Справа № 160/19621/21
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання утриматись від вчинення певних дій, -
1. 21.10.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов направлений 15.10.2021 засобами поштового зв`язку адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС України в Дніпропетровській області про:
2. Ухвалою суду від 26.10.2021 позовну заяву залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків.
4. Ухвалою від 15.11.2021 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам строки для подання до суду заяв по суті спору та витребувано докази.
5. 02.12.2021 ГУ ДПС у Дніпропетровській області подано до суду відзив на позовну заяву.
8. Відповідно до вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період сплати ЄСВ має враховуватись отримання прибутку за оскаржуваний період особою підприємцем на загальній системі оподаткування. В даному випадку нарахування ЄСВ без доведення отримання прибутку є незаконним. Позивач прибуток не отримував з підприємницької діяльності.
9. Приписами частин другої, третьої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
10. Нормами закону не передбачений обов`язок та/або право контролюючого органу формувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) на підставі даних з інформаційної системи органу доходів і зборів.
11. Оскільки вимога сформована на підставі облікових даних з інформаційної системи органів доходів і зборів, що не передбачено законом, позивач вважає таке нарахування неправомірним.
12. На момент винесення оскаржуваного рішення щодо фізичної особи платник податків як фізична особа був зареєстрований в місті Черкаси, відповідно податковий орган порушив принцип територіальної компетентності.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
14. Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначив, що ФОП ОСОБА_1 перебуває в стані припинення з 24.06.2020, але не знятий з обліку (КОР не пусті), адреса платника згідно відомостей реєстраційної картки державного реєстратора: АДРЕСА_1 , основний вид діяльності « 69.10. Діяльність у сфері права».
17. Згідно інформації з державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів (прибутків) від 03.07.2020 ФОП ОСОБА_1 протягом 2018-2019 років отримував від діяльності фізичної особи-підприємця, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб за ознакою 157 - «Дохід виплачений самозайнятій особі».
18. ФОП ОСОБА_1 надано 10.01.2020 № 360 податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2019 рік із сумою отриманою доходу - 0,00 грн. За 2017, 2018, 2020 роки податкову декларацію про майновий стан і доходи платником не надано.
19. До ГУ ДПС у Дніпропетровській області ФОП ОСОБА_1 03.07.2020 надані звіти по єдиному внеску за 2017, 2018, 2019, 2020 роки з нульовими показниками.
20. ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Дніпропетровській області надано заяву про списання заборгованості по єдиному внеску від 28.01.2021.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
23. Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань:
- місцезнаходження: АДРЕСА_2 ;
24. За інформацією ГУ ДПС у Дніпропетровській області платник податків ОСОБА_1 має стан « 11 - припинено, але не знято з обліку (КОР не пусті)».
25. З інтегрованої картки платника вбачається нарахування позивачу сум єдиного внеску:
- 09.02.2018: нарахування єдиного внеску в сумі 8448 грн;
- 19.04.2018: нарахування єдиного внеску в сумі 2457,18 грн;
- 19.07.2018: нарахування єдиного внеску в сумі 2457,18 грн;
- 19.10.2018: нарахування єдиного внеску в сумі 2457,18 грн;
- 21.01.2019: нарахування єдиного внеску в сумі 2457,18 грн;
- 19.04.2019: нарахування єдиного внеску в сумі 2754,18 грн;
- 19.07.2019: нарахування єдиного внеску в сумі 2754,18 грн;
- 21.10.2019: нарахування єдиного внеску в сумі 2754,18 грн;
- 20.01.2020: нарахування єдиного внеску в сумі 2754,18 грн;
- 21.04.2020: нарахування єдиного внеску в сумі 2078,12 грн;
28. Рішенням ДПС України від 23.09.2021 № 8326/Л/99-00-06-02-01-09 скаргу ОСОБА_1 від 07.09.2021 залишено без розгляду, оскільки скарга не таку вимогу вже була розглянута, та за наслідками її розгляду прийнято відповідне рішення, яке надіслано скаржнику у встановлені строки.
29. 11.05.2017 зареєстровано місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , згідно запису на сторінці 16 паспорту серії НОМЕР_2 .
30. 30.09.2021 зареєстровано місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 , згідно запису на сторінці 16 паспорту серії НС № 023445.
справа № 160/6719/20, ЄДРСР № . Судом апеляційної інстанції встановлено:
- позивач як фізична особа-підприємець знаходився на загальній системі оподаткування;
- 24.06.2020 здійснено припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця;
- за 2017 рік сума нарахувань єдиного внеску становить 8448 грн.
