Справа № 160/22267/21
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
15 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровські області щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно п.2 ч.2 до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви від 22.07.2021 року та не зарахування періодів роботи до пільгового стажу роботи у Шахтобудівельному управлінні №7 комбінату «Дніпрошахтобуд» з 28.07.1980 року по 12.10.1981 рік, з 21.10.1981 року по 19.11.1981 рік, з 06.07.1987 року по 03.11.1987 рік, з 01.07.1990 року по 03.07.1990 рік, періоду навчання в Профтехучилищі № 4 з 01.09.1977 року по 28.07.1980 рік та часу проходження військової служби в рядах Радянської армії з 23.11.1981 року по 20.12.1983 рік;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи періоди роботи по Списку № 2 у Шахтобудівельному управлінні №7 комбінату «Дніпрошахтобуд» з 28.07.1980 року по 12.10.1981 рік, з 21.10.1981 року по 19.11.1981 рік, з 06.07.1987 року по 03.11.1987 рік, з 01.07.1990 року по 03.07.1990 рік, періоду навчання в Профтехучилищі №4 з 01.09.1977 року по 28.07.1980 рік та часу проходження військової служби в рядах Радянської армії з 23.11.1981 року по 20.12.1983 рік;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви від 22.07.2021 року.
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що набувши право на пенсію за віком на пільгових умовах, виконавши вимоги щодо збору документів для призначення пенсійних виплат 22 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначенні пенсії за віком відповідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
ОСОБА_1 вважає, що він має право на зарахування до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах з урахуванням періодів його роботи у Шахтобудівельному управлінні №7 комбінату «Дніпрошахтобуд» з 28.07.1980 року по 12.10.1981 рік, з 21.10.1981 року по 19.11.1981 рік, з 06.07.1987 року по 03.11.1987 рік, з 01.07.1990 року по 03.07.1990 рік, періоду навчання в Профтехучилищі № 4 з 01.09.1977 року по 28.07.1980 рік та часу проходження військової служби в рядах Радянської армії з 23.11.1981 року по 20.12.1983 рік відповідно до записів трудової книжки, у зв`язку із чим звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні.
17 грудня 2021 року на адресу суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву вх.№116213/21, в якому представник відповідача не погоджується з поданою позовною заявою та просить звернути увагу на обставини справи, які мають істотне значення для вирішення спору по суті.
Відповідно до частини першої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Згідно п.1,20 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , архівної довідки від 06.03.2018 року №45/1-Д, виданої архівним сектором Павлоградської районної адміністрації Дніпропетровської області, та архівної довідки від 23.02.2018 року № Д-135, виданої архівним відділом Павлоградської міської ради, доданими до позовною заявою, ОСОБА_1 з 28.07.1980 року по 12.10.1981 рік, з 21.10.1981 року по 19.11.1981 рік, з 25.01.1984 року по 15.05.1989 рік, з 16.05.1989 року по 03.07.1990 рік, працював на комбінаті "Дніпрошахтобуд", яке було перетворено у ВАТ ДХК "Дніпрошахтобуд".
Трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 не містить відомостей про розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається період роботи та інші відомості, що визначають пільговий характер роботи.
Для підтвердження пільгового характеру робіт на комбінаті "Дніпрошахтобуд" позивачем не надано уточнюючих довідок.
За інформацією Єдиного державного реєстру ВАТ ДХК "Дніпрошахтобуд" ліквідовано у зв`язку з банкрутством, у разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
З метою підтвердження пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Головним управлінням на розгляд Комісії були направлені документи позивача за період роботи з 28.07.1980 року по 12.10.1981 рік, з 21.10.1981 року по 19.11.1981 рік, з 25.01.1984 року по 15.05.1989 рік, з 16.05.1989 року по 03.07.1990 рік.
Рішенням Комісії від 24.06.2021 №6 ОСОБА_1 було зараховано до пільгового стажу роботи за Списком №2 періоди роботи з 25.01.1984 року по 05.07.1987 року та з 04.11.1987 року по 30.06.1990 року.

