Справа № 308/31/22
Суддя: Голяна О. В.
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/31/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Голяни О.В., за участі секретаря судового засідання Лецак Н.В., перекладача Халіма Хамада, представника позивача Костів Л.П., відповідача ОСОБА_1 (LAHCEN ELAMRANI), його захисника адвоката Муртазіной Н.М., розглянувши адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Королівства ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження та проживання: ОСОБА_4 , місце перебування: АДРЕСА_1 , про примусове видворення іноземця за межі території України,-

В С Т А Н О В И В:

Представник військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить примусово видворити за межі України громадянина Королівства ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування адміністративного позову зазначає, що 01.01.2022 року о 02 год. 25 хв. відповідач був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Резерв 1 черги» на ділянці відповідальності віпс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » впс «Ужгород» в районі 273 п/з на відстані 500 м. до лінії державного кордону при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску в складі групи осіб.

Документ, що посвідчує особу закордонний паспорт № НОМЕР_2 , виданий 22.07.2017 року, дійсний до 22.07.2022 року.

На сьогоднішній день підстав для законного перебування на території України відповідач не має, а спроба незаконного перетинання ним державного кордону України в Словацьку Республіку свідчить про те, що він порушив вимоги законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, і відповідно до вимог ст. 29 цього Закону підлягає примусовому видворенню.

Представник відповідача адвокат Муртазіна Н.М. подала відзив на адміністративний позов, в якому зазначила, що на момент розгляду справи відповідач не має законних підстав для перебування на території України, адміністративний позов просила задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали.

Заслухавши представників сторін у судовому засіданні, розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи слідує, що 01.01.2022 року о 02 год. 25 хв. відповідач був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Резерв 1 черги» на ділянці відповідальності віпс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » впс «Ужгород» в районі 273 п/з на відстані 500 м. до лінії державного кордону при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску в складі групи осіб.

Документ, що посвідчує особу - закордонний паспорт № НОМЕР_2 , виданий 22.07.2017 року - дійсний до 22.07.2022 року.

Рішенням про примусове повернення від 01.01.2022 року відповідача громадянина Королівства ОСОБА_2 (LAHCEN ELAMRANI) зобов`язано покинути територію України в термін до 03.01.2022 року.

В судовому засіданні встановлено, що рішення про повернення не оскаржувалося, станом на 11.01.2022 року таке рішення про примусове повернення не виконано.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач громадянин Королівства ОСОБА_2 (LAHCEN ELAMRANI) на момент розгляду справи не має законних підстав для перебування на території України; раніше відповідач обрав незаконний шлях виїзду за межі України до країни Європейського співтовариства з уникненням від прикордонного та інших видів державного контролю.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначає Закон України ,,Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 № 3773-VI (далі - Закон № 3773- VI).

Згідно з п. 16 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Частинами 1 та 5 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено вичерпний перелік підстав за яких забороняється примусове повернення чи примусове видворення або видача чи передача іноземця та особи без громадянства. Такими підставами є: - де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; - де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; - де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; - де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки. Забороняється колективне примусове видворення іноземців та осіб без громадянства.

Доказів стосовно наявності обставин, за яких забороняється примусове повернення чи примусове видворення або видачу чи передачу відповідача до країни походження в ході судового розгляду здобуто не було, а тому відсутні підстави для застосування положень вищезазначеної норми.

Згідно абзацу 1 частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач розглядає Україну як транзитну країну для подальшого незаконного потрапляння до країн західної Європи з метою пошуку кращих умов проживання, у зв`язку з чим здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України в напрямку до країн Європейського Союзу, що свідчить про порушення ним вимог ст. ст.4, 9, 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Наміру звертатися до територіальних підрозділів ДМС із заявою про набуття статусу біженця або особи, яка потребує захисту відповідачем не заявлено. Рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни у встановлений строку відповідачем не виконано.

У зв`язку з тим, що законні підстави для перебування відповідача на території України відсутні, відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відсутні, рішення про повернення до країни походження або третьої країни у встановлений строку відповідачем не виконано, суд приходить до висновку про наявність підстав для примусового видворення громадянина Королівства ОСОБА_2 (LAHCEN ELAMRANI) за межі території України.

На підставі викладеного, ст.ст.26,29,30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», керуючись ст.ст.6,8,9-11,72-79,288,289 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Королівства ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.

Примусово видворити за межі України громадянина Королівства ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Олена ГОЛЯНА