Справа № 340/682/20
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2020-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2020 року м. Дніпросправа № 340/682/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року

у адміністративній справі № 340/682/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 та визнано протиправними і скасовано прийняті Головним управлінням Державної податкової служби у Кіровоградській області 13.11.2019 відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення: № 0, яким застосовано штрафну санкцію у сумі 6 800 грн., та № 0, яким застосовано штрафну санкцію у сумі 17000 грн., а також стягнуто на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області у розмірі 840,00 грн.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем по справі з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує про правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень, що оскаржуються позивачем у цій справі, на підставі положень Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР) та постанови Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790 «Про затвердження Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», які є чинними на час розгляду судом першої інстанції спірних у цій справі правовідносин, а тому відповідно до пункту 10 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, її положення можуть застосовуватися в частині, що не суперечить Податковому кодексу України. Апелянт вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки встановленим Податковим кодексом України повноваженням податкового органу на застосування фінансових санкцій на підставі матеріалів правоохоронних органів щодо недотримання суб`єктом підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, також як і проігнорував долучені до матеріалів адміністративної справи докази, якими доведено порушення позивачем вимог п.2 ч.1 ст.15-3 та абз.6 ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, а тому відповідно до приписів ст.311 КАС України апеляційний перегляд справи відбувається у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на нижченаведене.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця з 10.09.2015 року (а.с.15) і здійснює роздрібну торгівлю в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування та напоями.

Оскаржувані у цій справі податкові повідомлення-рішення № 0 та № 0 були винесені 13.11.2019 Головним управлінням Державної податкової служби у Кіровоградській області на підставі отриманих 04.11.2019 з Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області адміністративних матеріалів відносно громадянки ОСОБА_1 за вчинення нею правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.156 КУпАП, які були направлені супровідним листом від 16.10.2019 року № 5754/132/2019 (а.с.45) для прийняття рішення в межах компетенції ГУ ДПС у Кіровоградській області.

А саме, отримані відповідачем матеріали містили в собі: два протоколи про правопорушення серії АПР 18 №576227 та серії АПР 18 № 576232, що були складені 25.07.2019 Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області відносно позивача за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.156 КУпАП (а.с.46-47), в яких зафіксовано факт продажу пива неповнолітній особі в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , а також встановлено реалізацію алкогольних напоїв без відповідної ліцензії на продаж алкогольних напоїв; пояснення ФОП ОСОБА_1 (а.с.48) та неповнолітньої ОСОБА_2 (а.с.49), якими підтверджується факт придбання неповнолітньою ОСОБА_2 в магазині «Вікуся» однієї пляшки пива, що також було зафіксовано начальником сектору превенції Благовіщенського ВП майором поліції ОСОБА_3 у фототаблицях (а.с.52-54); а також ксерокопії паспортів ОСОБА_1 (а.с.55-57), паспорту неповнолітньої ОСОБА_2 (а.с.51), і свідоцтва про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_1 (а.с.50).

За результатом перевірки вказаних матеріалів, ГУ ДПС у Кіровоградській області було встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 : вимог п.2 ч.1 ст.15-3 Закону №481/95-ВР, що стало підставою для застосування до позивача податковим повідомленням-рішенням № 0 від 13.11.2019 штрафних санкцій у сумі 6 800 грн. (а.с.11), та вимог абз.6 ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР, що стало підставою для застосування до позивача податковим повідомленням-рішенням № 0 штрафних санкцій у сумі 17000 грн. (а.с.10), які і стали предметом оскарження позивачем до суду в порядку адміністративного судочинства.

Вирішуючи спір у цій справі по суті, суд першої інстанції правильно визначився з тим, що відповідно до п.2 ч.1 ст.15-3 Закону №481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років, і згідно з абз.10 ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання у разі порушення ними вимог ст.15-3 даного Закону застосовуються фінансові санкції в сумі 6800 гривень, а відповідно до абз.6 ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів за оптову і роздрібну торгівлю спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Також суд першої інстанції правильно узяв до уваги, що саме ч.4 ст.7 Закону №481/95-ВР визначено компетенцію органів, уповноважених застосовувати штрафні санкції за порушення норм цього Закону, а рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України. При цьому, механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95-ВР, регламентований спеціальним Порядком, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №790 від 02.06.2003 року, відповідно до пункту 5 якого, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності шляхом накладення відповідним рішенням штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) є одним із способів здійснення контролюючим органом заходів, спрямованих на запобігання порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Разом з тим, спираючись на положення ст.255, ст.257, ст.221, ст.218, ч.1 ст.9, та ч.ч.1,2,5-7 ст.283 КУпАП і на п.7 Порядку №790 яким передбачається обов`язок органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування у разі виявлення порушень у сфері виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів повідомити про ці порушення орган, який видав ліцензію на провадження зазначеного виду діяльності, суд першої інстанції дійшов висновку, що складений органами внутрішніх справ (поліцією) протокол від 25.07.2019 серія АПР 18 №576227 повинен був бути направлений до органу уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення, яким в даному випадку є адміністративна комісія при виконавчому комітеті, а протокол від 25.07.2019 серія АПР 18 №576232 повинен був бути направлений до органу уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення, яким в даному випадку є відповідний суд.

При цьому, на переконання суду першої інстанції, належним доказом вчинення ФОП ОСОБА_1 порушень передбачених п.2 ч.1 ст.153, абз.6 ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР у цій справі мали б слугувати саме прийняті уповноваженими органами постанови у справах про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.156 КУпАП. Оскільки відповідачем не надано суду таких постанов, а фінансові санкції до позивача застосовано на підставі лише протоколів про адміністративне правопорушення від 25.07.2019 серія АПР 18 №576227 та від 25.07.2019 серія АПР 18 №576232, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувані у цій справі податкові повідомлення-рішення № 0 та № 0 винесені відповідачем з порушенням вимог встановлених ч. 2 ст.2 КАС України, а саме необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, упереджено, недобросовісно, та нерозсудливо, з огляду на що суд визнав позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню.

