Справа № 638/245/22
Суддя: Щепіхіна В. В.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/245/22
Провадження № 2-а/638/121/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Щепіхіної В.В.,
за участю
секретаря судового засідання - Рєзніка І. П.,
представника позивача - Грайворонської С. Є.
відповідача - громадянки Республіки ОСОБА_1
перекладача - Волобуєвої С. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом четвертого прикордонного загіну ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до громадянки Республіки Куба ОСОБА_2 про затримання з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію,-
ВСТАНОВИВ:

Представник четвертого прикордонного загіну ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить затримати громадянку Республіки Куба ОСОБА_2 з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.
В обґрунтування адміністративного позову зазначає, що відповідача було затримано 06.01.2022 року о 03 годині 15 хвилин прикордонним нарядом «Група реагування» від відділу прикордонної служби «Вовчанськ» 4 прикордонного загону на напрямку н. п. ШЕБЕКІНО (РФ) - ВОВЧАНСЬК (Україна), на відстані 8000 м. від державного кордону, в межах контрольованого прикордонного району Харківської області за незаконний перетин державного кордону з Російської Федерації в Україну поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України у складі групи осіб з 9 громадян Республіки Куба на напрямку н.п. НОВА ТАВОЛЖАНКА (РФ) ГАТИЩЕ (Україна) в районі інформаційно-попереджувальних табличок № 826- 827. Від відповідача звернення з наміром бути визнаним біженцем в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту, під час її затримання не надходило. Документи, що дають право перебувати відповідачу на території України на законних підставах відсутні. Своїми діями відповідач порушив ст. ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України».
В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, її було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення, про що листом № 21/191-22 вих. повідомлено посольство Республіки Куба в України (м. Київ).
06.01.2022 з метою передачі відповідача відповідно до ст. 6 Виконавчого протоколу про порядок реалізації угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію від 22.10.2012 року позивачем було направлено запит про реадмісію відповідача. Станом на час подання позову відповіді від Прикордонного представника Російської Федерації про готовність в прийманні відповідача за процедурою реадмісії не надходило.

Позивач просить суд затримати відповідача на 6 місяців з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію з поміщенням її до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, ДМС України.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Уточнив правильне прізвище, ім`я, по батькові відповідача, про що надала заяву до суду про уточнення позовних вимог, з якою ознайомилась відповідач та не заперечувала проти її залучення до матеріалів справи.
Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Суду пояснила, що прибула до Російської Федерації в листопаді 2021 року, деякий час працювала там, потім разом із знайомими вирішила направитися в Україну з метою потрапити потім до Іспанії. Повернутись до Російської Федерації не бажає, проте, не заперечує проти задоволення позову в частині поміщення її до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, ДМС України.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі з таких підстав.
Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За правилами частини сьомої статті 5 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що і громадяни України.

Згідно із ч. 5 ст. 46 КАС України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень, зокрема, про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України.

Згідно з довідкою щодо виявлення ознак порушення Державного кордону (ділянка впс Вовчанськ») 06 січня 2022 року о 00 год. 15 год. на напрямку: Нова Таволжанка (РФ) Гатище (Україна) в районі інформаційно-попереджувальних табличок №826-827 (250м. на південний захід від д.т. №811) виявлено ознаки порушення державного кордону у вигляді слідів 4-х осіб з РФ в Україну.

О 03 год. 15 хв, в ході проведення спеціальних дій з пошуку правопорушників на напрямку: н.п. Шебекіно (РФ) Вовчанськ (Україна) на відстані до 8000 м від Державного кордону України затримано 9 громадян республіки Куба з документами (6 чоловіків, 3 жінки), які незаконно перетнули державний кордон України з РФ в Україну поза встановленими пунктами пропуску.

Серед затриманих громадян була відповідач по справі - ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .
06.01.2022 відносно ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , складено протокол про адміністративне затримання та протокол про адміністративне правопорушення серії СхРУ №111802 за ч.2 ст.204-1 КУпАП, в яких викладені вище обставини та зазначено про порушення відповідачем вимог п.9 Закону України «Про державний кордон».
Протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 06.01.2022 встановлено, що під час огляду виявлено та вилучено для тимчасового тримання: закордонний паспорт громадянина Куби НОМЕР_2 від 28.12.2020.