Відповідно до розрахунку стажу, загальний стаж роботи ОСОБА_1 складає 38 років 10 місяців 26 днів, в тому числі стаж роботи за Списком № 2 складає 6 років 1 місяць 8 днів, що недостатньо для призначення пенсії відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 має стаж роботи на наступних посадах:

- 01.09.1977 року - 28.07.1980 року - навчання в Профтехучилищі №43 по професії монтажник по монтажу стальних та залізобетонних конструкцій

- з 28.07.1980 року по 12.10.1981 року Будівельне управління №10 тресту «Павлоградпромжитлобуд» - монтажник 4 розряду;

- з 21.10.1981 року по 19.11.1981 року Шахтобудівельне управління №7 комбінату «Дніпрошахтобуд» - монтажник 4 розряду і залізобетонних конструкцій;

- з 23.11.1981 року по 20.12.1983 року - Військова служба в рядах Радянської армії;

- з 25.01.1984 року по 15.05.1989 року Шахтобудівельне управління №7 комбінату «Дніпрошахтобуд» - монтажник стальних і залізобетонних конструкцій 4 розряду;

- з 16.05.1989 року 03.07.1990 року Шахтобудівельне управління №7 комбінату «Дніпрошахтобуд» - водій автомобілю ГАЗ-51;

- з 02.07.1990 року по 01.02.1993 року УВД Дніпропетровської області - служба в органах внутрішніх справ;

- з 10.02.1993 року по 17.10.1994 року приватний підприємець ОСОБА_2 - слюсар;

- з 10.10.1997 року по 08.12.1997 року - експедитор ПП Фірма «Фабіо»;

- з 01.01.1998 року по 31.03.1998 року - експедитор ПП «Реміз»;

- з 01.04.1998 року по 31.01.1999 року - експедитор ПП «Рудоремонтне;

- з 01.02.1999 року по 02.01.2002 року - експедитор ПП «Град»;

- з 01.08.2002 року по 10.11.2003 року - експедитор торгового відділу ПП «Сфера»;

- з 11.11.2003 року по 31.08.2005 року - експедитор ПП «Торгівельна компанія «Колор-Юніон»;

- з 01.09.2005 року по 03.07.2006 року - адміністратор ПП «Логістик - НК»;

- з 26.01.2007 року по 01.02.2011 року - автокрановщик ЗАТ СМУ-21 (ТОВ «СМУ-21»);

- з 01.03.2011 року по 02.04.2015 року - автокрановщик ТОВ «СМУ-21»;

- з 20.10.2015 року по 13.11.2017 року - водій, автокрановщик ТОВ «СМУ-21»;

- з 14.11.2017 року по 02.04.2018 року - машиніст автокрану ПП «Спецбудмонтаж-21»;

- з 14.05.2018 року по 09.08.2021 року - автокрановщик ТОВ «СМУ-21».

Записи у трудовій книжці співпадають із записами, які додатково підтверджені:

- архівною довідкою про заробітну плату від 06.03.2018 року №45/2-Д;

- архівною довідкою про заробітну плату від 23.02.2018 року № Д-136;

- архівною довідкою про заробітну плату від 23.02.2018 № Д-137;

- архівною довідкою про реорганізацію підприємства від 16.04.2021 року №250-Д;

- наказом про звільнення від 29.06.1990 року 108-к;

- наказом про тимчасову передачу каменщиков у ШСУ-3 від 08.07.1987 року та від 24.11.1987 року №218-к;

- архівною довідкою від 06.03.2018 року №45/1-Д про роботу у Шахтобудівельному управлінні №7 комбінату «Дніпрошахтобуд»;

- архівною довідкою від 23.02.2018 року №Д-135 про роботу у Шахтобудівельному управлінні №7 комбінату «Дніпрошахтобуд».

22 липня 2021 року ОСОБА_1 , виконавши вимоги по збору документів, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Листом від 29.07.2021 року за №0400-010226-8/101009 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 29.06.2021 року за №96 відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи, а саме: відповідачем не зараховано до пільгового стажу роботи період роботи з 28.07.1980 року по 12.10.1981 року, з 21.10.1981 року по 19.11.1981 року, з 06.07.1987 року по 03.11.1987 року, з 01.07.1990 року по 03.07.1990 року, оскільки рішенням комісії не підтверджено зарахування даних періодів до пільгового стажу за Списком №2.

