Справа № 160/7216/20
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2021-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2021 року м. Дніпросправа № 160/7216/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Трошиної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року

у адміністративній справі № 160/7216/20 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року частково задоволено позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , та стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму податкового боргу у розмірі 51939,66 грн., а в іншій частині вимог позивача стосовно стягнення з ФОП ОСОБА_1 суми податкового боргу у розмірі 11 985,46 грн. - судом відмовлено.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено до апеляційного суду позивачем по справі з підстав його незаконності та необґрунтованості, допущеної внаслідок порушення норм процесуального та матеріального права, а також неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим просить його скасувати та прийняти інше рішення про задоволення вимог позивача у повному обсязі.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що в ході розгляду даної справи судом першої інстанції не взяв до уваги, що ФОП ОСОБА_1 подано податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік № від 07.02.2018, в якій платником визначено податкове зобов`язання з орендної плати за землю на загальну (річну) суму 15 402,54 грн. зі сплатою 1283,55 грн. щомісячно, але податкові зобов`язання за вказаною декларацією за податкові періоди січень - грудень 2018 року на суму 15 402,54 грн. ФОП ОСОБА_1 не сплачено. Задовольняючи частково вимоги податкового органу у цій справі, суд першої інстанції визнав не сплаченим податковий борг відповідачем лише за січень, лютий та березень 2018 року, одночасно, суд не врахував несплату відповідачем зобов`язань за інші 9 місяців 2018 року, тобто, за квітень - грудень 2018 року по 1283,55 грн. щомісячно за податковою декларацією з плати за землю № від 07.02.2018, а також не з незрозумілих причин не врахував включену до розрахунку сум податкового боргу пеню у розмірі 433,57 грн. Неправильність висновків суду першої інстанції у цій справі про відмову у стягненні з ФОП ОСОБА_1 суми податкового боргу у розмірі 11 985,46 грн. обумовлена помилковістю сприйняття детального розрахунку сум податкового боргу ФОП у розрізі податків та пені, який додавався до матеріалів справи разом з позовною заявою, внаслідок чого суд визнав, що «контролюючим органом при розрахунку податкового боргу ФОП ОСОБА_1 з орендної плати з фізичних осіб допущено арифметичну помилку у розрахунках, оскільки за наданою таблицею із зазначенням сум заборгованості з цього податку та підстав їх виникнення встановлено, що сукупна сума заборгованості відповідача з орендної плати з фізичних осіб, за наданих відповідачем даних, становить не 40 630,64 грн., а 28 645,18 грн. (25 071,32 грн. + 1631,5 9 грн. + 1 942,27 грн.)». Апелянт вказуючи на хибність таких висновків вважає неправомірною відмову у задоволенні позовних вимог ГУ ДПС у Дніпропетровській області до Відповідача в частині 11 985,46 грн. (11 551,89 грн. основного зобов`язання з орендної плати за землю та 433,57 грн. пені.), тому просить в цій частині рішення суду скасувати та прийняти інше рішення про задоволення вимог податкового органу у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги позивача та перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин і правильність наданої їм правової оцінки та застосування до них норм матеріального права, судова колегія дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог апелянта, виходячи з нижченаведеного

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , який з 05.09.2000 р. є зареєстрованим фізичною особою-підприємцем, з внесенням відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 26.12.2005 р. за номером 0000732, перебуваючи з 05.09.2000 року на обліку ГУ ДПС у Дніпропетровській області (Західно-Донбаське управління, Покровська ДПІ (Покровський р-н) не виконав покладений на нього, як на платника податків, обов`язок сплати податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України (п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16), внаслідок чого у ФОП ОСОБА_1 виник та на теперішній час обліковується податковий борг на загальну суму 63 925,12 грн. (у тому числі пеня на суму 2288,28 грн), який складається з:

- орендної плати з фізичних осіб у розмірі 44481,29 грн., виниклої внаслідок своєчасно несплачених сум самостійно задекларованих грошових зобов`язань на суму 40473,86грн. і пені у розмірі 2065,16грн. та несплаченої штрафної санкції на суму 1942,27грн.;

- податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 17014,03грн., виниклої внаслідок своєчасно несплачених сум самостійно задекларованих грошових зобов`язань на суму 16865,85грн., пені у розмірі 88,18грн. та несплаченої штрафної санкції, застосованої відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Ш» № від 26.12.2017р., у сумі 60,00грн.;

- військового збору у розмірі 1153,33грн., виниклої внаслідок своєчасно несплачених сум самостійно задекларованих грошових зобов`язань на суму 1153,33грн.;

- акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у розмірі 5127,12грн., виниклої внаслідок своєчасно несплачених сум самостійно задекларованих грошових зобов`язань на суму 4443,10грн., пені у розмірі 134,94грн. та несплачених штрафних санкцій, застосованих відповідно до податкових повідомлень-рішень форми «Ш» № від 28.01.2019р., № від 28.01.2019р. та № від 07.05.2019р., на загальну суму 549,08грн.

Вирішуючи спір у цій справі по суті, суд першої інстанції правильно спирався на положення пп.14.1.175 п.14.1 cт.14, пп.16.1.4 п.16.1 ст.16, пп.36.1-36.3 ст.36, пп.49.18.5 п.49.18 ст.49, п.54.1 пп.54.3.1-54.3.6 п.54.3 ст.54, п.56.1, п.56.2 п.56.3 п.56.15 пп.56.17.1 і абз.8 п.56.17 ст.56, п.57.1 п.57.3 ст.57, п.59.1 п.59.5 ст.59, п.87.2 п.87.11 ст.87, п.95.1 п.95.2 ст.95, пп.97.4.3. п.97.4 ст.97, п.129.1.1 п.129.1 ст.129, п.162.1 ст.162, ст.163, п.167.1 ст.167, ст.171, п.177.1 абз.1 п177.11 ст.177, п.216.6 ст.216, п.222.1.1 ст.222, ст.223, ст.285, п.286.2 ст.286, п.287.3 ст.287, п.288.7 ст.288 Податкового кодексу України, п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, на підставі аналізу яких та детального дослідження фактичних обставин виниклого у цій справі спору, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що податковий борг відповідача до теперішнього часу непогашений і не списаний. При цьому, відповідачем не надано суду доказів сплати податкового боргу у встановлені законодавством строки, або про оскарження податкових повідомлень-рішень, якими відповідачу нараховано штрафні санкції за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань за цими податками, а позивачем по справі (суб`єктом владних повноважень) було доведено належними доказами правомірність своїх вимог щодо стягнення з відповідача наявної у нього заборгованості по узгодженим грошовим зобов`язанням з орендної плати з фізичних осіб, з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, з військового збору та з акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку тільки в частині відмови позивачу у стягненні з ФОП ОСОБА_1 податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб на суму 11985,46 грн, судова колегія керуючись приписами ст.308 КАСУ вважає за можливе та необхідне здійснити перевірку законності і обґрунтованості судового рішення першої інстанції за наявними у цій справі доказами та в межах доводів і вимог апеляційної скарги позивача.

Тобто, судова колегія не обговорюючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції стосовно доведеності позивачем правомірності стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованості по узгодженим грошовим зобов`язанням з нарахованими штрафними санкціями і пенею загальною сумою 51939,66 грн., апеляційний суд зупиняється на правомірності судового рішення в частині відмови позивачу у стягненні з ФОП ОСОБА_1 податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб на суму 11985,46 грн.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги, що підставами нарахування ФОП ОСОБА_1 грошових зобов`язань по орендної плати з фізичних осіб слугували:

1). податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності): за 2017 рік № від 08.02.2017, в якій ФОП ОСОБА_1 (платником податків) було визначено податкове зобов`язання з орендної плати за землю на загальну (річну) суму 15 402,54 грн. зі сплатою 1 283,55 грн. щомісячно, і з яких платником податків за вказаною декларацією несплачено залишок податкових зобов`язань за податкові періоди червень-грудень 2017 року на суму 8 385,17 грн. (не сплачений залишок з червень місяць 2017 року складає 683,93 грн.); за 2018 рік № від 07.02.2018, в якій платником визначено податкове зобов`язання з орендної плати за землю на загальну (річну) суму 15 402,54 грн. зі сплатою щомісячно суми у розмірі - 1 283,55 грн., і по якій ФОП ОСОБА_1 за вказаною декларацією не сплачено податкові зобов`язання за податкові періоди - січень- грудень 2018 року на суму 15 402,54 грн.; та за 2019 рік № від 05.02.2019, в якій платником визначено податкове зобов`язання з орендної плати за землю на загальну (річну) суму 15 402,54 грн. зі сплатою щомісячно по 1 283,55 грн., і з яких ФОП ОСОБА_1 не сплачено податкові зобов`язання за податкові періоди - січень- жовтень 2019 року на суму 12 835,50 грн..

2). а також нараховані ФОП ОСОБА_1 відповідно до п.п.129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України суми пені у розмірі 2 065,16 грн., з якої судом першої інстанції не враховано 433,57 грн., та вказується тільки сума 1631,59 грн.), підставою чого слугували несплачені станом на 08.02.2021 зобов`язання по орендній платі, виниклих внаслідок прийнятих на підставі складеного за результатами камеральної перевірки акту №68891/04-36-54-08/ НОМЕР_1 від 28.11.2018 - податкових повідомлень-рішень № та № від 10.12.2018 на суму 1 893,98 грн. та 48,29 грн., винесених за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань за деклараціями № та № в загальній сумі заборгованості з орендної плати з фізичних осіб 40 630,64 грн., та які ОСОБА_1 отримавши 18.12.2018 не оскаржував ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Колегія суддів перевіривши за наявними в матеріалах адміністративної справи доказами правильність обчислення контролюючим органом позивачу суми заборгованості по орендної плати з фізичних осіб визнає безпідставними висновки суду першої інстанції про «не доведеність позивачем правомірності нарахування ФОП ОСОБА_1 податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб на суму 11 985,46 грн.» у зв`язку з нібито допущеною контролюючим органом при розрахунку податкового боргу ФОП ОСОБА_1 з орендної плати з фізичних осіб арифметичної помилки у розрахунках, та про підтвердження такої помилки на переконання суду першої інстанції наданою до справи «таблицею із зазначенням сум заборгованості з цього податку та підстав їх виникнення встановлено, що сукупна сума заборгованості відповідача з орендної плати з фізичних осіб, за наданих відповідачем даних, становить не 40 630,64 грн., а 28 645,18 грн. (25 071,32 грн. + 1631,5 9 грн. + 1 942,27 грн.)»

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції вирішуючи спір у цій справі в зазначеній частині: фактично послався лише на січень, лютий та березень 2018 року, і у той же час, не врахував 9 місяців несплачених зобов`язань (за квітень - грудень 2018 року) по 1283,55 грн. щомісячно за податковою декларацією з плати за землю № від 07.02.2018; також як і не врахував зазначену в розрахунку сум податкового боргу пеню у розмірі 433,57 грн. (замість 2 065,16 грн. зазначив 1 631,59 грн.), що у сукупності свідчить про відсутність будь-якої арифметичної помилки, що в свою чергу є підставою для скасування рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ГУ ДПС у Дніпропетровській області до відповідача стосовно стягнення суми у розмірі 11 985,46 грн. (11 551,89 грн. основного зобов`язання з орендної плати за землю та 433,57 грн. пені.)

Підсумовуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, колегія суддів визнає за необхідне задовольнити вимоги апеляційної скарги позивача, та для зрозумілості судового рішення при його виконання - скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення вимог позивача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року скасувати та адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) суму податкового боргу у розмірі 63925,12 грн. (шістдесят три тисячі дев`ятсот двадцять п`ять гривень 12 копійок).

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник