Справа № 200/5070/21
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року справа №200/5070/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Блохіна А.А., Гайдара А.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕВІР" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 р. (повний текст складений та підписаний 30 червня 2021 у м. Слов`янськ) у справі № 200/5070/21 (головуючий І інстанції суддя Черникова А.О.) за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕВІР" про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи та зобов`язання зупинення експлуатації до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи АЗС Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕВІР", розташованого за адресою: Донецька обл., Добропільський район, с. Ганнівка, вул. Комарова, 48 з до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки; встановити у судовому рішенні спосіб і порядок його виконання шляхом зобов`язання директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕВІР" зупинити експлуатацію відповідача до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки (а.с. 1-12).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року у справі № 200/5070/21 адміністративний позов задоволено частково.

Застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) АЗС Товариства з обмеженою відповідальністю Одевір, розташованої за адресою: Донецька область, Добропільський район, с. Ганнівка, вул. Комарова, буд. 48з до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с. 73-79).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, представником відповідача подано апеляційну скаргу, в якій останній просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову ГУ ДСНС (а.с. 177-181).

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що під час перевірки посадові особи позивача не врахували, що не всі приміщення та будівлі належать ТОВ «Одевір»; апелянтом і власником АЗС були здійснені заходи щодо усунення виявлених недоліків.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог рішення суду не було оскаржено.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідно до вимог Доручення Прем`єр-міністра України від 11 березня 2021 року №10033/1/1-21 з урахуванням вимог Кодексу цивільного захисту України, на підставі Наказу Головного управління ДСНС України у Донецькій області №120 від 12 квітня 2021 р. Про здійснення позапланових перевірок визначено посадових осіб, яким доручено провести перевірку у термін з 13 по 14 квітня 2021 року ТОВ «ОДЕВІР», розташованого за адресою: Донецька обл., Покровський район, село рівне, вул. Шопена, буд. 1 (фактична адреса місця провадження господарської діяльності: Донецька обл., Добропільський район, село Ганнівка, вул. Комарова, буд. 48 з) (а. с. 43-55).

На підставі посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) № 269 від 12 квітня 2021 року працівниками Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області проведено перевірку стану додержання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки ТОВ «ОДЕВІР», яке розташоване за адресою: 85325, Донецька область, Покровський р-н, с. Рівне, вул. Шопена, буд. 1 (фактична адреса місця провадження господарської діяльності: Донецька обл., Добропільський район, село Ганнівка, вул. Комарова, буд. 48 з) (а. с. 56-57).

За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) складено акт щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки № 190 від 14 квітня 2021 року (далі - акт перевірки) (а. с. 56-57).

В акті перевірки від 14 квітня 2021 року вказано, що в ході її проведення встановлено, що ТОВ «ОДЕВІР» порушено нормативно-правові акти з питань пожежної безпеки, які стали підставою для звернення до суду з метою застосування заходів реагування, оскільки можуть створювати загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:

- суб`єктом господарювання, який розпочав використання об`єкту нерухомості, не подано декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, у разі відсутності якої забороняється провадження господарської діяльності на об`єкті;

- договором оренди не визначено обов`язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна;

- особи, яких приймають на роботу, пов`язану з підвищеною пожежною небезпекою попередньо (до початку самостійного виконання роботи) не пройшли спеціальне навчання (пожежно-технічний мінімум), що призведе до паніки та невірним діям персоналу при виникненні пожежі, що в свою чергу сприяє розвитку пожежі, перешкоджає евакуації людей в окремих випадках при незнанні небезпечних чинників у технологічному процесі та його порушення може призвести до виникнення пожежі або вибуху;

- АЗС не забезпечено первинними засобами пожежогасіння згідно з нормами належності, в тому числі недоукомплектовано пожежний щит у відповідності до додатку 2 НАПБ В.01.058-2008/112, що унеможливить гасіння пожежі на ранній стадії розвитку, сприяє беззахисності людини перед факторами пожежі та призводить до безперешкодного розповсюдження пожежі по будівельним конструкціям, їх руйнації, що в свою чергу створює загрозу життю та/або здоров`ю людей;

- усі приміщення будівель АЗС не обладнані системою протипожежного захисту, що призведе до пізнього виявлення пожежі та оповіщення людей, які перебувають у будівлі, в зв`язку з чим первинні засоби пожежогасіння будуть не ефективними, продукти горіння та чадний газ унеможливлять своєчасну та безпечну евакуацію людей з будівлі та призведуть до отруєння людей що перебуватимуть у ній, гасіння пожежі здійсниться лише після прибуття пожежних підрозділів з необхідними засобами гасіння;