Судова колегія не може погодитися з висновками суду першої інстанції у цій справі враховуючи встановлені обставини справи та положення статей 3,17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та статей 15, 15-3, 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), що у сукупності беззаперечно підтверджує факт здійснення ФОП ОСОБА_1 у процесі ведення господарської діяльності роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії та продаж пива особі, яка не досягла 18 років, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Тобто, судом першої інстанції в повній мірі встановлено фактичні обставини справи, але на підставі не обґрунтованого їх аналізу суд дійшов не об`єктивного висновку про недоведеність вчинення позивачем порушень у сфері виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів тільки з підстав того, що до винесення оскаржуваних у цій справі податкових повідомлень-рішень № 0 та № 0 на підставі протоколів про адміністративне правопорушення від 25.07.2019 серія АПР 18 №576227 та від 25.07.2019 серія АПР 18 №576232 не було прийнято адміністративною комісією при виконавчому комітеті та судом відповідних постанов про винність ФОП ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.156 КУпАП.

Проте, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку ліцензування господарської діяльності» від 02.10.2019 року, внесені зміни в ч.1 ст.156 КУпАП, згідно яких, об`єктом адміністративного правопорушення є роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Відтак, судом першої інстанції не було узято до уваги, що наведені у вказаній справі порушення з боку ФОП ОСОБА_1 при роздрібній торгівлі алкогольними чи слабоалкогольними напоями без наявності ліцензій з 02.10.2019 року не охоплюються складом правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП в редакції, яка діє на теперішній час, саме тому, супровідним листом від 16.10.2019 Благовіщенським ВП Гайворонського відділу поліції матеріали відносно ФОП ОСОБА_1 були направлені на адресу відповідача у цій справі (а.с.45).

За порушення норм Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" щодо оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів згідно абз. 6 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень, а за порушення вимог статті 15-3 цього Закону до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів згідно абз.13 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР у розмірі 6800 гривень

Крім того, судова колегія наголошує, що відповідальність фізичної особи, яка передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення та відповідальність суб`єкта господарювання передбачена Законом №481/95 є різними за своєю правовою природою, порядок та підстави притягнення до яких реалізується за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.

Отже, відсутність відповідних постанов, які на думку суду першої інстанції мали б бути прийняті адміністративною комісією при виконавчому комітеті та судом з питання винуватості ФОП ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.156 КУпАП - не може слугувати підставою звільнення суб`єкта господарювання від фінансової відповідальності передбаченої Законом №481/95, оскільки приписи статті 15, 17 Закону №481/95-ВР чітко визначають осіб, які безпосередньо несуть відповідальність за порушення даного Закону, і до таких осіб віднесено суб`єктів господарювання з торгової точки (місця торгівлі) яких здійснено торгівлю без ліцензії алкогольними чи слабоалкогольними напоями, і їх реалізація неповнолітній особі.

На переконання судової колегії у спірних правовідносинах таким суб`єктом господарювання є ФОП ОСОБА_1 , яка здійснює свою діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та не маючи ліцензії на торгівлю алкогольних чи слабоалкогольних напоїв, реалізувала 25.09.2019 року пляшку пива неповнолітній особі, що саме позивач і підтвердила у своїх письмових поясненнях (а.с.48), тому має нести відповідальність за Законом №481/95-ВР

При цьому, судова колегія не може брати до уваги твердження позивача про те, що податковим органом перед застосуванням фінансових санкцій не вчинялися дії по перевірці зафіксованих органом поліції фактів і не складався акт перевірки, оскільки згідно п. 5 Порядку №790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, у тому числі, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 р. №790, а пунктом 6 вказаного Порядку №790 визначено, що рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених п. 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством. І порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, та прийняття рішення щодо їх застосування встановлюються зазначеними органами відповідно до їх компетенції. Так, відповідно до п. 8 Порядку №790 рішення про застосування фінансових санкцій до суб`єкта господарювання за порушення норм Закону складається за формою згідно з додатком до цього Порядку, а питання про застосування фінансових санкцій може розглядатися за участю представника суб`єкта господарювання на його вимогу або на вимогу органу, що прийняв рішення про застосування санкцій. При цьому, один із примірників рішення про застосування фінансових санкцій надсилається у триденний строк після його прийняття суб`єкту господарювання або видається його уповноваженому представникові (п. 9 Порядку №790).

Апеляційним судом не встановлено, а позивачем по справі не вказано про порушення відповідачем наведених вище вимог Порядку № 790 стосовно процедури застосування фінансових санкцій, тому враховуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що реалізовуючи свої повноваження щодо контролю за дотриманням суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавства, відповідач правомірно застосував штрафні санкції за порушення, які полягали в здійсненні продажу слабоалкогольного напою пива, особі яка не досягла 18 років, а також роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії у відповідності до ст. ст. 15, 15-3, ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідно, оскільки суд першої інстанції на наведені вище по тексту постанови обставини суд першої інстанції уваги не звернув та не надав їм правової оцінки з позиції наявності чи відсутності факту порушень вимог Закону №481/95-ВР з боку позивача, що на переконання апеляційного суду призвело до ухвалення невірного судового рішення, яке має бути скасовано відповідно до вимог ст.327 КАСУ з підстав неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильного застосування норм матеріального права, а у справі повинно бути прийнято інше рішення про відмову у задоволенні позову позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року скасувати.

У задоволені адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити у повному обсязі

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов