Справа № 580/9328/21
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 січня 2022 року Справа № 580/9328/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С. О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду заяву представника позивача Паламарчука Миколи Андрійовича про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Маяк-Худяки до Управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Маяк-Худяки до Управління Держпраці у Черкаській області в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову №ЧК399/447/НД/1/СПТД-ФС-60 від 13.09.2021 про накладення на позивача штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у розмірі 96 000, 00 гривень.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

05.01.2022 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить зупинити стягнення з позивача у виконавчому провадженні №67851899 відкритому Черкаським відділом державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворським Олександром Миколайовичем на підставі виконавчого документа постанови Управління Держпраці у Черкаській області №ЧК399/447/НД/1/СПТД-ФС-60 від 13.09.2021 про накладення на позивача штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення до набрання законної сили рішення суду у справі №580/9328/21.

В обґрунтування заяви зазначено, що згідно відомостей з Єдиного реєстру боржників та автоматизованої системи виконавчих проваджень у Черкаському відділі державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №67851899 з виконання оскаржуваної постанови Управління Держпраці у Черкаській області. Постановою головного державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворським Олександром Миколайовичем від 14.12.20212 №67851899 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить позивачу. На переконання заявника, стягнення з позивача коштів до часу вирішення судом спору у даній справі становитиме втручання у мирне володіння ним власних коштів. За вказаних обставин, представник позивача просить суд вжити заходи забезпечення позову.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частин 1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Під час вирішення питання про забезпечення позову, слід врахувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками вжиття заходів забезпечення позову для інших заінтересованих осіб.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 19.06.2018 у справі 826/9263/17, ці підстави є оціночними. Тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Суд у кожному випадку повинен встановити чи є захід забезпечення позову, про який клопоче позивач, таким, що відповідає меті і завданням правового інституту забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Насамперед, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивачів.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову.

З матеріалів заяви слідує, що позивач як на підставу забезпечення позову посилається на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Суд звертає увагу на позовні вимоги з якими позивач звернувся до суду та зазначає, що рішення суду за позовами про визнання протиправним та скасування постанови не потребують виконання. Їх значення полягає у констатації факту протиправності оскаржуваного рішення та позбавлення його правових наслідків шляхом скасування. Тому у справі за таким позовом не може бути ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Наслідки від незабезпечення даного позову жодним чином не впливають на можливість ефективного захисту або поновлення позивачем порушених чи оспорюваних прав або інтересів, оскільки в разі задоволення позову заявник не позбавлений можливості звернутись за поверненням сплачених ним (стягнутих) коштів з Державного бюджету України, зокрема, відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 серпня 2019 року у справі №200/3887/19-а.

Разом з цим, доводи заявника про настання негативних наслідків не підтверджені жодними доказами.

При цьому, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, відповідно до статті 150 КАС України, зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є беззаперечними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Обґрунтувань стосовно наявності очевидних ознак протиправності спірного рішення заява про забезпечення позову не містить.

Керуючись ст.ст. 77, 78, 90, 150-154, 241, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача Паламарчука Миколи Андрійовича про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Маяк-Худяки до Управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