Справа № 461/3212/17
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 січня 2022 рокуЛьвівСправа № 461/3212/17 пров. № А/857/12587/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Качмара В.Я., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Хабазні Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Обрізко І.М. та заяву ОСОБА_2 про відвід суддів Шинкар Т.І., Качмара В.Я. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 09 вересня 2020 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Львівської міської ради, Управління державної реєстрації юридичного Департаменту Львівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Комунальне некомерційне підприємство «Стоматологічна поліклініка №1», Комунальне некомерційне підприємство «!Стоматологічна поліклініка №4», Комунальне некомерційне підприємство «1-а міська поліклініка м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство «2-а міська поліклініка м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство «3-я міська поліклініка м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство «4-а міська поліклініка м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство «5-а міська поліклініка м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство «6-а міська поліклініка м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство «3-я міська клінічна лікарня м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство «4-а міська клінічна лікарня м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство «5-а міська клінічна лікарня м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство «8-а міська клінічна лікарня м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство «Десята міська лікарня м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство «Львівська 1-а міська клінічна лікарня імені Князя Лева», Комунальне некомерційне підприємство «Лікарня «Госпіс» м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство «Міська дитяча клінічна лікарня м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м.Львова», Комунальне некомерційне підприємство «Пологовий клінічний будинок №1 м.Львова», Комунальна «3-я стоматологічна поліклініка м.Львова», Комунальна «5-а стоматологічна поліклініка м.Львова», Первинна профспілкова організація працівників Комунальної «3-ої стоматологічної поліклініки м.Львова» профспілки працівників охорони здоров`я України, Первинна профспілкова організація працівників Комунальної «5-ої стоматологічної поліклініки м.Львова» профспілки працівників охорони здоров`я України, ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування ухвал, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

У провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 09 вересня 2020 року в адміністративній справі № 461/3212/17.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2021 року для апеляційного розгляду цієї справи визначено головуючого-суддю Обрізко І.М., судді Іщук Л.П., Онишкевич Т.В..

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 08.11.2021 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Обрізко І.М., судді Онишкевич Т.В., Іщук Л.П.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2021 року справу прийнято до провадження.

Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 15.12.2021 року о 09:30 у залі судових засідань № 1 Восьмого апеляційного адміністративного суду (вул. Саксаганського, 13, м. Львів).

09.12.2021 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 , подана від імені третьої особи - Первинної профспілкової організації працівників Комунальної "5-ої стоматологічної поліклініки м.Львова" профспілки працівників охорони здоров`я України про відвід судді Восьмого апеляційного адміністративного суду Обрізко І.М. (передана судді 28.12.2021 року).

Заява мотивована тим, що суддя є активним учасником організованого злочинного угрупування, яке за участі міського голови А.Садового заволоділо майном територіальної громади орієнтовною вартістю 750 тис. доларів США. У зв`язку із отриманням семи квартир від міського голови А.Садового у сумнівний спосіб Восьмим апеляційним адміністративним судом, зокрема суддею Обрізко І.М. втрачена незалежність суддівської гілки влади, що унеможливлює розгляд даної справи, стороною в якій є Львівська міська рада, вказаним суддею.

У зв`язку із перебуванням головуючого судді Обрізко І.М. на лікарняному, справу було знято з розгляду.

Вподальшому, повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться 12 січня 2022 року о 09:30 у залі судових засідань № 1 Восьмого апеляційного адміністративного суду.

10.01.2022 року на електронну адресу суду надійшла повторна заява ОСОБА_1 про відвід судді Обрізко І.М., яка є аналогічною попередній.

Крім того, в судовому засіданні 12.01.2022 року ОСОБА_2 подано від імені Первинної профспілкової організації працівників Комунальної "5-ої стоматологічної поліклініки м.Львова" профспілки працівників охорони здоров`я України заяву про відвід всьому складу колегії - окрім судді Обрізко І.М., також суддям Шинкар Т.І., Качмару В.Я..

Заява мотивована тим, що головуючий суддя Обрізко І.М. відверто погрожував їй у судовому засіданні у справі №390/9646/21, в межах якої вона заявила відвід всій колегії з підстав, що суддя Обрізко І.М. неправомірно заволодів комунальною квартирою.

Судді Обрізко І.М. і Шинкар Т.І. взяли участь в укриванні очевидного злочину щодо фальшування авторозподілу суддів у справі №380/9646/21. Крім того, зазначені судді підтвердили, що вони не знайомляться зі справами, приступаючи до їх розгляду.

Суддя Качмар В.Я. давно відомий у Львові як учасник суддівських кланів , про що свідчать статті у ЗМІ, які ніким не спростовані, інформація не скасована судом як неправдива.

Шамрін А.М. 12.01.2022 року на електронну адресу суду скерував заяву про відвід секретаря судового засідання, однак, така заява не є підписаною в розумінні КАС України, відтак колегія суддів не бере таку до уваги.

Відповідно до ч.3 ст.40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи, в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною другою цієї статті передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частини 1 статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі "Білуха проти України" зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Разом з тим, підставою для відводу (самовідводу) не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи заінтересованості судді. Питання про існування фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не лише має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід (самовідвід), значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним чином поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє відсутні докази чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінуючої зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Одночасно апеляційний суд наголошує на тому, що відповідно до пункту 1 частини 5 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

З огляду на зміст заяв щодо відводу суддів, суд апеляційної інстанції вважає за потрібне зауважити, що образливі та лайливі слова, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їхнім представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися, ані в заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ані у виступах учасників судового процесу та їхніх представників.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що зухвала поведінка заявників з використанням адресованих суду образливих висловлювань виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що в розумінні Європейського суду з прав людини, практика якого є джерелом права, констатується як зловживання правом на подання заяви. Так Суд, застосовуючи підпункт "а" пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Зокрема, Суд вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. ухвали ЄСПЛ щодо прийнятності у справах "Ржегак проти Чеської Республіки" від 14.05.2004, заява № 67208/01; "Дюрінже та Грандж проти Франції" від 04.02.2003, заяви № 61164/00 і №18589/02; "Guntis Apinis проти Латвії" від 20.09.2011, заява № 46549/06).

Такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов взявши до уваги також правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 14.03.2019 у справі №9901/34/19.

Суд апеляційної інстанції підкреслює, що свобода вираження поглядів сторонами не є необмеженою і певні інтереси, такі як авторитет суду, є достатньо важливими для виправдання обмежень цього права (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі "Маріапорі проти Фінляндії", заява № 37751/07, § 62, від 06.07.2010).

Тому, хоча сторони й мають право коментувати процес здійснення правосуддя для того, щоб захистити свої права, їхня критика не повинна виходити за певні межі. Зокрема, потрібно розрізняти критику та образу. Якщо єдиною метою будь-якої форми вираження поглядів є образа або зазіхання на гідність суду або його членів, належна санкція не буде, в принципі, становити порушення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що виправдовується потребою захисту авторитету суду (див., наприклад, рішення ЄСПЛ у справах "Скалка проти Польщі", заява № 43425/98, § 34, від 27.05.2003; "Садай проти Туреччини", заява №32458/96, §36, від 30.03.2006, та "Жугіч проти Хорватії", заява № 3699/08, § 45, від 31.05.2011).

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що висловлювання заявників, які вони використовують у поданих до суду заявах, вийшли за межі простої критики рішень судді-доповідача та перетворилися на особисту критику суддів, звинувачення у непрофесійності, що вказує про явну неповагу до судді-доповідача та суду загалом.

На підставі вище викладеного, задля усунення сумнівів у представників третьої особи щодо безсторонності та неупередженості суду, який розглядатиме цю справу, а також заради уникнення в подальшому атмосфери конфліктності у судовому засіданні, не сприйняття, неспокою, надмірного хвилювання у представників третьої особи, вважаємо за необхідне частково задовольнити заяви про відвід колегії суддів у цій справі, тобто з інших вищевказаних мотивів, а не тих які наведені заявниками, позаяк наведені ними доводи не є обґрунтованими, а базуються на суб`єктивізмі.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 321,325,328 КАС України, суд,-

ухвалив:

Заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід суддів - Обрізко І.М., Шинкар Т.І., Качмара В.Я. у справі № 461/3212/17 задовольнити частково.

Відвести суддів Обрізка І.М., Шинкар Т.І., Качмара В.Я. від розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 09 вересня 2020 року в адміністративній справі № 461/3212/17

Адміністративну справу № 461/3217/17 - передати для повторного автоматичного розподілу в порядку статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді В. Я. Качмар
Т. І. Шинкар