ОСОБА_1 вважає, що він має право на зарахування до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах з урахуванням періодів його роботи у Шахтобудівельному управлінні №7 комбінату «Дніпрошахтобуд» з 28.07.1980 року по 12.10.1981 рік, з 21.10.1981 року по 19.11.1981 рік, з 06.07.1987 року по 03.11.1987 рік, з 01.07.1990 року по 03.07.1990 рік, періоду навчання в Профтехучилищі №4 з 01.09.1977 року по 28.07.1980 рік та часу проходження військової служби в рядах Радянської армії з 23.11.1981 року по 20.12.1983 рік відповідно до записів трудової книжки, у зв`язку із чим звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з частиною 3 статті 114 Закону №1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

На виконання частини 3 статті 114 Закону №1058 постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Судом встановлено, що станом на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії позивач досяг віку 58 років.

Згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 має стаж роботи на наступних посадах:

- 01.09.1977 року - 28.07.1980 року - навчання в Профтехучилищі №43 по професії монтажник по монтажу стальних та залізобетонних конструкцій;

- з 28.07.1980 року по 12.10.1981 року Будівельне управління №10 тресту «Павлоградпромжитлобуд» - монтажник 4 розряду;

- з 21.10.1981 року по 19.11.1981 року Шахтобудівельне управління №7 комбінату «Дніпрошахтобуд» - монтажник 4 розряду і залізобетонних конструкцій;

- з 23.11.1981 року по 20.12.1983 року - Військова служба в рядах Радянської армії;

- з 25.01.1984 року по 15.05.1989 року Шахтобудівельне управління №7 комбінату «Дніпрошахтобуд» - монтажник стальних і залізобетонних конструкцій 4 розряду;

- з 16.05.1989 року 03.07.1990 року Шахтобудівельне управління №7 комбінату «Дніпрошахтобуд» - водій автомобілю ГАЗ-51;

- з 02.07.1990 року по 01.02.1993 року УВД Дніпропетровської області - служба в органах внутрішніх справ;

- з 10.02.1993 року по 17.10.1994 року приватний підприємець ОСОБА_2 - слюсар;

- з 10.10.1997 року по 08.12.1997 року - експедитор ПП Фірма «Фабіо»;

- з 01.01.1998 року по 31.03.1998 року - експедитор ПП «Реміз»;

- з 01.04.1998 року по 31.01.1999 року - експедитор ПП «Рудоремонтне;

- з 01.02.1999 року по 02.01.2002 року - експедитор ПП «Град»;

- з 01.08.2002 року по 10.11.2003 року - експедитор торгового відділу ПП «Сфера»;

- з 11.11.2003 року по 31.08.2005 року - експедитор ПП «Торгівельна компанія «Колор-Юніон»;

- з 01.09.2005 року по 03.07.2006 року - адміністратор ПП «Логістик - НК»;

- з 26.01.2007 року по 01.02.2011 року - автокрановщик ЗАТ СМУ-21 (ТОВ «СМУ-21»);

- з 01.03.2011 року по 02.04.2015 року - автокрановщик ТОВ «СМУ-21»;

- з 20.10.2015 року по 13.11.2017 року - водій, автокрановщик ТОВ «СМУ-21»;

- з 14.11.2017 року по 02.04.2018 року - машиніст автокрану ПП «Спецбудмонтаж-21»;

- з 14.05.2018 року по 09.08.2021 року - автокрановщик ТОВ «СМУ-21».

Записи у трудовій книжці співпадають із записами, які додатково підтверджені:

- архівною довідкою про заробітну плату від 06.03.2018 року №45/2-Д;

- архівною довідкою про заробітну плату від 23.02.2018 року № Д-136;

- архівною довідкою про заробітну плату від 23.02.2018 № Д-137;

- архівною довідкою про реорганізацію підприємства від 16.04.2021 року №250-Д;

- наказом про звільнення від 29.06.1990 року 108-к;

- наказом про тимчасову передачу каменщиков у ШСУ-3 від 08.07.1987 року та від 24.11.1987 року №218-к;

- архівною довідкою від 06.03.2018 року №45/1-Д про роботу у Шахтобудівельному управлінні №7 комбінату «Дніпрошахтобуд»;

- архівною довідкою від 23.02.2018 року №Д-135 про роботу у Шахтобудівельному управлінні №7 комбінату «Дніпрошахтобуд».

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічне положення міститься також і в статті 48 Кодексу законів про працю України, згідно з якою трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Суд зазначає, що норми пункту 3 Порядку передбачають обов`язковість витребування уточнюючих довідок для підтвердження трудового стажу лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, в той час як у трудовій книжці позивача містяться записи про роботу позивача у спірні періоди.

