Справа № 522/21018/21
Суддя: Федчишена Т. Ю.
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/4/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі судді Федчишеної Т. Ю., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області (надалі ГУ ДМС в Одеській області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначив, що 01.12.2020 року він подав документи до міграційної служби на визначення постійного місця проживання в Україні, після чого залишив країну. 12.07.2021 позивач разом з сім`єю в`їхав на територію України. 22.09.2021, тобто за 5 робочих днів до спливу строку звернення, позивач звернувся до ГУ ДМС в Одеській області для продовження терміну законного перебування на території України, однак позивачу було повідомлено, що в єдиній базі є дві позначки про перетинання ним кордону (в`їзду) на територію України, а саме 05.07.2021 та 12.07.2021, у зв`язку з чим, у продовженні терміну перебування на території України позивачу було відмовлено та порекомендовано звернутися до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України м. Києва.

Зазначив, що 23.09.2021 він звернувся до адвоката за правовою допомогою у вирішенні даного питання, після чого 24.09.2021 до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України м. Києва було направлено адвокатський запит щодо приведення у відповідність даних. Листом від 04.10.2021 Головним центром обробки спеціальної інформації ДПС України м. Києва повідомлено, що за наведеними в адвокатському запиті фактами, було виявлено наявність в центральному сховищі даних помилкової інформації про перетинання державного кордону України позивачем за 05.07.2021. Після повідомлення/підтвердження 26 (Одеським) прикордонним загоном факту некоректного формування бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», зокрема про перетинання державного кордону України зазначеною у запиті особою (позивачем) за 05.07.2021, Головним центром обробки спеціальної інформації було забезпечено внесення відповідних змін (статус запису змінено «скасовано»).

Указував, що останній день для оформлення подовження терміну перебування на території України сплинув 29.09.2021, після чого 05.10.2021 він звернувся до ГУ ДМС в Одеській області з метою оформлення подовження строку перебування на території України, однак за результатами звернення йому знову було відмовлено у продовження терміну перебування на території України у зв`язку з тим, що останній порушив термін перебування в Україні, за що передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу.

19.10.2021 відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР № МОД 006380 та прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН № МОД 006441 у виді штрафу у розмірі 1 700 грн 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Із указаною постановою позивач не погоджується, вважає, що дії відповідача щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та прийняття постанови про адміністративне правопорушення є неправомірними, на підставі чого оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки в діях позивача відсутня вина як складова адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, просив скасувати постанову заступника начальника Головного управління Державної міграційної служби України Максименка М. В. серії ПН № МОД 006441, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 1 700 грн 00 коп., стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на його користь сплачену суму штрафу у розмірі 1 700 грн 00 коп., вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 5 500 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

20 грудня 2021 року від Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач ухилився від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, у зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності. При накладенні на позивача адміністративного стягнення було враховано як пом`якшуючу обставину те, що позивач звернувся до органів ДМС самостійно. Вказує, що оскаржувана постанова прийнята уповноваженою особою та на підставі повного й всебічного дослідження доказів. Під час прийняття постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП відповідачем у повному обсязі з`ясовано обставини справи. Оскаржувана постанова та протокол про адміністративне правопорушення підписані уповноваженою особою та з дотриманням встановленого законом порядку. Зазначив, що посилання позивача щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення не відповідають дійсності, а позивачем не надано жодних доказів на підтвердження наведених у позовній заяві тверджень. Окрім того наголошував, що позивачем добровільно сплачено штраф у повному обсязі.

До відзиву відповідачем було долучено копію особової справи позивача.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ПР МОД № 006380 від 19.10.2021, об 11:45 год. 19 жовтня 2021 року за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 64, працівниками ГУ ДМС України в Одеській області було виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме ухилився від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування

Постановою ГУ ДМС України в Одеській області від 19 жовтня 2021 року ПН МОД № 006441 ОСОБА_1 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ПР МОД № 006380 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівник, заступники керівника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, інші уповноважені керівником посадові особи цього органу.

Відповідно до статті 222-2 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства про паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, законодавства про перебування в Україні іноземців та осіб без громадянства, про транзитний проїзд через територію України, а також питання щодо реєстрації місця проживання (статті 197-201, ч. 1 статті 203, статті 204, 205, 206).

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, у розумінні частини першої статті 203 КУпАП, порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні полягає: у проживанні без документів на право проживання в Україні; у проживанні за недійсними документами; у проживанні за документами, термін дії яких закінчився; у працевлаштуванні без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України; у недодержанні встановленого порядку пересування і зміни місця проживання; в ухиленні від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування; у неприбутті без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк; у порушенні правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (надалі Закон № 3773-VI).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території Україні протягом дії візи або на період, установлений законодавством чи міжнародним договором України, або якщо строк їх перебування на території України продовжено в установленому порядку.

За змістом ч. 3 ст. 3 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Статтею 17 Закону № 3773-VI передбачена можливість продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 3773-VI іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав).

Таким чином, дотримання іноземцем встановленого терміну перебування в Україні, має бути здійснене або шляхом вільного виїзду з України протягом встановленого строку, або шляхом продовження строку перебування в Україні.

Процедура продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України визначена Порядком продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150 (надалі Порядок).

Відповідно до п. п. 2 п. 2 Порядку іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

Заяви про продовження строку перебування на території України подаються іноземцями та особами без громадянства і приймаючою стороною не раніше ніж за десять та не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення такого строку до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання. Зразок заяви та порядок її розгляду затверджуються МВС (п. 8 Порядку).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З матеріалів справи слідує, що позивач є громадянином Російської Федерації.

Відповідно до пам`ятки для іноземця та особи без громадянства, які перебувають у процедурі оформлення дозволу на імміграцію в Україну, видану ОСОБА_1 , 01.12.2020 у нього прийнято заяву про отримання дозволу на імміграцію в Україну, яку зареєстровано за № 425109000. Термін законного перебування закінчується 12.02.2021.

За змістом складеної відносно позивача постанови про адміністративне правопорушення, суть інкримінованого йому адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 203 КУпАП, полягає в ухиленні від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування.

Судом установлено, що під час прийняття оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач правомірно виходив з того, що позивач порушив правила перебування іноземців в Україні та ухилився від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування.

Доказів протилежного позивачем не надано.

Посилання позивача на те, що Головним центром обробки спеціальної інформації ДПС України м. Києва виявлено наявність в центральному сховищі даних помилкової інформації про перетинання державного кордону України позивачем за 05.07.2021 та забезпечено внесення відповідних змін, що свідчить про відсутність його вини у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, не впливає на правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування постанови ГУ ДМС України в Одеській області ПН МОД № 006441 від 19 жовтня 2021 року про накладення на позивача адміністративного стягнення, а відтак його позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 79, 90, 246, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т. Ю. Федчишена