- згідно даних інформаційної системи орану доходів і зборів в інтегрованій картці платника податків відображено наступні не сплачені нарахування за 2018 рік: нарахована розрахункова сума єдиного внеску за 2017 рік у сумі 8448 грн, нарахування не сплачені; 1 квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн, строк сплати до 19.04.2018, нарахування не сплачені; 2 квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн., строк сплати до 19.07.2018, нарахування не сплачені; 3 квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн, строк сплати до 19.10.2018, нарахування не сплачені;
- згідно даних інформаційної системи орану доходів і зборів в інтегрованій картці платника податків відображено наступні не сплачені нарахування за 2019 рік: 4 квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн, строк сплати до 21.01.2019, нарахування не сплачені;
- встановлені обставини справи також свідчать про те, що протягом спірного періоду (2018-2019 роки) відсутні нараховування та сплата роботодавцем за позивача, як за застраховану особу;
- позивач, як фізичних осіб-підприємців зареєстрований 27.11.2008 та перебував на обліку в органах доходів та зборів на загальній системі оподаткування;
- позивачем за період 2017, 2018 подавалась звітність про неотримання доходів.
33. У постанові суд апеляційної інстанції зазначив:
- платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, зокрема ті, які обрали спрощену систему оподаткування (пункт 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI). Згідно з пунктом 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI (в редакції, яка діяла у періоді, що перевірявся контролюючим органом) єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток);
- у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;
- за положеннями пункту 177.2 статті 177 ПК України об`єктом оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця;
- якщо ж підприємець за результатами минулого року отримав збиток або дохід, рівний нулю, то такий дохід не може розглядатися для цілей оподаткування;
- аналіз змісту наведених вище норм дає підстави для висновку, що платникам, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), у яких базою нарахування єдиного внеску є сума доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб та якими у звітному році або окремому місяці звітного року не було отримано дохід (прибуток), надано право, у разі необхідності самостійно визначити базу нарахування. Тобто такі платники, за бажанням, у році або окремому місяці року, де не було ними отримано дохід (прибуток) можуть самостійно, у разі необхідності, визначити базу нарахування єдиного внеску. У такому випадку сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску та більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску;
- враховуючи зазначене та оскільки позивач перебував на загальній системі оподаткування, він мав право у періоди, в яких не отримував дохід (прибуток), не нараховувати єдиний внесок, навіть у розмірі мінімального страхового внеску;
- такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 03.09.2020 у справі № 816/188/17;
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
34. Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку врегульовані Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI, в редакції чинній з 01.01.2019).
35. Статтею 1 Закону № 2464-VI наведено визначення наступних термінів:
- єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;
- застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок;
- максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок;
- мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця;
- недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
36. Згідно статті 2 Закону № 2464-VI дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
37. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
38. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою - підприємцем (частина четверта статті 6 Закону № 2464-VI).
39. База нарахування єдиного внеску визначається для фізичних осіб - підприємців на загальний системі оподаткування згідно із пунктом 2 частини першою статті 7 Закону № 2464-VI, а саме, єдиний внесок нараховується:
1) у редакції, чинній з 01.01.2015, згідно із Законом України від 28.12.2014 № 77-VIII:
- абзац перший пункту 2: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток);
- абзац другий пункту 2: у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;
2) у редакції, чинній з 01.01.2017, згідно із Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII:
- абзац перший пункту 2: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць;
- абзац другий пункту 2: у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;
3) у редакції, чинній з 01.01.2018, згідно із Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII:
- абзац перший пункту 2: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць;
- абзац другий пункту 2: у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;
4) у редакції, чинній з 01.01.2021, згідно із Законом України від 13.05.2020 № 592-IX:
- абзац перший пункту 2: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).
- абзац другий: у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
40. Частиною четвертою статті 8 Закону № 2464-VI визначено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
41. Єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску. У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску (частина п`ята статті 8 Закону № 2464-VI).
42. Відповідно до частини третьої статті 9 Закону № 2464-VI обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
43. Згідно із статтею 25 Закону № 2464-VI:
- рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами;
- положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок;
- орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату;
- вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом;
- платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
44. Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом № 2464-VI, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначена «Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 № 469, далі - Інструкція № 449).
45. Згідно пункту 3 Розділу VI Інструкції № 449 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:
- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;
- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;
- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.
46. У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.
47. Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.
48. Пунктом 4 Розділу VI Інструкції № 449 встановлено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).
49. Розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI з 03.06.2020 доповнено пунктом 9-15 (з подальшими змінами), яким встановлено:
- підлягають списанню за заявою платника та у порядку, визначеному цим Законом, несплачені станом на 01.12.2020 з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом, суми недоїмки, нараховані платникам єдиного внеску, зазначеним у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, за період з 01.01.2017 до 01.12.2020, а також штрафи та пеня, нараховані на ці суми недоїмки включно до дати подання заяви про списання недоїмки, у разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, та за умови подання до 01.03.2021 року:
а) особами, які станом на дату подання заяви про списання недоїмки є платниками, або у період з 01.01.2017 до дати подання заяви вважалися платниками, зазначеними у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), - державному реєстратору за місцем знаходження реєстраційної справи фізичної особи - підприємця заяви про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності та до податкового органу - звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 01.01.2017 до 01.12.2020. Такі документи подаються платником (особою) виключно у випадку, якщо вони не були подані раніше;
б) особами, які станом на дату подання заяви про списання недоїмки є платниками, або у період з 01.01.2017 до дати подання заяви вважалися платниками, зазначеними у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, - до податкового органу за основним місцем обліку заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 01.01.2017 до 01.12.2020. Такі документи подаються платником (особою) виключно у випадку, якщо вони не були подані раніше;
- після отримання у встановленому законом порядку відповідних відомостей від державного реєстратора або заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та за умови подання платником єдиного внеску (особою) зазначених документів (якщо відповідні документи не були подані раніше) податковий орган протягом 15 робочих днів проводить камеральну перевірку, за результатами якої приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивоване рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені;
- податковим органом може бути прийнято рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені, за умови якщо за результатами перевірки буде встановлено, що:
1) платник податків отримав дохід (прибуток) від здійснення підприємницької та/або незалежної професійної діяльності протягом періоду з 01.01.2017 до 01.12.2020;
2) суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були в повному обсязі самостійно сплачені платником (особою) або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом;
- у разі якщо суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були частково самостійно сплачені платником (особою) та/або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом, податковий орган приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені у частині, що залишилася несплаченою;
- штрафні санкції до платника єдиного внеску, передбачені пунктом 7 частини одинадцятої статті 25 цього Закону, за наведених умов не застосовуються;
- вимога про сплату суми недоїмки, штрафних санкцій і пені вважається відкликаною у день прийняття податковим органом рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені;
- нараховані та сплачені або стягнуті за зазначений період суми недоїмки, штрафних санкцій і пені відповідно до цього Закону не підлягають поверненню;
- податковий орган протягом п`яти робочих днів з дня прийняття рішення про списання недоїмки з єдиного внеску, а також штрафів та пені, нарахованих на ці суми, надає територіальним підрозділам державної виконавчої служби інформацію про такі списані суми недоїмки з єдиного внеску в розрізі платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;
- з дня винесення податковим органом рішення про списання недоїмки з єдиного внеску, а також штрафів та пені, нарахованих на ці суми недоїмки, на підставі наданої податковим органом інформації підлягають закінченню відкриті державною виконавчою службою виконавчі провадження та припиняються заходи примусового виконання рішень щодо стягнення таких сум з платників єдиного внеску, яким здійснюється списання сум недоїмки, а також штрафів та пені, нарахованих на ці суми недоїмки, відповідно до цього пункту в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».
VІ. ОЦІНКА СУДУ
щодо обов`язку або права платника єдиного внеску визначити базу нарахування
53. З матеріалів справи судом встановлено, що у спірний період позивач перебував на загальній системі оподаткування, таким чином, застосуванню підлягають норми пункту 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI у редакції, чинній у період з 01.01.2019 по 26.06.2020.
54. Суд зазначає, що пункт 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI, якою встановлено базу нарахування єдиного внеску для фізичних осіб - підприємців, які обрали загальну систему оподаткування, зазнав неодноразових змін законодавцем.
55. Основною зміною, в контексті спірних правовідносин, є редакція абзацу другого пункту 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI, зокрема:
1) у період з 01.01.2015 до 31.12.2016:
- редакція передбачала, що у разі якщо платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування;
2) у період з 01.01.2017 по 31.12.2020:
- редакція передбачала, що у разі якщо платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році (з 01.01.2018 - кварталі) або окремому місяці звітного року (з 01.01.2018 - кварталу), такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування;
- редакція передбачає, що у разі якщо платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування.
56. Таким чином, у період з 01.01.2019 до 26.06.2020 фізична особа - підприємець мала зобов`язання щодо самостійного визначення бази нарахування, а сума єдиного внеску не могла бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
58. При розгляді цієї справи у частині правомірності формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску за період з 01.01.2019 по 21.04.2020 та суми штрафу не є застосовними правові висновки суду касаційної інстанції, висловлені постанові від 03.09.2020 у справі № 816/188/17, оскільки у такій справі надано правову оцінку правомірності нарахування єдиного внеску фізичній особі - підприємцю, що перебував на загальній системі оподаткування та не отримав дохід (прибуток) за звітний період 2015 рік.
59. Як зазначено вище, у 2015 році, згідно абзацу другого пункту 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI, у разі неотримання доходу підприємцем самостійне визначення бази нарахування по єдиному внеску було правом платника, коли як з 01.01.2017 по 31.12.2020 - його обов`язком.