- об`єкт не обладнано гучномовним зв`язком, що унеможливлює забезпечення своєчасного оповіщення людей про пожежу в її початковій стадії, що призведе до збільшення часу оповіщення та евакуації;

- для відкривання і закривання пробок металевої тари, проведення робіт із обслуговування та ремонту технологічного обладнання у вибухонебезпечних зонах на АЗС не забезпечено інструментом з металу, що не утворює іскор, що може призвести до виникнення небезпечного іскріння, полум`я, та створює небезпеку виникнення займання газоповітряної суміші з подальшим розвитком пожежі, вибуху та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур) та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей;

- кришки оглядових ям і приймальних колодязів ємностей з нафтопродуктами виконано з матеріалу, який утворює іскри, що може призвести до виникнення небезпечного іскріння, полум`я, та створює небезпеку виникнення займання газоповітряної суміші з подальшим розвитком пожежі, вибуху та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур) та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей;

- не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання 1 раз на 2 роки, внаслідок чого унеможливлюється визначення можливості застосування освітлювальної та силової електромережі для безаварійної роботи або роботи в режимі короткого замкнення, яке призводить до виникнення пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур), що створює загрозу життю та/або здоров`ю людей;

- не проведено, з періодичністю не рідше одного разу на рік, вимірювання опорів заземлювальних пристроїв, із занесенням результатів вимірювання та ремонтів до журналу з експлуатації захисту від проявів статичної електрики, що може призвести до небезпечного іскріння внаслідок розряду статичної електрики під час процедури зливу-наливу нафтопродуктів та створює небезпеку виникнення займання газоповітряної суміші з подальшим розвитком пожежі, вибуху та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур) та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей;

- відсутні підтверджуючі документи щодо проведення оглядів дихальної арматури, вогнеперешкоджувачів та гідравлічних клапанів, що може призвести до виникнення небезпечної газоповітряної суміші в просторі, та створює небезпеку виникнення займання газоповітряної суміші з подальшим розвитком пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур) та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей;

- відомості про ТО, ремонт, перевірку паливороздавальних колонок не фіксуються в журналі обліку ремонту устаткування, внаслідок чого технологічне обладнання може бути у несправному стані, що призведе до розтікання палива при пожежі, поширення пожежі на інші резервуари, будівлі, споруди, транспортні засоби та унеможливить підступи до осередку пожежі для його гасіння, що в свою чергу створює загрозу життю та/або здоров`ю людей;

- не створено добровільну пожежну охорону відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 564 Про затвердження Порядку функціонування добровільної пожежної охорони, що унеможливлює оперативне реагування на виникнення пожежі, збільшує час та ускладнює гасіння пожежі, допускає розповсюдження пожежі по будівельним конструкціям, їх руйнації, та збільшення продуктів горіння, чадного газу та впливу підвищених температур, що в свою чергу створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей унеможливлюючи евакуацію людей з будівлі;

- АЗС не забезпечено розрахунковою кількістю плівкоутворюючого піноутворювача для ліквідації можливих пожеж протипожежною технікою, що унеможливить гасіння пожежі на ранній стадії розвитку, сприяє беззахисності людини перед факторами пожежі та призводить до безперешкодного розповсюдження пожежі по будівельним конструкціям, їх руйнації, що в свою чергу створює загрозу життю та/або здоров`ю людей;

- допускається експлуатація АЗС без переносного газоаналізатора у вибухозахищеному виконанні, внаслідок відсутності якого персонал та відвідувачі АЗС не будуть сповіщені про перевищення допустимих концентрацій горючих речовин в повітрі робочої зони, що може призвести до виникнення небезпечної газоповітряної суміші в просторі та створює небезпеку виникнення займання газоповітряної суміші з подальшим розвитком пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур) та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей;

- допускається підвішування світильників безпосередньо на струмопровідні проводи (у коридорі біля входу до приміщення кухні та біля туалету), що може призвести до порушення цілісності проводів та короткого замкнення та подальшого горіння;

- вимикачі, електророзетки, апарати захисту та світильники у складських приміщеннях встановлені на горючу основу, що призведе до аварійної експлуатації електровиробів, нагрівання горючого матеріалу, що може привести до займання та виникнення пожежі з подальшим впливом небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур) на людей та створить загрозу життю та/або здоров`ю людей;

- не надано акти проведення прихованих робіт у всіх приміщеннях будівель АЗС, які підтверджують ізолювання проводів (кабелів) від горючих основ (конструкцій) суцільним шаром негорючого матеріалу, внаслідок чого електропроводи прокладені відкрито по горючим основам, що призведе до нагрівання горючого матеріалу та може привести до займання і виникнення пожежі з подальшим впливом небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур) на людей та створить загрозу життю та/або здоров`ю людей;

- на вхідних дверях до всіх будівель і приміщень складського призначення не позначено категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б В.1.1-36:2016 «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», а також клас зони згідно з «Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок»;

- допускається захаращення шляхів евакуації з будівлі операторської-кафе меблями, що може призвести до перешкоджання евакуації людей, затору людського потоку та збільшення часу евакуації, що в свою чергу збільшує час впливу небезпечних факторів пожежі на людину та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей;

- АЗС не забезпечено адресним вказівником (назва вулиці, номер будинку), встановленим на фасаді будівлі або інших видних місцях і освітлюваними у темний час доби, що може призвести до збільшення часу прибуття пожежних підрозділів, унеможливлення гасіння пожежі, допускає розповсюдження пожежі по будівельним конструкціям, їх руйнації, та збільшення продуктів горіння, чадного газу та впливу підвищених температур, що в свою чергу створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей унеможливлюючи евакуацію людей з будівлі;

- АЗС не оснащено жорсткою буксирною штангою довжиною не менш 3 м для евакуації транспортних засобів з території АЗС у випадку пожежі, внаслідок відсутності якої унеможливлюється евакуація транспортних засобів з території АЗС під час виникнення пожежі;

- не забезпечено фінансування заходів цивільного захисту (обсяг фінансування, що виділяється потенційно небезпечними об`єктами та об`єктами підвищеної небезпеки для проведення необхідних заходів цивільного захисту, має становити не менше ніж 0,5 відсотка обсягу валового доходу такого об`єкта), що призводить до зниження рівня техногенної безпеки на об`єкті, унеможливлює своєчасне реагування та запобігання виникненню надзвичайної ситуації, ускладнює ліквідацію її наслідків;

- не розроблено та не затверджено положення, інструкції щодо виконання вимог техногенної безпеки, що призведе до паніки та невірним діям персоналу при виникненні надзвичайної ситуації, що в свою чергу сприяє розвитку надзвичайної ситуації, перешкоджає евакуації людей в окремих випадках при незнанні небезпечних чинників у технологічному процесі та його порушення може призвести до виникнення надзвичайної ситуації;

- не здійснено навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки, що призведе до паніки та невірним діям персоналу при виникненні надзвичайної ситуації, що в свою чергу сприяє розвитку надзвичайної ситуації, перешкоджає евакуації людей в окремих випадках при незнанні небезпечних чинників у технологічному процесі та його порушення може призвести до виникнення надзвичайної ситуації;

- допускаються до роботи особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з питань цивільного захисту, що призведе до паніки та невірним діям персоналу при виникненні надзвичайної ситуації, що в свою чергу сприяє розвитку надзвичайної ситуації, перешкоджає евакуації людей в окремих випадках при незнанні небезпечних чинників у технологічному процесі та його порушення може призвести до виникнення надзвичайної ситуації;

- відсутній інформаційно-довідковий куточок з питань цивільного захисту, що призведе до паніки та невірним діям персоналу при виникненні надзвичайної ситуації, що в свою чергу сприяє розвитку надзвичайної ситуації, перешкоджає евакуації людей в окремих випадках при незнанні небезпечних чинників у технологічному процесі та його порушення може призвести до виникнення надзвичайної ситуації;

- не розроблена та не затверджена інструкція щодо дій персоналу АЗС у разі загрози або виникнення надзвичайних ситуацій, що призведе до паніки та невірним діям персоналу при виникненні надзвичайної ситуації, що в свою чергу сприяє розвитку надзвичайної ситуації, перешкоджає евакуації людей в окремих випадках при незнанні небезпечних чинників у технологічному процесі та його порушення може призвести до виникнення надзвичайної ситуації;

- не проведено об`єктові тренування і навчання з питань цивільного захисту, що призведе до паніки та невірним діям персоналу при виникненні надзвичайної ситуації, що в свою чергу сприяє розвитку надзвичайної ситуації, перешкоджає евакуації людей в окремих випадках при незнанні небезпечних чинників у технологічному процесі та його порушення може призвести до виникнення надзвичайної ситуації;