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувана освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Статтею 17 Закону України «Про професійно-технічну освіту» передбачено, що професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Статтею 18 вказаного Закону визначено типи професійно-технічних навчальних закладів, зокрема, до професійно-технічних навчальних закладів належить професійно-технічне училище відповідного профілю;

Присвоєна кваліфікація є роботою за набутою професією в розумінні ст.38 Закону України «Про професійно-технічну освіту», тому відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу вищезазначений період навчання.

Період навчання у Профтехучилищі №43 по професії монтажник по монтажу стальних та залізобетонних конструкцій крім, записів у трудовій книжці, також підтверджується Дипломом № НОМЕР_4 від 25 липня 1980 року, реєстраційний номер №3080.

Відповідно до п.п.«в» абз.3 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Приписами статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-ХІІ визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

У відповідності до статті 2 Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України, щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби» (норма набрала чинності 01.01.2006 року), час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пенсію на пільгових умовах до набрання чинності Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Згідно абз.2 ч.1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.

Відповідно п.п.«к» п.109 постанова Ради Міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року «Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій» від 03.08.1972 року № 590 (яка діяла в період служби позивача), крім роботи в якості робітника або службовця до загального стаж роботи зараховується також: служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МГБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції, перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в встановленому порядку.

Період військової служби позивача з 24.11.1981 року по 10.12.1983 року підтверджується довідкою військового комісара Павлоградського об`єднаного міського територіального центра комплектування та соціальної підтримки від 18.02.2021 року №4/104.

З матеріалів справи вбачається, що у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України про відмову у призначення пенсії №96 від 29.06.2021 року, відповідачем до пільгового стажу не зараховано період роботи з 28.07.1980 року по 12.10.1981 рік, з 21.10.1981 року по 19.11.1981 рік, з 25.01.1984 року по 15.05.1989 рік, з 16.05.1989 року по 03.07.1990 рік, з формулюванням відсутності довідки про пільговий характер роботи заявника за Списком №2.

Стосовно цього доводу суд зазначає, що відповідачем протиправно не зараховано оспорюваний період, оскільки пільговий характер роботи позивача у Шахтобудівельному управлінні №7 комбінату «Дніпрошахтобуд» з 28.07.1980 по 12.10.1981 (запис №1-2), з 21.10.1981 по 19.11.1981 (запис №3-4), з 01.07.1990 по 03.07.1990 (запис №8) підтверджується записами в трудовій книжці із посиланням на накази про прийняття на роботу, переведення та звільнення з роботи.

Наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Згідно пункту 1.1. цієї Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди (п.п.2.2 Інструкції).

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (пункт 2.3 Інструкції).

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (пункт 2.4. Інструкції).

Аналогічні вимоги містила Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162.2.10. Окрім того, відповідно до вимог пункту 2.10 цієї Інструкції зазначено, що у розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за № таким-то недійсний".

Відповідності до п.2.4 Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок працівників", затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 року, у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Таким чином, здійснення записів у трудовій книжці власником або уповноваженим ним органом покладено на останніх, а не на працівника, а отже, відповідальність за неправильність вчиненого запису чи інших відомостей не може бути перекладена на працівника та позбавляти його права на врахування трудового стажу, який враховується для призначення пенсії.

Отже, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

При цьому суд зазначає, що у відповідності до розділів ІІІ, ІV Порядку №22-1, відповідач наділений повноваженнями самостійно отримати необхідні документи, що відповідає принципу належного урядування і націлено на забезпечення органами Пенсійного фонду України реалізації громадянами їх конституційного права на пенсійне забезпечення.

Згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право особи на призначення пенсії за віком має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала. Також і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.

Суд зазначає, що витребування та перевірка первинних документів є також правом пенсійного органу. Тобто перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

У відзиві на позовну заяву відповідачем вказано, що у позивача зазначені у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_5 відсутні відомості про розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається період роботи та інші відомості, що визначають пільговий характер роботи.

Суд бере до уваги уточнення відповідача, однак, у зв`язку з тим, що відповідальність за ведення трудової книжки покладається на підприємство, суд приходить до висновку, що неточності у заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для виключення певних періодів роботи зі страхового стажу позивача, тому спірні періоди роботи позивача зараховуються до стажу роботи.

