Справа № 640/22298/18
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Сорочка Є.О., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства у справах ветеранів України, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства у справах ветеранів України, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України, в якому просив:

- визнати протиправним повернення документів Державною службою України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, поданих ОСОБА_1 на розгляд Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій, та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції та зобов`язати Державну службу України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції подати документи на розгляд Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, після повторного подання;

- зобов`язати Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції розглянути документи після повторного подання та прийняти обґрунтоване законне рішення, передбачене Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413, та Положенням про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії щодо повернення Державною службою України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції документів, поданих позивачем на розгляд Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції.

Зобов`язано Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції розглянути документи ОСОБА_1 та прийняти рішення, передбачене Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413, та Положенням про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Ухвалою Верховного Суду від 04 вересня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019 у справі №640/22298/18 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

В подальшому, ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою, в якій просив визнати протиправним рішення Міжвідомчої комісії про відмову в наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, оформлене протоколом від 17 січня 2020 року №1, згідно з листом Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України від 24 січня 2020 року за №693/02/07.1; постановити окрему ухвалу про вчинення службовими особами Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України порушення законодавства, що містить ознаки кримінального правопорушення і направити її до органу досудового розслідування - Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві (, адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26), встановивши строк для надання відповіді; встановити контроль за виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року у справі №640/22298/18, зобов`язавши Міжвідомчу комісію розглянути документи ОСОБА_1 , після їх чергового подання, та прийняти рішення, передбачене Порядком та Положенням-1 з урахуванням висновків суду, а також подати звіт про його виконання у встановлений судом строк.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано рішення Міжвідомчої комісії про відмову в наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, оформлене протоколом від 17 січня 2020 року №1, згідно з листом Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України від 24 січня 2020 року за №693/02/07.1, зобов`язано Міністерство у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України розглянути документи ОСОБА_1 з урахуванням викладеного у мотивувальній частині даної ухвали; надано Міністерству у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України місячного строку з дня набрання законної сили даної ухвалою для надання відповіді Окружному адміністративному суду міста Києва. В задоволенні решти заяви відмовлено.

Міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорії осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" на виконання ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2020 року прийнято рішення, оформлене протоколом від 09 липня 2020 року №4, про відмову у надання статусу учасника бойових дій у зв`язку з відсутністю правових підстав для надання статусу учасника бойових дій відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу ІІІ Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера та деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", затвердженого наказом Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України від 07 листопада 2019 року №76, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за №1244/34215.

23 вересня 2020 року позивач в черговий раз звернувся до Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорії осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" із заявою з доданими документами про надання статусу учасника бойових дій.

Листом від 30 жовтня 2020 року ОСОБА_1 повідомлено про прийняття рішення від 09 липня 2020 року №4 про відмову у надання статусу учасника бойових дій та, у зв`язку з відсутністю нових документів, які ще не виносились на розгляд Міжвідомчої комісії та не були предметом її розгляду, а подані ОСОБА_1 документи повернуто без розгляду.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2020 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої 07 лютого 2020 року - відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано рішення Міжвідомчої комісії про відмову в наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, оформлене протоколом від 17 січня 2020 року №1, згідно з листом Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України від 24 січня 2020 року за №693/02/07.1; зобов`язано Міністерство у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України розглянути документи ОСОБА_1 з урахуванням викладеного у мотивувальній частині даної ухвали.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати оскаржувану ухвалу, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви позивача відмовити.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Задовольняючи вказану заяву, суд першої інстанції виходив з того, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року Міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорії осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" неодноразово прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у наданні статусу учасника бойових дій з посиланням виключно на підпункт 1 пункту 5 розділу ІІІ Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера та деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", затвердженого наказом Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України від 07 листопада 2019 року №76, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за №1244/34215, тобто з одних й тих самих підстав, яким вже було надано оцінку при прийнятті вказаного судового рішення, а тому зобов`язав Міністерство у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України розглянути документи ОСОБА_1 з урахуванням викладеного у мотивувальній частині даної ухвали щодо відсутності підстав визначених підпунктом 1 пункту 5 розділу ІІІ Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера та деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", затвердженого наказом Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України від 07 листопада 2019 року №76, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за №1244/34215 для відмови ОСОБА_1 надати статус учасника бойових дій.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У силу вимог статті 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Згідно частини другої ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Частиною першою статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до положень частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже КАС України передбачає декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу (ч. 1-8 ст. 382 КАС України); визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ч. 1 ст. 383 КАС України); визнання протиправними рішень, дій або бездіяльності органу виконавчої служби, приватного виконавця (ст. 287 КАС України).

