Справа № 717/1417/21
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 717/1417/21

Головуючий у 1-й інстанції: Туржанський В.В.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

12 січня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 08 грудня 2021 року (смт Кельменці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Кельменецького районного суду Чернівецької області з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 08 грудня 2021 року позов задоволено частково, а саме:

- скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі складену 05 жовтня 2021 року серії ЕАО №4863086 та закрито справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП;

- стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Хмельницькій області 454 гривні в рахунок відшкодування судових витрат у вигляді витрат по сплаті судового збору та 1500 гривень в рахунок відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4863086 від 05 жовтня 2021 винесеної інспектором Хмельницького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області Грондецьким В.В., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень. У постанові зазначено, що 05 жовтня 2021 року в смт Сатанів по вулиці Заводській, водій керуючи транспортним засобом не пред`явив для перевірки чинний страховий поліс на транспортний засіб та причіп, а також не пред`явив для перевірки свідоцтво про реєстрацію на причіп, який буксирував, чим порушив п. 2.1 "ґ" Правил дорожнього руху.

Копія постанови була надіслана позивачу листом 11 жовтня 2021 року, що підтверджується копією поштового конверта.

Позивач, не погодився з даною постановою та звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП є недоведеним, а оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Положеннями ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України, розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Аналогічний правовий висновок щодо обов`язку доказування в адміністративному процесі викладено в постанові Верховного Суду від 14 березня 2018 року (справа № 760/2846/17).

З матеріалів справи слідує, що відповідачем до відзиву на позовну заяву додано DVD диск із записом вчинення позивачем правопорушення.

З оглянутого судом апеляційної інстанції відеозапису з цього пристрою, який наявний в матеріалах справи на носії CD-диску, слідує, що транспортний засіб позивача, яким останній здійснював рух 05.10.2021, був не затентований. Після зупинки автомобіля позивача останній довгий час відмовлявся надавати документи, що передбачені для пред`явлення поліцейському. При цьому, поліцейський звертався до ОСОБА_1 з вимогою про пред`явлення документів неодноразово, однак останній вимоги інспектора не виконав.

Також, із оглянутого відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 роз`яснювались права, передбачені ст. 268 КУпАП, у тому числі право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права. Однак, під час розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 клопотання про реалізацію права на юридичну допомогу адвоката - не заявляв.

Тобто, в даному випадку, наданими відповідачем доказами підтверджується факт вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Також, колегія суддів вважає помилковими доводи суду першої інстанції про те, що наданий поліцейським диск відеозаписів з нагрудної камери поліцейського є неналежним доказом, оскільки відомості про зазначений доказ відсутні у постанові про адміністративне правопорушення, з огляду на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото, відеозапису.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що вказаний відеозапис здійснений на підставі ч. 1 ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Згідно із ст. 31 Закону України "Про національну поліцію" № 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

При цьому, позивачем не наведено обставин, які б свідчили про порушення поліцейським вимог Закону № 580-VIII при здійсненні відеозапису, що може бути підставою для виключення такого електронного доказу з числа доказів у розумінні ст. 251 КУпАП.

Колегія суддів вважає, що сама по собі відсутність посилання на технічний засіб у змісті оспорюваної постанови, яким здійснено відеозапис, свідчить про порушення поліцейським вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП щодо складання змісту постанови, однак ні в якому разі не підтверджує порушення поліцейським вимог Закону № 580-VIII при здійсненні відеозапису, а відтак, зазначені доводи суду першої інстанції не є підставою для визнання таких доказів неналежними і недопустимими в силу вимог ст.ст. 73, 74 КАС України.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП в повній мірі доведено відповідачем, у зв`язку із чим судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та прийшов до помилкового висновку про часткове задоволення позову.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, відповідно до положень статті 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області задовольнити повністю.

Рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 08 грудня 2021 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постанова суду набирає законної сили у порядку ст.ст. 272, 325 КАС України та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України не може бути оскаржена.

Постанова суду складена в повному обсязі 12 січня 2022 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.