- не проведена ідентифікація АЗС щодо визначення потенційної небезпеки, що унеможливлює встановлення наявності або відсутності джерел небезпеки, які можуть ініціювати виникнення надзвичайних ситуацій, унеможливлює визначення рівнів можливих надзвичайних ситуацій;

- працівників АЗС не забезпечено засобами індивідуального захисту відповідно до Порядку забезпечення населення і працівників формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту засобами індивідуального захисту, приладами радіаційної та хімічної розвідки, дозиметричного і хімічного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2002 року № 1200, що призведе до ураження органів дихання працюючого персоналу, що може збільшити кількість летальних випадків;

- особи, задіяні до оповіщення, виконання аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт, локалізації та ліквідації аварійних ситуацій та аварій, ліквідації наслідків надзвичайної ситуації техногенного характеру, не забезпечені засобами індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин із переговорним пристроєм, що призведе до ураження органів дихання працюючого персоналу, що може збільшити кількість летальних випадків;

- не створено об`єктовий матеріальний резерв для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій. відповідно до Порядку створення та використання матеріальних резервів для запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 775, що призведе до ускладнення ліквідації надзвичайної ситуації, що в свою чергу сприятиме розвитку надзвичайної ситуації, перешкоджатиме евакуації людей;

- не здійснено обов`язкове страхування цивільної відповідальності суб`єктів господарювання, що унеможливлює відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну третіх осіб, у тому числі довкіллю (природним ресурсам, територіям та об`єктам природно-заповідного фонду), внаслідок пожеж та/або аварій на об`єктах підвищеної небезпеки;

- на об`єкті підвищеної небезпеки не створено автоматизовану систему раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та систему оповіщення, внаслідок чого надзвичайна ситуація буде виявлена на більш пізній стадії розвитку, у зв`язку з чим заходи щодо її ліквідації на ранній стадії будуть не ефективними. Відсутність оповіщення персоналу і населення, що проживає у зоні можливого ураження від надзвичайної ситуації на ранній стадії її розвитку призведе до ймовірного ураження зазначених осіб у разі не своєчасної евакуації. Тобто відсутність даних систем створює загрозу життю та/або здоров`ю людей;

- на об`єкті не дотримано вимоги інженерно-технічних заходів цивільного захисту (а.с. 14-42).

Примірник акта перевірки вручено під підпис відповідачу - директору ТОВ «ОДЕВІР» Барінову О.С. - 14 квітня 2021 року. Зауважень або пояснень щодо результатів виявлених порушень відповідач не подавав (а. с. 42).

Станом на день розгляду справи відповідачем не надано відомостей про усунення виявлених порушень.

З метою недопущення спричинення шкоди життю та здоров`ю людей позивач просить застосувати відповідні заходи реагування.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України від 05 квітня 2007 року № 877-V Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Приписами ст. 1 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. ч. 1 та 4 ст. 4 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Як визначено пунктом 1 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України, до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах суб`єкта господарювання.

У силу вимог ч. 7 ст. 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Статтею 64 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: 1) органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; 2) органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; 3) підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

За змістом статті 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Частиною другою статті 68 Кодексу цивільного захисту України визначено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

У відповідності до приписів пункту 1 частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1052, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Відповідно до Положення про Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій Головного управління ДСНС України у Донецькій області, затвердженого наказом ГУ ДСНС України у Донецькій області від 17.01.2020 р. №24 (внесено зміни до наказу ГУ ДСНС України у Донецькій області від 20.02.2019 р. № 77 Про затвердження Положення про управління запобігання надзвичайним ситуаціям Головного управління), Управління запобігання надзвичайним ситуаціям Головного управління ДСНС України у Донецькій області є структурним підрозділом ГУ ДСНС України у Донецькій області, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, та запобігання їх виникненню, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Як визначено частиною другою статті 70 Кодексу цивільного захисту України, повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Враховуючи вищенаведені положення Кодексу цивільного захисту України, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходів (перевірок), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд.

У свою чергу, визначальною умовою для звернення органу державного нагляду (контролю) до суду з позовом про застосування заходів реагування є наявність порушення суб`єктом господарювання вимог чинного законодавства.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 р. № 1417 затверджено Правила пожежної безпеки в Україні, які зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за № 252/26697, (далі - Правила № 1417), які є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Відповідно до підпункту 1.2 пункту 1 розділу V Правил № 1417 визначено, що будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 Системи протипожежного захисту.

