Справа № 420/20943/21
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду з адміністративним позовом (а.с.1-6) звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ), в якому позивач просить суд: - визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо застосування заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2014-2016 роки у розмірі 5426,60 грн при призначенні йому пенсії за віком;- зобов`язати ГУ ПФУ здійснити йому - ОСОБА_1 , розрахунок та виплату пенсії за віком з 13 серпня 2021 року із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком у розмірі 9118,81 грн з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому була призначена та він отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262 (далі - Закон №2262).

13.08.2021 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 (далі - Закон №1058) та йому була призначена пенсія за віком відповідно до Закону №1058, але для розрахунку пенсії врахований відповідачем середній заробіток за 2014-2016 роки.

16.08.2021 року він звернувся до відповідача з заявою про застосування для розрахунку пенсії середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за останні три роки перед призначенням пенсії відповідно до ст.40 Закону №1058, однак у ГУ ПФУ листом №15148-15995/Б-02/8-1500/21 від 30.08.2021 повідомило відсутність підстав для застосування цього показника середньої заработної плати, оскільки його переведено на іншій вид пенсії.

Позивач не погоджується з доводами, вважає їх протиправними та посилається на правові висновки Верховного суду за аналогичними спірними правовідносинами, викладеними у постановах: від 05.07.2018 року по справі №565/645/17, від 23.10.2018 року по справі №317/4184/16, від 31.05.2019 року по справах №344/7053/17 та №263/16495/16-а та інші.

Ухвалою суду від 05.11.2021 позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову (а.с.30).

Ухвалою суду від 12.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у строк не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження (а.с.35).

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що 27.06.1996 року позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262.

З 13.08.2021 року за заявою позивача до ГУ ПФУ перехід на інший вид пенсії, його переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону №1058. Вказано, що позивачу призначено пенсію за віком з урахуванням 42 роки 0 місяців та 25 днів страхового стажу та її розмір становить 4809,72 грн. Пенсію позивачу призначено вперше саме 27.06.1996, а 13.08.2021 позивача переведено на інший вид пенсії.

Відповідно до п.4-3 Прикінцевих положень Закону №1058 пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Представник вважає, що ГУ ПФУ вірно застосовано показник середнього заробітку по Україні за 2014-2016 роки, що відповідає вимогам законодавства.

Також представник відповідача в обгрунтування своїх доводів посилається на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 27.03.2020 по справі №335/8983/17.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог та звернув увагу на те, що твердження представника відповідача, що йому не призначена пенсія за віком а здійснений перехід на інший від пенсії не грунтується на законодавстві та правових висновках Верховного Суду.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_1 (а.с. 7-8).

Позивачу з з 27.06.1996 призначена пенсія за вислугу років (а.с.16).

13.08.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058 та йому була призначена пенсія за віком відповідно до Закону №1058, яка склала 4809,72грн.

Для розрахунку пенсії позивачу з 13.08.2021 року врахований відповідачем середній заробіток за 2014-2016 роки.

16.08.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій зазначено, що 13.08.2021 він звернувся про призначення пенсії за віком та наразі просить призначити пенсію за віком та її розрахунок провести відповідно до ст. 40 Закону №1058 (а.с.14-15).

Листом від 30.08.2021 року №15148-15995/Б-02/8-1500/21 ГУ ПФУ повідомило позивача про відсутність підстав для застосуванння іншого переоду щодо середнього заробітку, оскільки згідно Закону №1058 при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. За заявою від 13.08.2021 позивача переведено з пенсії за вислугу років згідно Закону № 2262 на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 а тому застосований показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки та розмір пенсії становить 4809,72 грн (а.с.10-11).

Позивач вважаючи неправомірним вказанв доводи відповідача звернувся за захистом своїх прав до суду з даним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом №1788, Законом №1058, а також спеціальним законом щодо військовослужбовців №2262.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону №1058 виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1058 за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами ч. 2 ст. 40 Закону №1058 заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 +... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Водночас, ч. 3 ст. 45 Закону №1058 установлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Між тим, позивацчі була призначена пенсія з 11.10.2018 року за Законом №1788 за вислугу років як працівнику охорони здоров`я, тобто пенсія була призначена за іншим законом та інших підстав. При досягненні пенсійного віку та наявності страхового стажу позивач набула права на призначення пенсії за віком.

Посилання відповідача у відзиві, що у даному випадку відбувається не призначення пенсії, а перехід на інший вид пенсії є неспроможним та не грунтується на положеннях законодавтва.

При цьому суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у потсанові від 10.07.2018 року по справі №520/6808/17 в силу приписів ч.2 ст.242 КАС України, якою визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд зазначив, що суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що аналіз зазначених норм права свідчить про те, що ч.3 ст.45 Закону №1058 регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058, однак у випадку із заявою ОСОБА_1 мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом. Так, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону №2262, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058 у травні 2017 року він звернувся вперше. Крім того, як встановлено судами, після звільнення зі Збройних Сил України, позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Крім того, у постанові від 31.10.2018 року по справі №876/5212/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що Верховний Суд України у постанові від 29 листопада 2016 року у справі №133/476/15-а (№21-6331а15) обґрунтовано зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058 - ІV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст.45 Закону №1058 - ІV. Таким чином, позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058 - ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення.

Таким чином, оскільки позивачу 27.06.1996 року було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, то за яйого заявою з 13.08.2021 року мало місце саме призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Суд не бере до уваги доводи відповідача щодо застосування правового висновку Верховного суду у постанові від 27.03.2020 по справі №335/8983/17 з огляду на те, що по вказаній справі позивач з 15.09.2006 отримував пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 у відповідності до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 26.06.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки. Верховний Суд по справі №335/8983/17 дійшов висновку, що пенсія за віком на пільгових умовах, призначена позивачу відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є різновидом пенсії за віком зі зменшенням загального пенсійного віку, що унеможливлює призначення позивачу пенсії за віком на загальних підставах повторно у зв`язку з досягненням загального пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Між тим, що у спірних правовідносинах по даній справі №420/20943/21 позивач ОСОБА_1 отримував пенсію за вислугу років та йому призначена пенсія за віком.

Враховуючи викладене правовим висновком по даній справі №420/20943/21 є наявність у позивача ОСОБА_1 права на призначення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення пенсії за віком.

Відповідно є необгрунтованим та протиправним застосування відповідачем при призначенні пенсії за віком позивачу показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. При цьому під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Зокрема, повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Відповідно до п. 4 ч. 2 цієї норми, у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коди ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на заявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норм) закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин. Суд по даній справі дійшов висновку про неправомірність оскаржуваного рішення, але враховуючи, що судом також встановлено, що з оскаржуваного рішення не вбачається, чи був відповідачем проведений всебічний, повний і об`єктивний розгляду всіх поданих документів для призначення пенсії позивачу, суд вважає необхідним при вирішенні даної справи застосувати положення п.4 ч.2 ст.245 КАС України.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо застосування позивачу при призначенні пенсії за віком з 13.08.2021 року показника середньої місячної заробітної плати за 2014-2016 роки та зобов`язання з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні виришити питання про розрахунок пенсії позивачу про призначення пенсії за віком з 13.08.2021 року.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи надати учасниками справи докази щодо спірних правовідносин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд вважає необхідним стягнути на користь позивачки слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 800,00 грн - за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ГУ ПФУ.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправнимидій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо застосування при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком з 13.08.2021 року показника середньої місячної заробітної плати за 2014-2016 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні виришити питання про розрахунок ОСОБА_1 пенсії за віком при її призначенні з 13.08.2021 року з урахуванням показника показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення йому пенсії за віком.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судові витрати за сплату судового збору в розмірі 800,00 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва