Справа № 580/11405/21
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2022-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 січня 2022 року справа № 580/11405/21 м. Черкаси

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В. перевірено матеріали заяви про забезпечення позову в адміністративній справі № 580/11405/21

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Державного агенства меліорації та рибного господарства України (вул. Січових Стрільців, 45-а, м. Київ, 04053, )

про визнання протиправним та скасування індивідуального акта в частині висновку оцінювання, постановлено ухвалу.

28.12.2021 вх. № 52974/21 позивач, звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Державного агенства меліорації та рибного господарства України, просить: визнати протиправним та скасувати наказ Голови Державного агенства меліорації та рибного господарства України Ріпенка А. від 21.12.2019 №133-ГО «Про затвердження висновків щодо оцінювання результатів службової діяльності керівництва територіальних органів Держрибагенства у 2021 році» в частині висновку оцінювання результатів службової діяльності у 2021 році начальника Управління Державного агенства меліорації за рибного господарства у Черкаській області Іванька Віктора Михайловича.

Відповідно до протоколу розподілу справу передано 04.01.2022 судді Л.Трофімовій - вх.53603/21 зареєстрована заява про забезпечення позову у справі.

Відповідно до квитанції від 29.12.2021 сплачено 681 грн судового збору - у призначенні платежу зазначено: за позовм ОСОБА_1 , проте не зазначено, що йдеться про заяву забезпечення позову.

У заяві позивач просить: забезпечити позов шляхом зупинення дії наказу Голови Державного агенства меліорації та рибного господарства України Ріпенка А. від 21.12.2019 №133-ГО «Про затвердження висновків щодо оцінювання результатів службової діяльності керівництва територіальних органів Держрибагенства у 2021 році» в частині висновку оцінювання результатів службової діяльності у 2021 році начальника Управління Державного агенства меліорації за рибного господарства у Черкаській області ОСОБА_1 .

В обгрунтуванні заяви зазначено, що йдеться про необєктиву оцінку результатів службової діяльності позивача і невжиття заходів є підставою для наказу про звільнення позивача (у майбутньому) та стане перепоною для поновлення на посаді. На переконання суду такі припуцщення не є підставою для забезпечення позову у справі, де оскаржується наказ Голови Державного агенства меліорації та рибного господарства України Ріпенка А. від 21.12.2019 №133-ГО «Про затвердження висновків щодо оцінювання результатів службової діяльності керівництва територіальних органів Держрибагенства у 2021 році» в частині висновку оцінювання результатів службової діяльності у 2021 році начальника Управління Державного агенства меліорації за рибного господарства у Черкаській області Іванька Віктора Михайловича.

Позивач не погоджується із винесеним наказом, вважає його таким, що прямо порушує його права, інтереси та обов`язки, тому і звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до частини 1, 2 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Інститут забезпечення позову регламентовано ст.ст. 150-158 КАС України, що закріплюють порядок розгляду заяв, клопотань про забезпечення позову, підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі, зокрема ст. 150, 151 вказаного Кодексу.

Положеннями частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частини 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 1, 2 статті 151 КАС України встановлено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Суд звертає увагу на те, що забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, тобто покликане гарантувати виконання рішення адміністративного суду і спрямоване на забезпечення принципу обов`язковості судових рішень.

Зазначені в ст. 150 КАС України підстави забезпечення позову, є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог.

Необґрунтоване вжиття таких заходів може призвести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. Тому, при вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівності учасників справи.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення ускладнення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуальної рівності.

Надаючи правову оцінку доводам заявника, суд зважає на таке.

Положенням частини 4 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.06.2008 № 2 в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він зробив висновок про існування обставин, що би свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Сам по собі факт прийняття відповідачем рішення, яке стосується прав та інтересів позивача, не може автоматично свідчити про те, що таке рішення є явно протиправним (ВС в постанові №ЗД/460/2/20).

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові ВС від 21.11.2018 у справі №826/8556/17, від 25.04.2019 у справі №826/10936/18.

Заявником не доведені та документально не підтверджені обставини, що би вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам та інтересам, які б унеможливили захист його прав та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі. Оцінюючи обгрунтування заяви ОСОБА_1 суд не дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, тому у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись статтями 2, 6-19, 139, 150-154, 248, 256, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 580/11405/21 відмовити повністю.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набрала законної сили відповідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена відповідно до статті 378 в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Суддя Лариса ТРОФІМОВА