Справа № 726/2061/21
Суддя: Асташев С. А.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2061/21
Провадження №2-а/726/3/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2022 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Асташева С. А.,

за участю секретарів судових засідань Сківернічук А.М., Попович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти №2 БУПП в Чернівецькій області, капрала поліції Єрмійчук Б.В., Управління патрульної поліції в Чернівецькій області та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування рішення суб`єкта владних повноважень,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Садгірського районного суду м. Чернівці із адміністративним позовом до поліцейського взводу № 1 роти №2 БУПП в Чернівецькій області, капрала поліції Єрмійчук Б.В., Управління патрульної поліції в Чернівецькій області та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

У своєму позові просить суд визнати протиправними дії поліцейського по розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.4 ст. 126 КУпАП, а винесену постанову серії ЕАО № 5066445 від 24.11.2021 скасувати і закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП.

Поряд із цим, позивач просить суд стягнути на його користь сплачений судовий збір.

Позовні вимоги мотивує тим, що при описаних у постанові обставинах 24.11.2021 о 03:08 транспортним засобом не керував, а тому вважає винесену постанову необґрунтованою. Доказів керування немає та взагалі, винесена постанова не містить посилання на докази на яких ґрунтуються висновки поліцейського, а також обґрунтування відхилення інших доказів. Протокол про адміністративне правопорушення не було складено, а зміст постанови не відповідає вимогам КУпАП.

21.12.2021на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача Єрмоленко В.В. у якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Вказує, що під час патрулювання працівником поліції було виявлено, як водій ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу з порушенням ПДР. Під час перевірки документів з`ясувалося, що останній позбавлений права керування згідно постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці у справі № 727/3679/21 від 20.05.2021 строком на 1 рік. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке призначено ч.4 ст. 126 КУпАП поліцейським роз`яснено позивачу його права та обов`язки та останній діяв в межах наданих йому повноважень, в порядку передбаченому законом та, відповідно до ч.1 ст. 283 та п.1 ч.1 ст. 284 КУпАП, виніс постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, яку оголосив позивачу. Позивач факту позбавлення права керування не оспорював.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 02 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 10 грудня 2021, яке, у зв`язку із ненаданням відзиву у справі, відкладено на 21.12.2021, а в подальшому, за клопотанням представника відповідача відкладено на 10.01.2022.

У судове засідання 10.01.2022 сторони не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог КАС України, що підтверджується наявними у справі повідомленнями.

Позивач та його представник Мізюк В.В. були належним чином повідомлені про розгляд справи судом, про що свідчать матеріали справи, однак у судове засідання не з`явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, жодних клопотань від них не надходило. Враховуючи факт того, що останнім достеменно відомо про розгляд справи судом, оскільки раніше представник позивача скеровував до суду клопотання про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу.

Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися у судове засідання. Скерували до суду відзив.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, в силу ч.4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи надану справу без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що 21.11.2021 поліцейським взводу № 1 роти № 2 БУПП в Чернівецькій області, капралом поліції Єрмійчуком Б.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не а автоматичному режимі, серії ЕАО №5066445 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП, за те, що останній 24.11.2021 о 02:09 в м. Чернівці по вул. Заводська, 6 керував транспортним засобом, Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування, відповідно до рішення суду від 08.06.2021, чим порушив п. 2.1.а ПДР (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами).

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 гривень (а.с.5).

Крім того, разом із відзивом, відповідачем долучено відеозаписи із боді-камер, згідно яких поліцейські під час патрулювання виявляють транспортний засіб, Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який здійснив паркування у забороненому місці.

У процесі розмови із поліцейськими ОСОБА_1 спочатку заперечує той факт, що керував транспортним засобом, на що йому пропонують переглянути відеозапис із реєстратора у службовому авто, та після перегляду якого останній вказує свої дані для ідентифікації, при цьому не заперечує, що не має посвідчення водія. Також вказує на те, що вже раз його зупиняли і суд позбавив його права керування. Просить не здійснювати розгляд справи, намагається уникнути відповідальності за вчинене. Пізніше поліцейські оформляють відповідні документи.

Інші відеозаписи, стосуються провадження у справі щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, та виходять за межі провадження у цій справі.

Також, у відповідності до постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 травня 2021 року, яка набрала законної сили 07.06.2021, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Крім того, п. 2.1 а Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі зокрема посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, в тому числі передбачені 4 ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Крім того, Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, п. 4 якої визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що згідно наявної в матеріалах справи постанови, та як вбачається із відзиву на позов, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП обов`язковою умовою є наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами.

Так, до матеріалів справи долучено копію постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 травня 2021 року, яка набрала законної сили 07 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та відповідно позбавлено права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно ч.2 ст. 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Більше того, факт позбавлення права керування ОСОБА_1 у своєму позові не оскаржує, а отже погоджується із цим.

Крім того, згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Тобто, поряд із вищезазначеним, обов`язковою ознакою складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, є доведення факту керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування.

Для встановлення події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, необхідно зафіксувати факт виявлення правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом збирання доказів у тому числі фіксації події правопорушення, а саме факту керування транспортним засобом будучи позбавленою право керування транспортними засобами на підставі рішення суду.

При цьому, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис підлягають зазначенню у постанові про адміністративне правопорушення, оскільки ч. 3 ст. 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 15.11.2018 р. по справі № 524/5536/17 (адміністративне провадження № К/9901/1403/17).

Суд звертає увагу, що в даному конкретному випадку, поліцейським доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом будучи позбавленим права керування, на доведеність чого долучено диск із відеозаписом із місця події.

Тобто, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , його участь у дорожньому русі, повністю знайшов своє підтвердження.

При цьому, суд зауважує, що після зупинки транспортного засобу інші особи у транспортному засобі були відсутні, ніхто більше не повідомляв працівників поліції про те, що керував автомобілем. Натомість ОСОБА_1 каже поліцейським, що змушений був поїхати, щоб купити ліки. Тобто не заперечує того факту, що саме від здійснював рух на транспортному засобі.

Суд відхиляє посилання позивача у позові на те, що в його діях відсутня обов`язкова умова притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки він транспортним засобом не керував та вважає їх безпідставними та такими, що свідчать про обраний ним спосіб захисту для уникнення відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення за порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Крім того, зазначене може свідчити також і про намагання останнього уникнути відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, враховуючи що того дня щодо ОСОБА_1 також складено протокол за вказаною статтею.

Більше того, оскаржувана постанова серії ЕАО №5066445 від 24.11.2021 містить інформацію про фіксацію правопорушення та долучення до постанови відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, про що також свідчить запис у графі «До постанови додається» - «СЕ00051».

Таким чином, суд дійшов висновку, що працівник поліції правомірно виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, зміст якої не суперечить нормам законодавства, порушень при її винесенні не встановлено. Стягнення за адміністративне правопорушення накладено у межах визначених санкцією частини статті.

При цьому, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вказаних критеріїв було дотримано поліцейським при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП, жодних доказів щодо упередженого ставлення поліцейського до позивача чи перевищення повноважень позивач не вказує, та судом не встановлено.

Аналізуючи вказані вище норми права та фактичні обставини справи, враховуючи те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення мали місце, відсутність будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5066445 від 24.11.2021 щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Крім того суд звертає увагу, що дії відповідача, які оскаржуються позивачем, виражені в оскаржуваній постанові, тобто це є конкретне рішення і не може розцінюватися як певна дія. Таким чином, за вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги в частині визнання дій поліцейського щодо розгляду справи протиправними є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства України та задоволенню не підлягають.

Обґрунтовуючи цю постанову, суд звертає увагу на практику Європейський суд з прав людини, який вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Згідно ст.139 КАС України при задоволенні позову суд стягує судові витрати по справі, а враховуючи встановлену відсутність підстав для задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, Правил дорожнього руху, Закону України «Про національну поліцію», Закону України «Про дорожній рух», керуючись ст.ст. 9, 126, 245, 251-252, 274, 283, 288 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 20, 72, 77, 139, 159, 205, 229, 241-246, 250, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти №2 БУПП в Чернівецькій області, капрала поліції Єрмійчук Б.В., Управління патрульної поліції в Чернівецькій області та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування рішення суб`єкта владних повноважень відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Головуючий суддя С. А. Асташев