Суд звертає увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Таким чином, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Тобто, якщо позивач вважав, що рішенням відповідача на виконання судових рішень порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звернутись до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не звертатись з новим адміністративним позовом.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звернув увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Як свідчать матеріали справи, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року набрало законної сили 31.07.2019.

Відтак, відповідач з дня набрання вказаного законної сили, зобов`язаний був виконати вказане рішення суду.

При цьому, Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

З матеріалів справи вбачається, що Міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорії осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" прийнято рішення, оформлене протоколом від 27 грудня 2019 року №1, яким відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій у зв`язку з відсутністю правових підстав для надання статусу учасника бойових дій відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу ІІІ Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера та деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", затвердженого наказом Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України від 07 листопада 2019 року №76, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за №1244/34215.

Надалі, Міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорії осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" прийнято рішення, оформлене протоколом від 17 січня 2020 року №1, яким скасовано рішення Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорії осіб від 27 грудня 2019 року №1 та прийнято рішення про відмову у надання статусу учасника бойових дій у зв`язку з відсутністю правових підстав для надання статусу учасника бойових дій відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу ІІІ Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера та деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", затвердженого наказом Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України від 07 листопада 2019 року №76, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за №1244/34215.

Вказане рішення Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорії осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", оформлене протоколом від 17 січня 2020 року №1, в частині відмови ОСОБА_1 у наданні статусу учасника бойових дій вмотивоване тим, що Державною службою України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції неодноразово здійснювались запити про докази залучення та безпосередньої участі в антитерористичній операції членів громадської організації "Союз "Народна пам`ять", на які отримані відповіді від громадської організації, що ОСОБА_1 є її позаштатним працівником та був залучений і брав безпосередню участь в антитерористичній операції як член та представник названої громадської організації, а не як її працівник.

Отже, Міжвідомча комісія вжила конкретні заходи з метою виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2019 в даній справі, та розглянула документи ОСОБА_1 та прийняла рішення, передбачене Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413, та Положенням про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

23 вересня 2020 року позивач вкотре звернувся до Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорії осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" із заявою з доданими документи про надання статусу учасника бойових дій.

Листом від 30 жовтня 2020 року ОСОБА_1 повідомлено про прийняття рішення від 09 липня 2020 року №4 про відмову у надання статусу учасника бойових дій та, у зв`язку з відсутністю нових документів, які ще не виносились на розгляд Міжвідомчої комісії та не були предметом її розгляду, подані ОСОБА_1 документи повернуто без розгляду.

Подаючи заяву від 16.11.2020, позивач фактично не погоджується з рішенням Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорії осіб, від 09 липня 2020 року №4.

При цьому, суд першої інстанції, скасовуючи рішення Міжвідомчої комісії про відмову в наданні позивачу статусу учасника бойових дій від 09 липня 2020 року №4, не взяв до уваги, що вказане рішення не було предметом розгляду даної справи, а тому позивач має право звернутись до суду із позовною заявою про оскарження цього рішення в загальному порядку, а не в порядку статті 383 КАС України.

Зобов`язуючи Міністерство у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України розглянути документи ОСОБА_1 з урахуванням викладеного у мотивувальній частині даної ухвали, суд першої інстанції фактично переглянув своє рішення від 23.04.2019, в якому прийшов до висновку про необхідність зобов`язати саме Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції розглянути документи позивача та прийняти рішення, передбачене Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413, та Положенням про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Тобто, суд, приймаючи оскаржувану ухвалу, переглянув рішення, та зобов`язав вчинити дії у даному випадку вже не Міжвідомчу комісію з питань з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, а Міністерство у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України.

У даному випадку Міжвідомча комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб та Міністерство у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України є різними суб`єктами владних повноважень.

Окрім того, слід зауважити, що у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Як наслідок, у зв`язку з відсутністю підстав для визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, положення статті 249 КАС України для винесення окремої ухвали не застосовуються.

Окрім того, згідно з положеннями частин першої та другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання свої зобов`язань у межах відповідної справи.

Тобто, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

Аналогічна правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові по справі №235/7638/16-а від 31.07.2018 та ухвалах від 10.12.2018 в справі №807/2358/15, від 17.10.2019 в справі №826/12592/14.

Враховуючи, що позивач не навів достатніх аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів, відсутня необхідність застосування положень статті 382 КАС України.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, колегія суддів дійшла виснвоку про скасування оскаржуваної ухвали, та відмову у задоволенні заяви позивача від 16 листопада 2020 року про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Міністерства у справах ветеранів України, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2021 року - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 16 листопада 2020 року про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Є.О.Сорочко

суддя В.В.Файдюк