших учасників справи;

6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд зазначає, що п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 1 135 000,00 грн., в свою чергу, загальна ціна позову складає 1 086 566,17 грн.

З огляду на зазначене, вказана позовна заява не підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження.

Подаючи дану заяву до суду, позивач жодним чином не обґрунтував підстави для розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, в свою чергу, з огляду на підстави, які покладені в основу позовної заяви, суд зазначає, що дана адміністративна справа є незначної складності.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що заява позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження є безпідставною та необґрунтованою, оскільки позивачем не наведено доводів щодо необхідності та можливості розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Щодо вимоги позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, суд вважає за доцільне зазначити, що характер спірних правовідносин та предмет доказування, а саме: оскарження податкових повідомлень-рішень, якими визначено суму податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, власниками об`єктів нежитлової нерухомості», є незначної складності та не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що заява відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження або спрощеного позовного провадження з викликом сторін є безпідставною та необґрунтованою, оскільки відповідачем наведено непереконливі доводи щодо необхідності та можливості розгляду справи за правилами загального позовного провадження або спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Керуючись ст. 12, 248, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про залишення позову без розгляду, в частині позовних вимог щодо оскарження податкових повідомлень-рішень від 30.06.2020 року №0-0417/2 та від 30.06.2020 року №0-0417 - відмовити.

В задоволенні заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження або спрощеного позовного провадження з викликом сторін - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в строки передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Горбалінський