щодо формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) на підставі даних з інформаційної системи
60. Правомірність формування контролюючим органом вимоги про сплату боргу (недоїмки) на підставі даних інтегрованої картки платника, у тому числі без проведення перевірки, а також обов`язок сплати єдиного внеску у разі неотримання доходу (прибутку) у період з 01.01.2017, підтверджена правовим висновком Верховного Суду, висловленим у постанові від 10.12.2021 у справі № 640/7479/20.
щодо включення до вимоги про сплату боргу (недоїмки) сум штрафу
65. Акт від 04.06.2018 та рішення від 12.06.2018 направлені платнику засобами поштового зв`язку на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_2 , кореспонденція повернута за закінченням терміну зберігання.
66. Суд зазначає, що згідно із пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV (далі - Закон № 755-IV), державна реєстрація, зокрема, фізичних осіб - підприємців це офіційне визнання шляхом засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.
67. Державна реєстрація базується на таких основних принципах: об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі, внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону, відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру, що визначено статтею 4 Закон № 755-IV.
68. Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру (частина перша статті 7 Закону № 755-IV).
69. Відповідно до пункту 5 частини четвертої статті 9 Закону № 755-IV, в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про фізичну особу - підприємця, як місцезнаходження (адреса місця проживання, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем).
70. При цьому, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою (частина перша статті 10 Закону № 755-IV).
71. Таким чином, включення у склад суми заборгованості по єдиному внеску штрафу у розмірі 170 грн є правомірним.
72. Не зазначення суми штрафу у відповідній (окремій) колонці вимоги про сплату боргу (недоїмки) є формальним порушенням форми заповнення такої вимоги та не є достатньою та самостійною підставою для скасування вимоги.
щодо місця реєстрації проживання
73. Позивач не надав повну копію паспорту, проте з окремих аркушів паспорту вбачається, що позивач з 30.09.2021 зареєстрований у АДРЕСА_5 , з 11.05.2017 у АДРЕСА_3 , з 05.07.2012 у АДРЕСА_6 .
74. З 27.11.2008, дати реєстрації підприємницької діяльності, місцезнаходженням фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 визначено: АДРЕСА_2 , що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Основний вид діяльності 69.10 - діяльність у сфері права.
75. У встановленому порядку позивачем до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань не вносились відомості про зміну місцезнаходження.
76. Позивач, як суб`єкт підприємницької діяльності, взятий на облік як платник єдиного внеску 27.11.2008 ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Лівобережне управління, Лівобережна ДПІ.
77. 24.06.2020 внесено запис про припинення підприємницької діяльності за власним рішенням.
78. Відповідачем не допущено порушення при формуванні вимоги від 15.07.2021, оскільки позивач, як платник єдиного внеску, знаходиться на обліку у ГУ ДПС у Дніпропетровській області, із станом платника податків 11 - припинено, але не знято з обліку (КОР не пусті).
щодо процедури списання заборгованості
79. 25.06.2020 позивачем подано заяву про проведення перевірки у зв`язку із закриттям ФОП ОСОБА_1 та списання нарахованої суми недоїмки за ЄСВ у порядку пункту 9-15 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI.
80. Заявником при цьому вказано адресу - АДРЕСА_2 .
82. Згідно інформації з державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів (прибутків) від 03.07.2020 ФОП ОСОБА_1 протягом 2018 - 2019 років отримував від діяльності фізичної особи - підприємця, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб за ознакою 157 - «дохід виплаченій самозайнятій особі»:
- 3 квартал 2018 року: від ДП «Кам`янський лісгосп» 5000 грн;
- 4 квартал 2018 року: від ДП «Кам`янський лісгосп» 3750 грн;
- 4 квартал 2019 року: від Державне підприємство «Чигиринське лісове господарство» 3250 грн;
- 1 квартал 2020 року: ОСББ «Миру-7» 2000 грн.
83. Актом встановлено, що 03.07.2020 платником подані звіти по єдиному внеску за 2017-2020 роки із сумою єдиного внеску 0,00 грн. ФОП ОСОБА_1 10.01.2020 подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2019 рік, сума доходу 0,00 грн. За 2017-2020 року податкову декларацію про майновий стан і доходи платником на дату перевірки не надано.
84. Акт камеральної перевірки направлений контролюючим органом поштовим зв`язком на адресу заявника, вказану у заяві, проте поштова кореспонденція повернута із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
85. При цьому, згідно відомостей Єдиного реєстру адвокатів України, адреса додаткового робочого місця адвоката Лелеко Юрія Олексійовича, свідоцтво від 25.01.2013 № 1368: АДРЕСА_7 .
86. Зазначена адреса також вказана позивачем як адреса листування при поданні цього позову.
VІІ. ВИСНОВОК СУДУ
щодо судового збору
91. Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд, -
94. В іншій частині позовних вимог відмовити.
95. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати на сплату судового збору у розмірі 526,10 грн.
96. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба