Справа № 200/15030/21
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 року Справа№200/15030/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Ушенко С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Дружківського відділу реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (; юридична адреса: 84205, Донецька область, с. Дружківка, вул. Соборна, буд. 13) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Дружківського відділу реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання розглянути заяву від 02.10.2021 про державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 і внести до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідні відомості.

В обґрунтування позову посилається на те, що 04 жовтня 2021 року він, як адвокат, в рамках договору про надання правової допомоги надіслав цінним листом на адресу відповідача заяву від 02.10.2021 про державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 , яка отримана 05.10.2021.

У зв`язку з тим, що відповідачем вказана заява не була розглянута у встановлений законом строк, позивачем вказана бездіяльність була оскаржена, проте скарга до теперішнього часу залишається нерозглянутою.

Позивач вважає, що відповідач припустився протиправної бездіяльності, оскільки позивач є адвокатом і відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» має повноваження на звернення, зокрема, до державної установи у зв`язку зі здійсненням адвокатської діяльності.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10.11.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та позивачеві надано строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 07.12.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розгляд справи проведено за правилами ст. 263 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у справі, а також позовної заяви з додатками отримані 14.12.2021, проте на час розгляду справи і прийняття рішення по суті відзив на позов до суду не подано без поважних причин, що, на думку суду, свідчить про визнання позову.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 є адвокатом і здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДН № 4793.

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

04.10.2021 позивач на виконання умов договору про надання правової допомоги б/н від 09.08.2021, укладеного між ним і ОСОБА_3 , на адресу відповідача надіслав заяву встановленого зразку від 02.10.2021 про державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До заяви були додані: рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10.08.2021 по справі №234/10519/21, паспорт ОСОБА_2 , паспорт ОСОБА_3 , свідоцтво про укладення шлюбу, паспорт заявника, ордер, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Заяву відповідачем отримано 05.10.2021.

У зв`язку з не розглядом відповідачем вказаної заяви, позивачем в адресу останнього засобами електронного зв`язку надіслано відповідну скаргу, яка також є нерозглянутою.

Позивач вважає зазначену бездіяльність відповідача протиправною.

При прийнятті рішення по суті спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 49 Цивільного кодексу України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо.

Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1064 від 22.08.2007 (далі - Порядок № 1064) Державний реєстр актів цивільного стану громадян (далі - Реєстр) - це єдина комп`ютерна база даних про акти цивільного стану, внесені до них зміни і доповнення, видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та витягів з Реєстру.

Статтею 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398-VI від 01.07.2010 (далі - Закон № 2398-VI) встановлено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно ст.ст. 3, 9 Закону № 2398-VI відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України від 20.11.2012 № 5492-VI «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - Закон № 5492).

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках.

Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону № 2398-VI внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Згідно з ч. 5 ст. 9 Закону № 2398-VI правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 затверджені Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила № 96/5).

Відповідно до п. 1.1 Правил № 96/5 внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Згідно з п. 2.1 Правил № 96/5 заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника.

Згідно з п. 2.12 Правил № 96/5 на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач, в межах повноважень, визначених вищенаведеним договором про надання правової допомоги, та відповідно до приписів Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану від 02.10.2021, встановленого додатком 1 Правил № 96/5 зразку, у зв`язку з чим, відповідно до вищенаведених вимог діючого законодавства, у відповідача виник обов`язок щодо її розгляду по суті і прийняття одного з визначених рішень (висновку про внесення або про відмову у внесенні змін до актових записів цивільного стану), чого останнім вчинено не було, що свідчить про його протиправну бездіяльність та є підставою для задоволення позовних вимог в цій частині.

Оскільки судом бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви від 02.10.2021 визнана протиправною, похідна позовна вимога про зобов`язання розглянути вказану заяву також підлягає задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання відповідача внести до Державного реєстру актів цивільного стану відомості стосовно ОСОБА_2 , суд зазначає таке.

Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Таким чином, дискреційні повноваження, в тому числі відповідача, завжди мають межі, встановлені законом.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (справа Hasan and Chaush v. Bulgarіа №. 30985/96).

Отже, оскільки відповідачем не була розглянута по суті заява позивача від 02.10.2021 і не було прийняте відповідне обґрунтоване рішення за результатами її розгляду, позовні вимоги про зобов`язання внести до Державного реєстру актів цивільного стану відомості стосовно ОСОБА_2 є передчасними, що є підставою для відмови у їх задоволенні.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо розгляду скарги позивача від 15.10.2021, суд зауважує, що завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Сhahal v. thе United Kingdom, (22414/93) [1996] ЕСНR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Таким чином, ефективний засіб правового захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що належним, ефективним і достатнім способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо розгляду заяви від 02.10.2021 про державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 та зобов`язання розглянути по суті заяву від 02.10.2021 про державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 і прийняти обґрунтоване рішення у відповідності до вимог діючого законодавства України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач довів обставини, які свідчать про порушення його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду є достатні підстави для часткового задоволення позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 10 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 6-9, 10, 19, 72, 90, 139, 191, 241-246, 255, 263, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Дружківського відділу реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (; юридична адреса: 84205, Донецька область, с. Дружківка, вул. Соборна, буд. 13) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Дружківського відділу реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (; юридична адреса: 84205, Донецька область, с. Дружківка, вул. Соборна, буд. 13) щодо розгляду заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 02.10.2021 про державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 .

Зобов`язати Дружківський відділ реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (; юридична адреса: 84205, Донецька область, с. Дружківка, вул. Соборна, буд. 13) розглянути по суті заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 02.10.2021 про державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 і прийняти обґрунтоване рішення у відповідності до вимог діючого законодавства України.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11 січня 2022 року.

Суддя С.В. Ушенко