Також в матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), в яких остання зазначила, що разом зі своїми друзями літаком прибула до Москви (РФ). Попрацювавши деякий час в Москві, разом з друзями вирішили змінити місце роботи на Іспанію, а саме на місто Малья, де існує кубинське земляцтво, в якому їм пообіцяли працевлаштування. З цією метою на потягу з м. Москва вони виїхали до м. Вороніж, далі попутним автотранспортом добралися поїздами до кордону з Україною в м. Щебекіно (РФ). Використовуючи навігацію в телефоні вони перетнули кордон з Україною та пішки вирушили до контрольної точки залізничної дороги в н.п. Гатище. Рухаючись по залізнично-дорожнім лініям до м. Вовчанськ за 800 м до пункту призначення, були затримані прикордонниками. В місті Вовчанськ планували найняти громадський транспорт і в подальшому використовувати таку схему переміщення транзитом по всій території України та потрапити до Іспанії для подальшого проживання.
Про затримання відповідача позивач листом від 06.01.2022 №21/191-22 вих. повідомив посольство Республіки Куба в Україні (м. Київ).
Також, Прикордонним представником України по Харківській ділянці прикордонному представнику Російської Федерації по Білгородській і Вороніжській ділянці було направлено запит про реадмісію відповідно до ст. 6 Виконавчого протоколу про порядок реалізації угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію від 22.10.2012 року.
Позивач у судовому засіданні зазначила, що станом на час подання позову, відповіді від Прикордонного представника Російської Федерації про готовність в прийманні відповідача за процедурою реадмісїї не надходило.
Як зазначено позивачем та не заперечується відповідачем, документи, що дають право перебувати останній на території України на законних підставах відсутні.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій. Рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення.
Відповідач із заявою про добровільне повернення до органів міграційної служби не зверталася, доказів такого звернення суду не надано.
Згідно частини 1 статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку. Іноземці та особи без громадянства під час проходження прикордонного контролю у пунктах пропуску через державний кордон зобов`язані подати свої біометричні дані для їх фіксації.
Як встановлено матеріалами справи при затриманні відповідача документів, зазначених в ч.1 ст.9 або таких, що підтверджували б підстави для перебування іноземців на території України, передбачені ст.4 вищевказаного Закону, відповідач, окрім закордонного паспорту громадянина Куби, при собі не мала. Під час розгляду справи судом відповідач їх також не надала. Зі зверненням про визнання її біженцем в Україні відповідач не зверталася.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч.1 ст.29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.
Законом України від 5 червня 2013 року «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію» ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію, підписану 22 жовтня 2012 року (надалі Угода).
Вказаною Угодою, а також Інструкцією про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16 лютого 2015 року №158, визначено підстави та порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України положень про реадмісію (приймання-передавання) громадян обох держав, а також порядок їх взаємодії під час здійснення реадмісійних процедур.
Під терміном "реадмісія", який визначений в статті 1 зазначеної Угоди, розуміють - передача компетентними органами держави запитуючої Сторони і приймання компетентними органами держави запитуваної Сторони в порядку, на умовах і з метою, передбаченими цією Угодою, осіб, які в`їхали або перебувають на території держави запитуючої Сторони з порушенням законодавства даної держави з питань в`їзду, виїзду і перебування іноземних громадян та осіб без громадянства.
Відповідно до п. 5. ст. 4 Угоди - якщо особу затримано в прикордонному районі держави запитуючої Сторони після того, як вона незаконно перетнула державний кордон, слідуючи безпосередньо з території держави запитуваної Сторони, компетентний орган держави запитуючої Сторони може направити запит про реадмісію такої особи протягом 2 робочих днів з дати її затримання (прискорена процедура).
Згідно ст.3 розділу ІІ Інструкції про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб прискорена процедура реадмісії застосовується до громадян договірних держав, громадян третіх держав та осіб без громадянства, затриманих у межах контрольованого прикордонного району запитуючої договірної держави (морські порти та міжнародні аеропорти включно) упродовж 48 годин з моменту незаконного перетинання державного кордону безпосередньо з території запитуваної договірної держави.
Судом встановлено, що відповідач була затримана 06 січня 2022 року о 03 годині 15 хвилин прикордонним нарядом «Група реагування» від відділу прикордонної служби «Вовчанськ» 4 прикордонного загону на напрямку н. п. ШЕБЕКІНО (РФ) ВОВЧАСНЬК (Україна), на відстані 8000 м. від державного кордону, в межах контрольованого прикордонного району, Харківської області. Даний факт підтверджується протоколом про адміністративне затримання відповідача від 06.01.2022 року.
В цей же день 06.01.2022, з метою передачі відповідача відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, було направлено запит про реадмісію відповідно до ст. 6 Виконавчого протоколу про порядок реалізації угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію від 22.10.2012 року.
Підстави перебування відповідача на території Російської Федерації до перетину кордону з Україною підтверджується копією міграційної картки серії 4620 №4333012, відповідно до якої строк перебування відповідача на території РФ встановлено з 25.11.2021 до 22.02.2022 року.
Відповідно до ст.3 Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію Україна має зобов`язання щодо реадмісії осіб, зокрема, громадян третіх держав, які в`їхали на її територію безпосередньо з Російської Федерації з порушенням законодавства України з питань в`їзду, виїзду і перебування іноземних громадян та осіб без громадянства та на момент направлення запиту про реадмісію мають законні підстави для проживання на території Російської Федерації.
Судом встановлено, що відповідач перетнула кордон з Україною незаконно, документів, що підтверджують підстави для перебування її на території України не має, а також не відноситься до осіб, яким надано статус біженця або тих, які потребують додаткового захисту.
Згідно із ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. До таких випадків належить, зокрема, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, на підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обгрунтовані та їх необхідно задовольнити.

Щодо вимог позивача про звернення судового рішення до негайного виконання суд зазначає, що статтею 371 КАС України не передбачене звернення до негайного виконання рішення суду про затримання іноземця чи особи без громадянства з метою забезпечення передачі його відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію. Відповідно до п.3 ч.2 цієї статті до негайного виконання може бути звернуто лише рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Керуючись ст. ст. 243, 288, 289 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов 4 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання на термін, необхідний для забезпечення передачі іноземця відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію - задовольнити.
Затримати громадянку Республіки Куба ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісмію на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України Державної міграційної служби України.
Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В. В. Щепіхіна