Справа № 127/23340/21
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/23340/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гуменюк К.П.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

12 січня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Мельника Олега Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення реєстраційний номер 04/114 від 09 серпня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Мельника Олега Михайловича про визнання протиправною та скасування постанови №04/114 від 09 серпня 2021 року про накладення адміністративного стягнення, а провадження у справі закрити.

16 листопада 2021 року Вінницький міський суд Вінницької області прийняв рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

У судове засідання позивач не з`явився, проте представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з перебуванням позивача у відпустці та із зайнятістю представника позивача в іншому суді.

Враховуючи вимоги ч. 5 ст. 286 КАС України, а також те, що явка сторін не визнавалась обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення даного клопотання.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області в період з 27.07.2021 року по 05.08.2021 року проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Вінницька Птахофабрика», за результатами якої складено акт №366/ВН від 05.08.2021 року, а також видано припис щодо усунення виявлених порушень.

Крім того, за результатами перевірки за порушення вимог природоохоронного законодавства відносно позивача, як еколога ТОВ «Вінницька Птахофабрика» складено протокол про адміністративне правопорушення № 013877 від 05.08.2021 року.

При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 20 хв. 09 серпня 2021 року у приміщенні Державної екологічної інспекції у Вінницькій області за адресою: м. Вінниця, вул. 600-річчя, 19, каб. 13.

09 серпня 2021 року відповідачем винесено постанову №04/114, якою еколога ТОВ «Вінницька Птахофабрика» ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 59 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 102 грн.

Так, із змісту вказаної постанови встановлено, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності з тих підстав, що 05 серпня 2021 року о 14 год. 00 хв. під час проведення планової перевірки на ТОВ «Вінницька Птахофабрика» було виявлено, що згідно протоколів КП «Вінницяоблводоканал», а саме: №185 від 02.06.2020 р., № 374 від 20.08.2020 р., № 585 від 12.11.2020 р., № 25 від 19.02.2021 р., № 181 від 13.05.2021 р., відбувався скид на випуску № 1 таких забруднюючих речовин як СПАР, залізо, алюміній без відповідного дозволу, що є порушенням п. 9 ст. 44 Водного кодексу України.

Не погодившись з такою постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо необгрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, ст. 44 Водного кодексу України визначено, що водокористувачі зобов`язані:

-економно використовувати водні ресурси, дбати про їх відтворення і поліпшення якості вод;

- використовувати воду (водні об`єкти) відповідно до цілей та умов їх надання;

- дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території;

- використовувати ефективні сучасні технічні засоби і технології для утримання своєї території в належному стані, а також здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних об`єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з неї;

- не допускати порушення прав, наданих іншим водокористувачам, а також заподіяння шкоди господарським об`єктам та об`єктам навколишнього природного середовища;

- утримувати в належному стані зони санітарної охорони джерел питного та господарсько-побутового водопостачання, прибережні захисні смуги, смуги відведення, берегові смуги водних шляхів, очисні та інші водогосподарські споруди та технічні пристрої;

- здійснювати засобами вимірювальної техніки, у тому числі автоматизованими, облік забору та використання вод, контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами;

- здійснювати погоджені у встановленому порядку технологічні, лісомеліоративні, агротехнічні, гідротехнічні, санітарні та інші заходи щодо охорони вод від вичерпання, поліпшення їх стану, а також припинення скидання забруднених стічних вод;

- здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу;

- безперешкодно допускати на свої об`єкти державних інспекторів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, а також громадських інспекторів з охорони довкілля, які здійснюють перевірку додержання вимог водного законодавства, і надавати їм безоплатно необхідну інформацію;

- своєчасно сплачувати збори за спеціальне водокористування та інші збори відповідно до законодавства;

- своєчасно інформувати центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування про виникнення аварійних забруднень;

- здійснювати невідкладні роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварій, які можуть спричинити погіршення якості води, та надавати необхідні технічні засоби для ліквідації аварій на об`єктах інших водокористувачів у порядку, встановленому законодавством;

- виконувати інші обов`язки щодо використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів згідно з законодавством.

Згідно зі ст. 70 Водного кодексу України скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

Водокористувачі зобов`язані здійснювати заходи щодо запобігання скиданню стічних вод чи його припинення, якщо вони:

-можуть бути використані у системах оборотного, повторного і послідовного водопостачання;

- містять цінні відходи, що можуть бути вилучені;

- містять промислову сировину, реагенти, напівпродукти та кінцеві продукти підприємств у кількості, що перевищує встановлені нормативи технологічних відходів;

- містять речовини, щодо яких не встановлено гранично допустимі концентрації;

- перевищують гранично допустимі скиди токсичних речовин та містять збудників інфекційних захворювань;

- за обсягом скидання забруднюючих речовин перевищують гранично допустимі нормативи;

- призводять до підвищення температури води водного об`єкта більш ніж на 3 градуси за Цельсієм порівняно з її природною температурою в літній період;

- є кубовими залишками, шламами, що утворюються в результаті їх очищення і знезараження.

Частиною 1 ст. 59 КУпАП України визначено, що забруднення і засмічення вод, порушення водоохоронного режиму на водозборах, яке спричиняє їх забруднення, водну ерозію грунтів та інші шкідливі явища, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян у розмірі від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`яти до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» №1314-VII від 05 червня 2014 року вимірюванням вважається процес експериментального визначення одного або декількох значень величини, які можуть бути обґрунтовано приписані величині.

Результати вимірювань можуть бути використані у сфері законодавчо регульованої метрології за умови, що для таких результатів відомі відповідні характеристики похибок або невизначеність вимірювань.

Так, наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №389 від 20 липня 2009 року затверджено Методику розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів (Методика).

Дана Методика встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, у разі, зокрема забору, використання води та скиду забруднюючих речовин із зворотними водами з порушенням умов водокористування, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування. Також, встановлює єдині вимоги до визначення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів фізичними особами, фізичними особами - підприємцями та юридичними особами.

Пунктом 2.1 Методики визначено, що наднормативними скидами забруднюючих речовин у водний об`єкт з перевищенням ГДС вважаються:

-скиди зі зворотними водами забруднюючих речовин з перевищенням встановлених нормативів ГДС, що підлягають нормуванню згідно із законодавством, або таких, що не підлягають нормуванню згідно із законодавством;

- скиди забруднюючих речовин внаслідок порушення регламенту санкціонованого скиду зворотних вод з перевищенням за окремими показниками нормативів ГДС регламенту;

- скиди забруднюючих речовин внаслідок аварійного скиду зворотних вод;

- самовільний скид зворотних вод без дозволу на спеціальне водокористування.

Факт наднормативного скиду забруднюючих речовин у водний об`єкт зі зворотними водами встановлюється державними інспекторами за результатами інструментально-лабораторних методів контролю, документальної перевірки фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців та юридичних осіб та розрахунковим методом (п. 2.2 Методики).

Відповідно до п. 2.3 Методики при визначенні наднормативних скидів забруднюючих речовин у водний об`єкт зі зворотними водами використовуються результати інструментально-лабораторних вимірювань лабораторій, які атестовані на право проведення відповідних інструментально-лабораторних вимірювань, або розрахункові методи.

Вимірювання, відбір та аналіз проб вод здійснюються відповідно до нормативних документів. Розряд останньої цифри результату вимірювань та останньої значущої цифри похибки вимірювань повинні відповідати один одному.

При порівнянні результатів вимірювань концентрацій забруднюючих речовин із відповідними установленими нормативами ГДС значення похибок вимірювання не враховуються.

Статтею 49 Водного кодексу України визначено, що спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.

Так, у дозволі на спеціальне водокористування №96/ВН/49д-20, який видано 05.05.2020 року для здійснення господарської діяльності ТОВ «Вінницька Птахофабрика» не передбачено (не прописано) ліміти забруднюючих речовин ГДС та фактичні скиди речовин із зворотними (стічними) водами у поверхневі водні об`єкти, а саме забруднюючих речовин, як СПАР, залізо, алюміній.

Тоді як, згідно протоколів досліджень якості води (стічної, поверхневої) виданих хіміко-бактеріологічною лабораторією КП «Вінницяоблводоканал» №185 від 02.06.20; №374 від 20.08.20; №585 від 12.11.20; №25 від 19.02.21; №181 від 13.05.21, виявлено скид ТОВ «Вінницька Птахофабрика» забруднюючих речовин, таких як: СПАР; залізо загальне; алюміній, скидання яких не передбачено дозволом на спеціальне водокористування №96/ВН/49д-20 від 05.05.2020.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, не спростовано позивачем, скид забруднюючих речовин СПАР, заліза загального, алюмінію, який здійснюється за межами м. Ладижин, Вінницької обл., у річку Південний Буг, без відповідного дозволу.

З приводу тверджень апелянта про порушення відповідачем законодавства при оформленні акта перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Таким чином, акт перевірки та протокол про адміністративне правопорушення, в якому відображено узагальнений опис виявлених порушень законодавства, не є рішенням суб`єкт владних повноважень, який безпосередньо породжує правові наслідків для суб`єктів відповідних правовідносин і носить обов`язковий характер. Натомість акт перевірки та протокол про адміністративне правопорушення є тільки службовим документом, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб`єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства та його дотримання. Висновки, викладені у акті та протоколі, не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Зафіксовані у акті та протоколі про адміністративне правопорушення факти можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень суб`єкта владних повноважень, в основу яких покладені зазначені в ньому висновки. Тобто, акт та протокол є лише носієм доказової інформації.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що твердження апелянта не спростовує факту наявності адміністративного правопорушення та розцінюється як спосіб захисту для уникнення позивачем відповідальності.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідачем дотримано процедуру розгляду та прийняття оскаржуваних рішень, які підтверджуються письмовими доказами та встановленими обставинами у справі.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 листопада 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.