Справа № 275/752/21
Суддя: Миколайчук П. В.
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 275/752/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області

у складі - головуючого судді Миколайчука П.В.,

при секретарі судових засідань - Довгаленко О.І.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Несенюка В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Брусилівської селищної ради Житомирської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

03.09.2021 до Брусилівського районного суду Житомирської області надійшов адміністративний позов, у якому позивач ОСОБА_1 просив визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 16.08.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 152 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що правопорушення не вчиняв, у його присутності адміністративного протоколу щодо нього не складали, жодних пояснень не відбирали. На засідання адміністративної комісії з розгляду протоколу позивача не викликали, а з 13.08.2021 по 17.08.2021 він перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ЦРЛ ім. Д.І. Потєхіна» Коростишівської міської ради. Крім того, до постанови не додано жодного доказу, який би свідчив про вчинення ним адміністративного правопорушення та порушення ним Правил благоустрою території населених пунктів Брусилівської селищної ради. З наведених вище підстав вважає оскаржувану постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 16.08.2021 такою, що підлягає скасуванню, про що і просив суд. Також, позивач просив поновити строк на оскарження постанови, який пропущений з поважних причин.

Ухвалою суду від 08.09.2021 указаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі розгляд постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалами суду від 08.10.2021 та 24.11.2021 задоволено самовідводи суддів Лівочки Л.І та Данилюк О.С. відповідно.

Ухвалою суду від 25.11.2021 продовжено розгляд указаної адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження суддею Миколайчуком П.В.

У відзиві відповідач проти позову заперечив, зазначив, що інспектором відділу самоврядного контролю Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області було правомірно складено протокол № 17 від 27.07.2021 стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , який було розглянуто 16.08.2021 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області і притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП. Зазначають, що останній належним чином викликався на засідання адмінкомісії з розгляду протоколу щодо нього шляхом направлення на його адресу проживання повідомлення з датою та часом розгляду протоколу та повідомлявся по телефону. Також зазначили, що порушення підтверджується фотознімками на яких зображено об`єкт торгівлі ОСОБА_1 . Вважають, що оскаржувана постанова від 16.08.2021 винесена з дотриманням норм чинного адміністративного законодавства України. Просили відмови ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав наведених у ньому. Додатково вказав, що має договір оренди приміщення, який і надавав йому право встановлювати торгівельний лоток на прилеглій території. Договір не надав інспектору при складанні протоколу, а мав надати комісії при розгляді справи. Протокол не підписував, так як не вважав себе правопорушником. Підтвердив, що дійсно 13.08.2021 в телефонному режимі отримав повідомлення про розгляд справи 16.08.2021, мав бути присутнім на ньому, проте через гостре погіршення здоров`я, потребу в операції та госпіталізацію до Коростишівської ЦРЛ позивач не зміг з`явитися на розгляд справи чи заявити про її відкладення. Визнав, що на доданих фотознімках розміщений його лоток, проте вважає таке розміщення законним, посилаючись на існуючий договір оренди. Вказав, що інших дозвільних документів не має, однак тривалий час здійснює торгівлю саме на підставі договору оренди частини приміщення. Просив задовольнити позов.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві. Вказав, що було встановлено порушення благоустрою з боку позивача, на усні зауваження позивач уваги не звернув, тому було оформлено протокол про адмінправопорушення. В подальшому розгляд справи відбувся без участі позивача, однак він був повідомлений про це, про причини нявки він комісію не повідомляв. Вказав, що договір оренди не надає право на користування прилеглою до магазину земельною ділянкою. Просив відмовити в задоволенні позову.

Судом на підставі наданих письмових доказів та пояснень учасників справи встановлені наступні факти та обставини.

16.08.2021 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області винесено постанову, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. (а.с. 45).

Випискою - епікриз із медичної картки ОСОБА_1 , підтверджується, що останній був госпіталізований в КНП «ЦРЛ ім. Д.І. Потєхіна» Коростишівської міської ради і перебував на лікуванні 13.08.2021 по 17.08.2021 (а.с. 47).

Копією журналу реєстрації повідомлень адміністративної комісії при виконкомі Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області підтверджується надсилання повідомлення про дату засідання адмінкомісії ОСОБА_1 (а.с.20-25).

Долучені до матеріалів справи фотознімки мають зображення торгівельної палатки, розташованої в АДРЕСА_1 , датовані 27.07.2021 (а.с. 26,27).