За унормуванням пункту 1.20 глави 1 розділу IV Правил № 1417 замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання мають проводитись 1 раз на 2 роки, якщо інші терміни не обумовлені ПТЕ.

Приписами до підпункту 10.1 пункту 10 розділу VІ Правил № 1417 до роботи на автозаправних станціях (далі - АЗС) допускаються лише особи, які пройшли навчання за програмою пожежно-технічного мінімуму і мають про це відповідне посвідчення. Забороняється зменшувати нормовані протипожежні відстані між суміжними будинками, спорудами на території АЗС.

Зміст підпункту 10.4 пункту 10 розділу VІ Правил № 1417 визначає, що на АЗС мають бути вивішені на видимих місцях плакати, які містять обов`язки водія під час заправляння автотранспорту, а також інструкції про заходи пожежної безпеки.

Підпунктом 10.5 пункту 10 розділу VІ Правил № 1417 передбачено, що АЗС мають бути оснащені телефонним, гучномовним зв`язком. Для АЗС, які не обладнані провідним телефонним зв`язком, дозволяється для цих цілей використовувати засоби стільникового зв`язку.

Наказом Міністерства палива та енергетики України від 24.12.2008 року № 658 затверджено правила пожежної безпеки для об`єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів (далі - НАПБ В.01.058-2008/112).

Протипожежний режим відповідно до пункту 1 глави 1 розділу ІІ НАПБ В.01.058-2008/112 встановлюється інструкцією, затвердженою наказом керівника підприємства (далі - інструкція), у якій мають бути визначені: можливість (місця) куріння, застосування відкритого вогню, побутових нагрівальних приладів; порядок проведення тимчасових пожежонебезпечних робіт (у тому числі зварювальних); правила проїзду та стоянки транспортних засобів; місця для зберігання та припустима кількість сировини, напівфабрикатів та готової продукції, які можуть знаходитися у виробничих приміщеннях і на території підприємства (у місцях зберігання); порядок прибирання горючого пилу й відходів, зберігання промасленого спецодягу та шмаття, очищення повітроводів вентиляційних систем від горючих відкладень; порядок відключення від мережі електрообладнання у разі пожежі; порядок огляду й зачинення приміщень після закінчення роботи; порядок проходження посадовими особами навчання й перевірки знань з питань пожежної безпеки, а також проведення з працівниками протипожежних інструктажів та занять з пожежно-технічного мінімуму з призначенням відповідальних за їх проведення; порядок організації експлуатації та обслуговування наявних інженерно-технічних засобів протипожежного захисту (систем протипожежного водопостачання, насосних станцій, автоматичних систем пожежної сигналізації та пожежогасіння, систем газодимовидалення, вогнегасників тощо); порядок проведення ППР та оглядів електроустановок, опалювального, вентиляційного, технологічного та іншого інженерного обладнання; дії працівників у разі виявлення пожежі; порядок збирання членів добровільної пожежної дружини та відповідальних посадових осіб у разі виникнення пожежі, виклику вночі, у вихідні й святкові дні.

Змістом пункту 14 глави 2 розділу ІІІ НАПБ В.01.058-2008/112 занотовано: на вхідних дверях до всіх будівель та приміщень виробничого, складського призначення і лабораторій вказуються категорії цих будинків та приміщень за вибухопожежною та пожежною небезпекою згідно з Нормами визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою, затвердженими наказом МНС України від 03.12.2007 р. № 833 (далі - НАПБ Б.03.002-2007), та клас зони в приміщеннях за "Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок", затвердженими наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.06.2001 № 272 ( v0272203-01 ) (далі - НПАОП 40.1-1.32-01). На межах зон зовнішніх виробничих та складських дільниць встановлюються покажчики із зазначенням класу зони за НПАОП 40.1-1.32-01 (v0272203-01).

Відповідно до пункту 2 глави 4 розділу ІІ НАПБ В.01.058-2008/112 посадові особи до початку виконання своїх обов`язків і періодично один раз на три роки повинні проходити навчання і перевірку знань з питань пожежної безпеки. Посадові особи, що повинні проходити навчання, визначаються Переліком посад, при призначенні на які особи зобов`язані проходити навчання і перевірку знань з питань пожежної безпеки та порядку їх організації, затвердженим наказом МНС України від 29.09.2003 р. № 368 (z1147-03) і зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11.12.2003 р. за № 1147/8468 (далі - НАПБ Б.06.001-2003).

За унормуванням пункту 11 глави 1 розділу VІІ НАПБ В.01.058-2008/112 АЗС оснащуються жорсткою буксирною штангою довжиною не менш 3 м для евакуації транспортних засобів з території АЗС у випадку пожежі.

За пунктом 30 глави 1 розділу VІІ НАПБ В.01.058-2008/112 на АЗС забороняється: експлуатація АЗС без переносного газоаналізатора у вибухозахищеному виконанні.

Відповідно до пункту 14 глави 2 розділу VІІ НАПБ В.01.058-2008/112 режим експлуатації, кількість відпрацьованого часу і помічені неполадки в роботі обладнання фіксуються в експлуатаційному журналі.

Пунктом 14 глави 1 розділу VІІ НАПБ В.01.058-2008/112 передбачено, що АЗС забезпечуються первинними засобами пожежогасіння (додаток 2). Усі первинні засоби пожежогасіння, розташовані у приміщеннях або на території АЗС, постійно утримуються у справному стані та готовими до негайного застосування.

Відповідно до пункту 7 глави 2 розділу VІІ НАПБ В.01.058-2008/112 на території та в приміщенні АГЗС (АГЗП) забороняється курити, про що на видних місцях наносяться (вивішуються) відповідні попереджуючі написи (знаки).

Результати ревізії блискавкозахисту, перевірочних випробувань заземлювальних пристроїв, виконаних ремонтів згідно пункту 3 глави 4 розділу ІV НАПБ В.01.058-2008/112 заносяться до спеціального пронумерованого, прошнурованого та скріпленого печаткою експлуатаційного журналу. Ця документація після закінчення приймання пристроїв блискавкозахисту передається організації, яка їх експлуатує.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що за результатами проведення позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕВІР виявлено факти порушення останнім вимог законодавства у сфері пожежної безпеки.

Встановлені позивачем порушення призводять до загрози життю та здоров`ю людей у випадку виникнення пожежі. Вони є суттєвими, адже можуть призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для людей та навколишнього природного середовища. Виявленні порушення можуть створювати і небезпеку завдання шкоди життю та здоров`ю людей у процесі самої пожежі.

Визначення небезпечного чинника міститься у пункті 26 статті 2 Кодексу цивільного захисту України та означає складову частину небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом.

Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Суд погоджується із доводами позивача про те, що існування хоча б одного істотного порушення, що створює загрозу життю та/або здоров`ю людей, є самостійною підставою для застосування заходів реагування.

Суд зазначає, що згідно з визначенням ДСТУ 2272-06 Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опіків, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, травмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.

Отже, законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Суд вважає за необхідне зазначити, що забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.

За визначенням статей 51, 55 Кодексу цивільного захисту забезпечення техногенної та пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на їх власників та/або керівників.

Крім цього, суд наголошує на тому, що відповідач не надав доказів повного усунення порушень, відображених у Акті № 190 від 14 квітня 2021 року.

З огляду на наведене, враховуючи встановлені під час розгляду справи порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи), АЗС Товариства з обмеженою відповідальністю Одевір, розташованої за адресою: Донецька область, Добропільський район, с. Ганнівка, вул. Комарова, буд. 48з до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Абзацом 1 частини першої статті 6 Закону № 877 визначено що підставою для здійснення позапланових заходів є подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням.

Належним доказом усунення суб`єктом господарювання порушень, виявлених під час перевірки та які слугували підставою для звернення до суду з позовом про застосування заходів реагування, є відповідний акт перевірки, в якому буде вказано про повне усунення обставин (порушень), що слугували підставою для вжиття заходів реагування.

Оскільки на час розгляду справи, як в суді першої так і апеляційної інстанції доказів, які б свідчили про повне усунення відповідачем порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не було надано, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність наведених порушень вимог протипожежної безпеки, що призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Аналогічний правовий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 року у справі № 803/209/16.

При цьому суд враховує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Крім того, застосований до відповідача захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки в готелі.

Також такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 28 лютого 2019 року у справі № 810/2400/18 та від 05 лютого 2020 року у справі № 160/1739/19, від 28 жовтня 2020 року у справі № 560/639/19, від 28 жовтня 2020 року у справі № 640/2289/19, від 21 серпня 2020 року у справі № 640/368/19.

Тобто, судом першої інстанції правильно задоволено позовні вимоги частково.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги

Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 205, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕВІР" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 р. - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 р. у справі № 200/5070/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 січня 2022 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді А.А. Блохін

А.В. Гайдар