Справа № 160/17215/21
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лозицької І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега» з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби №UA110130/2021/000049/1 від 13.05.2021 р.
Ухвалою суду від 27.09.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд:
- стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» судові витрати у розмірі 8270,00 грн., які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу.
В обґрунтування своєї заяви представник позивача надав суду копії: акту прийому - передачі виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 06.12.2021 року та платіжного доручення № 738026038 від 30.11.2021 року на суму 6000,00 грн.
За поясненнями позивача, при розгляді судової справи товариство користувалось юридичними послугами Адвокатського об`єднання «АМЛ» на підставі договору про надання правової допомоги від 20.09.2021 року № 45 та сплатило гонорар у розмірі 6000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 738026038 від 30.11.2021 року.
При цьому, як зазначив позивач, у резолютивній частині рішення судом не зазначено про вирішення питання щодо судових витрат на правничу допомогу за договором про надання правової допомоги від 20.09.2021 року № 45 у розмірі 6000,00 грн.
З урахуванням цього, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн., а також судовий збір.
З даного приводу суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави
Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. За правилами частини третьої цієї статті, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Частиною четвертою статті 134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Судом встановлено, що на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. представником позивача надано до суду: договір № 45 від 20.09.2021 року; довіреність №1 від 20.09.2021 року; акт прийому-передачі виконаних робіт від 06.12.2021 року; платіжне доручення від 30.11.2021 року №738026038 на суму 6000,00 грн.
Так, між позивачем та Адвокатським об`єднанням «АЛМ» було укладено договір про надання правової допомоги № 45 від 20.09.2021 року, а також видана довіреність №1 від 20.09.2021 року на представлення його інтересів у суді. Адвокатську діяльність представник здійснює на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 23.11.2018 року серія ДП № 3977.
Відповідно до п.3.1 Договору вартість послуг за юридичне супроводження процесу оскарження в судовому порядку рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби, а саме: №UA110130/2021/000049/1 від 13.05.2021 р. в першій інстанції складає 6000,00 грн. (шість тисяч гривень).
Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт від 06.12.2021 року до Договору (який є його невід`ємною частиною), Сторони домовились, що Адвокатське об`єднання передає, а клієнт приймає роботи, які виконані по наданню клієнту правової допомоги по оскарженню в судовому порядку рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби: №UA110130/2021/000049/1 від 13.05.2021р., а саме:
- підготовлено позовну заяву про визнання протиправною та скасування рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби: №UA110130/2021/000049/1 від 13.05.2021р. 8 годин;
Сторонами підтверджено, що роботи за договором здійснено на суму 6000,00 грн.
На виконання вимог Договору, позивачем було повністю сплачено адвокату гонорар, що підтверджується платіжним дорученням від 30.11.2021 року №738026038.
Однак, слід зазначити, що згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
З огляду на викладене, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката.
У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 640/2076/19 зазначено, що КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено, безвідносно до наявності в матеріалах справи відповідних платіжних документів. Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 і постанові Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 160/6899/20.
Як встановлено судом представник позивача зазначає, що загальна вартість наданих послуг становить 6000,00 грн., а тому просить суду стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу в повному обсязі.
Суд звертає увагу на те, що суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку заперечення відповідача, тому, суд вважає, що заявлений представником позивача до відшкодування розмір правничої допомоги є завищеним та таким, що підлягає зменшенню.
Відтак, суд доходить висновку, що на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Відповідно до частин 1, 2, 3, 4, 5 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі можуть оскаржити судове рішення щодо судових витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.
Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Таким чином, суд дійшов висновку, що сума заявлених позивачем витрат на правничу допомогу не підлягає стягненню у повному обсязі через її не співмірність із виконаною адвокатом роботою у цій справі і вважає співмірною ціною за надані послуги у цьому спорі 3000,00 грн.
Щодо вимоги представника позивача щодо стягнення судових витрат у вигляді судового збору, то суд зазначає, що означене питання вже було вирішено у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.12.2021 року.
Керуючись ст. ст. 132, 134, 143, 243, 250, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Копію додаткового рішення надіслати учасникам справи.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 12.01.2022 року.

Суддя І.О. Лозицька