27.07.2021 головним спеціалістом - інспектором відділу самоврядного контролю Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області складено протокол № 17 відносно ОСОБА_1 , який порушив вимоги п. 5.7.1.14 Правил благоустрою території населених пунктів Брусилівської селищної ради та вчинив правопорушення передбачене ст. 152 КУпАП (а.с. 28), який листом від 03.08.2021 № 24 було направлено на розгляд до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області (а.с. 29).

Відповідно копії договору оренди № 46 від 01.04.2021, Брусилівське районне споживче товариство передало в оренду ФОП ОСОБА_1 частину підсобного приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_2 . Згідно п.1.2 Договору, орендарю одночасно надається право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться об`єкт оренди та яка прилягає до нього (без зазначення площі). Згідно акту приймання передачі, в ньому не зазначено площі ділянки, переданої для користування на підставі договору оренди частини приміщення.

Відповідно рішення Брусилівської селищної ради 8 сесії 8 скликання № 278 від 21.04.2021 було затверджено Правила благоустрою території населених пунктів Брусилівської селищної територіальної громади згідно з п. 5.7.1.15 яких на об`єктах благоустрою забороняється: самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торгівельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

Як вбачається з п. 2 Рішення № 278 від 21.04.2021, відділ самоврядного контролю Брусилівської селищної ради уповноважено складати адміністративні протоколи за ст. 152 КУпАП.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституц1ійним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010.

Положенням ст.152 КУпАП визначено, що порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян-суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.п.7 пункту «а» частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначені Законом України «Про благоустрій населених пунктів».

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Пунктом 2 частини першої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Фізичні та юридичні особи у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані дотримуватися правил благоустрою територій населених пунктів, не порушуючи права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів (п. 2 ч. 2 ст.17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів").

За приписами ч. ч. 1, 2, 4 ст. 20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Як вбачається з письмових доказів, Брусилівською селищною радою Правила благоустрою на території населених пунктів Брусилівської селищної ради розроблялися та були затверджені Рішенням 8 сесії 8-го скликання від 21.04.2021 №278 (а.с.75). Згідно п. 5.7.1.14 цих Правил - на об`єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торгівельні лотки, павільйони, кіоски тощо. Як вбачається з п. 2 Рішення № 278 від 21.04.2021, відділ самоврядного контролю Брусилівської селищної ради уповноважено складати адміністративні протоколи за ст. 152 КУпАП.

Згідно ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

За ст. 214 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних, міських рад вирішують усі справи про адміністративні правопорушення, за винятком віднесених цим Кодексом до відання інших органів (посадових осіб).

Відповідно до ст. 215 КУпАП, адміністративні комісії утворюються відповідними органами місцевого самоврядування у складі голови, заступника голови, відповідального секретаря, а також членів комісії.

Згідно з ч.1 ст. 218 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 152 КУпАП, розглядають адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад.

Отже суд приходить до висновку, що адміністративна комісія при виконкомі Брусилівської селищної ради є належним суб`єктом розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 152 КУпАП, а відділ самоврядного контролю Брусилівської селищної ради - належним суб`єктом оформлення протоколів про адмінправопорушення за ст. 152 КУпАП. В свою чергу, Брусилівська селищна рада є належним відповідачем у справі на підставі ст.11, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» як орган місцевого самоврядування, виконавчим органом якого винесено оскаржувану постанову.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Згідно з ч.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, суб`єкт владних повноважень (чи суд) встановлює наявність складу адміністративного правопорушення (проступку).

Особлива частина КУпАП України дає поняття складу адміністративного проступку об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єктивна сторона та суб`єкт адміністративного проступку, які встановлюють нерозривну єдність.

Суд констатує, що договір оренди від 01.04.2021 хоч прямо і не надає ОСОБА_1 права розміщувати торгівельні лотки біля орендованого ним приміщення, однак надає йому право на користування прилеглою територією, що кореспондується і з положеннями ст. 796 ЦК України, яка вказує, що одночасно з правом найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму.

Відтак для вирішення питання про наявність у діях позивача складу адмінправопорушення при розгляді справи відповідачу необхідно було належним чином встановити, зокрема, чи дотримано ОСОБА_1 вимоги законодавства по розміщенню торгівельних лотків біля орендованого ним нерухомого майна та чи дає таке право договір оренди приміщення, чи отримано ним відповідні дозволи. Адже безпідставним є ототожнення вчинення позивачем адмінправопорушення лише з самим фактом розміщення ним торгівельного лотка та наявністю заборони такого в Правилах благоустрою, адже самовільність таких дій особи саме і полягає у порушення відповідного порядку.

Відповідні вимоги передбачені, зокрема, Правилами роботи дрібнороздрібної торговельної мережі, затвердженими наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків і торгівлі від 8 липня 1996 року № 369 (зареєстрованими в Міністерстві юстиції 23 липня 1996 року за №372/1397) та Розділом 5 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198, яким врегульовано відведення місць для розміщення пунктів дрібнороздрібної торговельної мережі.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, протоколу про адмінправопорушення та змісту оскаржуваної постанови, питання відповідності дій позивача щодо розміщення торгівельного лотка біля орендованого приміщення вимогам підзаконних актів взагалі не були предметом оцінки при розгляді справи, висновок про вчинення адмінправопорушення зроблено лише на тому, що позивачем фактично було розміщено торгівельний лоток.

Тому суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови та розгляді питань, передбачених ст. 280 КУпАП не було належним чином оцінено докази у справі. Так, в протоколі про адмінправопорушення від 27.07.2021 відсутні пояснення ОСОБА_1 по суті справи, графи протоколу зі свідками - також не заповнені, що вказує на їх відсутність, як відсутні і згадки про інші встановлені докази вчинення правопорушення. Тобто постанова від 16.08.2021 винесена виключно на підставі протоколу про адмінправопорушення, без врахування жодних інших доказів чи пояснень позивача, не містить належного опису обставин справи, встановлених під час розгляду справи, до матеріалів не додано жодних доказів, а також пояснень свідків, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності. Тобто, притягуючи позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не було належним чином дотримано вимог ст.245, 280 КУпАП в частині з`ясування всіх обставин справи. Не додано такі докази і в ході розгляду справи судом.

За таких обставин, винесення постанови про притягнення позивача до адмінвідповідальності не може вважатися обгрунтованим, законним та таким, що відповідає принципу всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Також суд враховує і позицію Верховного Суду, зазначену в постанові від 08.07.2020 при розгляді справи № 463/1352/16-а.

Також суд звертає увагу, що відповідно ст. 268 КУпАП розгляд справи про адміністративні правопорушення здійснюється у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Судом встановлено, що позивач був обізнаний про розгляд справи 16.08.2021, однак через різке погіршення здоров`я 13.08.2021 був госпіталізований до Коростишівської ЦРЛ, тому об`єктивно не мав змоги з`явитися на розгляд справи чи належним чином повідомити про неможливість явки та про відкладення її розгляду. Суд погоджується з доводами позивача, що за відсутності інших доказів вчинення правопорушення його особисті пояснення та надання додаткових доказів (договору оренди), мали б бути обов`язково враховані органом, який розглядає справу про адмінправопорушення.

Крім того, факт повідомлення особи в телефонному режимі 13.08.2021 про розгляд справи 16.08.2021, тобто менш ніж за три дні, є порушенням вимог ст.277-2 КУпАП щодо строків такого повідомлення, а відомостей про завчасне отримання позивачем поштового повідомлення з викликом - суду не надано. З врахуванням госпіталізації позивача з 13 по 17 серпня 2021 року та неможливість заявити про відкладення розгляду справи, розгляд справи без участі особи та винесення постанови щодо нього призвело до порушення прав особи, передбачених ст. 268 КУпАП.

Тому суд приходить до висновку, що розгляд справи без участі позивача, за відсутності жодних його пояснень по суті справи та під час перебування особи на лікуванні в іншому населеному пункті є порушенням прав ОСОБА_1 , визначених ст. 268 КУпАП, що призвело до протиправного винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки під час розгляду справи встановлено протиправність винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та враховуючи, що місцевий загальний суд як адміністративний має повноваження щодо закриття справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тобто позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

В ході судового розгляду встановлено, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення від 16.08.2021 виносилась без участі позивача, її копію отримано листом після 21.08.2021, а позов подано 03.09.2021. Тому в даному випадку наявні підстави для поновлення позивачу строку для звернення до суду з вказаним адміністративним позовом, оскільки він був пропущений з поважних причин та на короткий строк. Оскільки при відкритті провадження відповідне клопотання позивача судом вирішено не було, а після зімни складу суду розгляд справи було продовжено, то суд вирішує питання про поновлення строку звернення до суду в ході ухвалення рішення по справі.

Згідно ст.139 КАС України, в зв`язку з задоволенням позовних вимог до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати у виді судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 152, 245, 251-252, 274, 283, 288 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 20, 72, 77, 139, 159, 205, 229, 241-246, 250, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк для звернення до суду з позовом про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов ОСОБА_1 до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 16.08.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 152 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути з Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 12.01.2022 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Брусилівська селищна рада Житомирського району Житомирської області, юридична адреса: 12601, Житомирська область смт. Брусилів, вул. Небесної Сотні, 2, .

Суддя П.В. Миколайчук