Справа № 263/9602/21
Суддя: Васильченко О. Г.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/9602/21
Провадження № 2-а/263/159/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Васильченко О.Г., при секретарі Федоренко О.О. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону патрульної поліції в містах УПП в Донецькій області Дундур Дмитра Олександровича, інспектора батальйону УПП в Донецькій області Дудкіної Валерії Валеріївни, третя особа: Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до інспектора батальйону патрульної поліції в містах УПП в Донецькій області Дундур Д.О., інспектора батальйону УПП в Донецькій області Дудкіної В.В., третя особа: Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 09 липня 2021 року позивач керував автомобілем марки «ВАЗ-21043», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався по провулку Республіки з боку проспекту Металургів в напрямку Драмтеатру. У зв`язку з технічною несправністю двигуна здійснив вимушену зупинку на стоянці транспортних засобів для водіїв інвалідів в районі супермаркету «Щирий Кум» в зоні дії дорожнього знаку 5.38 в поєднанні з табличкою 7.17. У зв`язку із чим, працівниками поліції на позивача складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 781677 від 17 липня 2021 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 340 грн. Зазначену постанову позивач вважає не законною та такою, що підлягаю скасуванню.

26 серпня 2021 року на адресу суду від представника третьої особи надійшов відзив, в якому він посилається на те, що позовні вимоги незаконні, безпідставні та необґрунтовані, оскільки останній не надав суду необхідних належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені в позовній заяві. Під час служби 09 липня 2021 року екіпажом патрульної поліції, у складені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 помічено автомобіль марки «ВАЗ 21043», державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований з порушенням ПДР України, а саме ближче 10 метрів від знака 5.35.1 «Пішохідний перехід», чим порушив п. 15.9 г ПДР України та ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, порушення п. 15.9 и ПДР України. Правопорушення підтверджується відеозаписом з портативного реєстратора патрульного. Розгляд справи проведений за відсутності позивача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. За результатами розгляду справи відносно позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 781677 від 17 липня 2021 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

16 листопада 2021 року від позивача на адресу суду надійшла уточнена позовна заява в якій зазначено, що 09 липня 2021 року позивач керував транспортним засобом та у зв`язку з технічною несправністю двигуна здійснив вимушену зупинку на стоянці транспортних засобів для водіїв інвалідів в районі супермаркету «Щирий Кум». Після усунення технічної несправності позивач вимкнув аварійну сигналізацію та мав намір продовжити рух, але в цей час до позивача підійшли працівники поліції, які повідомили, що позивач порушив ПДР України що місця зупинки, не погоджуючись з цим, останній повідомив, що є особою з інвалідністю 2 групи та його автомобіль був припаркований на відповідній стоянці. У подальшому розгляд справи був проведений без участі позивача. Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивач додатково зазначив, що з фотофіксації місця паркування автомобіля позивача вбачається, що на даній ділянці дороги відсутні дорожні знаки, які б визначали зону дії знаку 5.38 з табличкою 7.17. Також, відсутня горизонтальна дорожня розмітка на проїзній частині дороги, яка б вказувала на зону дії дорожнього знаку 5.38 з табличкою 7.17. З урахуванням викладеного, дія дорожнього знаку 5.38 з табличкою 7.17 за загальними правилами поширюється на всю проїзну частину від місця їх встановлення до найближчого перехрестя за ним, якщо інше прямо не встановлено ПДР. В даному випадку, зона дії дорожнього знаку 5.38 в поєднанні з табличкою 7.17 діє від місця його встановлення по провулку Республіки (від пр. Металургів) до найближчого перехрестя за ним, а саме до перехрестя з вулицею А.Нільсона. Тобто, пішохідний перехід, позначений дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» розташований в зоні дії дорожнього знаку 5.38 в поєднанні з табличкою 7.17 « Місце для стоянки осіб з інвалідністю», що в даному випадку, виключає можливість застосування вимог п.15.9 «г» ПДР до спірних правовідносин. Відповідно до п.8.2 дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою. Тому, позивач просив скасувати постанову ДПО18 № 781677.

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він підтримав позовні вимоги.

У зв`язку із розглядом справи без сторін у спрощеному порядку, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом досліджуються саме представлені сторонами докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилається кожна з них, інших суду не представлено.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, виходить з такого.

Судом установлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 781677 від 17 липня 2021 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення ним вимог п. 15.9г ПДР України за що передбачене відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачеві слід довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єкт та об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, що на думку особи, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення полягало у порушенні водієм правил паркування.

При цьому, доведеність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенню підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст. 251 КУпАП України. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім цього, у відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 3 ст. 79 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, з представленого відповідачем відеозапису вбачається, що позивач знаходився в автомобілі, який припаркований на стоянці біля магазину «Щирий кум», також з відеозапису вбачається відповідний автомобільний знак «Інвалід за кермом» розміщений на задньому склі автомобіля, що дає можливість паркування на зазначеному місці.

Враховуючи викладене, з урахуванням існуючих доказів та встановлених обставин, в діях позивача відсутні порушення правил дорожнього руху та склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанова відповідача не може вважатися правомірною та підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 242-246 КАС, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора батальйону патрульної поліції в містах УПП в Донецькій області Дундур Дмитра Олександровича, інспектора батальйону УПП в Донецькій області Дудкіної Валерії Валеріївни, третя особа: Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову від 17.07.2021 року серії ДПО18 № 781677 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня складення повного судового рішеня.

Повний текст рішення складений 04 січня 2022 року.

Суддя Васильченко О.Г.