Отже, відповідачем при розгляді заяви про призначення пільгової пенсії протиправно не зараховано періоди роботи позивача, зазначені у трудовій книжці серія серії НОМЕР_5 , з підстав наявних неточностей у трудовій книжці, оскільки стаж роботи позивача підтверджено належними доказами, що наявні в матеріалах справи.

У той же час суд вважає належним та достатнім способом захисту порушених прав позивача визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №96 від 29.06.2021 року щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви від 22.07.2021 року та визнання протиправним не зарахування періодів роботи до пільгового стажу роботи у Шахтобудівельному управлінні №7 комбінату «Дніпрошахтобуд» з 28.07.1980 року по 12.10.1981 рік, з 21.10.1981 року по 19.11.1981 рік, з 06.07.1987 року по 03.11.1987 рік, з 01.07.1990 року по 03.07.1990 рік, періоду навчання в Профтехучилищі № 4 з 01.09.1977 року по 28.07.1980 рік та часу проходження військової служби в рядах Радянської армії з 23.11.1981 року по 20.12.1983 рік.

Для поновлення порушеного права позивача суд також приходить до висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи періоди роботи за Списком №2 у Шахтобудівельному управлінні №7 комбінату «Дніпрошахтобуд» з 28.07.1980 року по 12.10.1981 рік, з 21.10.1981 року по 19.11.1981 рік, з 06.07.1987 року по 03.11.1987 рік, з 01.07.1990 року по 03.07.1990 рік, період навчання в Профтехучилищі №4 з 01.09.1977 року по 28.07.1980 рік та час проходження військової служби в рядах Радянської армії з 23.11.1981 року по 20.12.1983 рік.

Окрім того, відповідачем зазначено, що не має законних підстав перевірити періоди роботи або витребувати довідки про підтвердження стажу роботи позивача в Шахтобудівельному управлінні №7 комбінату "Дніпрошахтбуд".

Судом встановлено, що підприємство Шахтобудівельне управління №7 комбінату "Дніпрошахтбуд" відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційний номер 08, , стан - припинено.

Відтак, відповідачем не враховані всі обставини, що мають значення для прийняття рішення, зокрема, той факт, що первинні документи, які можуть підтвердити пільговий стаж позивача, залишились на підприємстві стан якого припинено у зв`язку із банкрутством, відтак позивач не мав можливості надати довідки про підтвердження пільгового стажу роботи за Списком №2.

Однак, при винесенні рішення по справі суд враховує докази роботи позивача на Шахтобудівельному управлінні №7 комбінату «Дніпрошахтобуд», що підтверджуються:

- архівною довідкою від 06.03.2018 року №45/1-Д про роботу у Шахтобудівельному управлінні №7 комбінату «Дніпрошахтобуд»;

- архівною довідкою від 23.02.2018 року №Д-135 про роботу у Шахтобудівельному управлінні №7 комбінату «Дніпрошахтобуд».

Зважаючи на викладене, належним способом захисту порушеного права позивача, на думку суду, є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків викладених у рішенні суду.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 908,00 грн., що документально підтверджується квитанцією АТ "Ощадбанк" від 17.08.2021 року №42482.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, суд приходить до висновку про стягнення на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні нуль копійок).

Керуючись ст.ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №96 від 29.06.2021 року щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та у зарахуванні періодів роботи до пільгового стажу роботи у Шахтобудівельному управлінні №7 комбінату «Дніпрошахтобуд» з 28.07.1980 року по 12.10.1981 рік, з 21.10.1981 року по 19.11.1981 рік, з 06.07.1987 року по 03.11.1987 рік, з 01.07.1990 року по 03.07.1990 рік, періоду навчання в Профтехучилищі № 4 з 01.09.1977 року по 28.07.1980 рік та часу проходження військової служби в лавах Радянської армії з 23.11.1981 року по 20.12.1983 рік.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) до пільгового стажу за Списком №2, який враховується при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди його роботи: у Шахтобудівельному управлінні №7 комбінату «Дніпрошахтобуд» з 28.07.1980 року по 12.10.1981 рік, з 21.10.1981 року по 19.11.1981 рік, з 06.07.1987 року по 03.11.1987 рік, з 01.07.1990 року по 03.07.1990 рік; період навчання в Профтехучилищі №4 з 01.09.1977 року по 28.07.1980 рік; період проходження військової служби в лавах Радянської армії з 23.11.1981 року по 20.12.1983 рік.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків викладених у рішенні суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник