Справа № 388/1327/21
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2022 року м. Дніпросправа № 388/1327/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Ліненко А.О.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Кропивницької митниці

на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2021 року (головуючий суддя - Баранський Д.М.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Кропивницької митниці

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Долинського районного суду Кіровоградської області із позовом до Кропивницької митниці (далі - Відповідач), в якому просив суд:

- скасувати постанову Кропивницької митниці від 06 серпня 2021 року про порушення митних правил №0198/11000/21;

- закрити справу про адміністративне правопорушення №0198/11000/21, відповідно до якої громадянина України ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що складає 604179,81 грн.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на те, що вказана постанова винесена з порушенням чинного законодавства, зокрема норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та Митного кодексу України, оскільки матеріали справи не містять доказів наявності в діях Позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 485 Митного кодексу України. З огляду на обставини викладені у позовній заяві просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2021 року у справі №388/1327/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Кропивницької митниці про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволено (а.с. 92-94).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано, зокрема, тим, що: автомобіль «Volkswagen Golf» VIN: НОМЕР_1 був ввезений в митному режимі «тимчасове ввезення», з урахуванням ч.ч. 1, 2, 4 ст. 380 МК України та використовувати даний транспортний засіб на митній території України мав право лише громадянин Білорусії ОСОБА_2 , однак, згідно з листом УСБУ в Кіровоградській області від 09.04.2021 року №61/к/912нт. керування даним автомобілем під час порушення ст. ст. 121 та 126 КУпАП (адміністративні протоколи №БАА 82913 та №БАА 80806) здійснював саме ОСОБА_1 . Таким чином, на думку Відповідача, в діях громадянина України ОСОБА_1 вбачається порушення митних правил, а саме: використання транспортного засобу іноземної реєстрації Volkswagen Golf» VIN: НОМЕР_1 , стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

12 січня 2022 року в судовому засіданні в режимі відеконоференції представник Відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Представник Позивача проти вимог апеляційної скарги заперечив.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, кожного окремо, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28 квітня 2021 року щодо Позивача складено протокол про порушення митних правил №0198/11000/21 за яким установлено, що ОСОБА_1 використовував транспортний засіб з іноземною реєстрацією «Volkswagen Golf», VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , ввезений на митну територію України в митному режимі «тимчасове ввезення», стосовно якого були надані пільги зі сплати митних платежів, в інших цілях ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачені ст. 485 Митного кодексу України.

Постановою Кропивницької митниці від 06 серпня 2021 року № 0198/11000/21, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 604179,81 грн.

З мотивувальної частини цієї постанови від 06 серпня 2021 року №0198/11000/21 слідує, що 11 лютого 2021 року ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом «Volkswagen Golf», VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , притягувався до адміністративної відповідальності працівниками поліції м. Бобринець, за порушення, передбачені ст. 121, ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (адміністративний протокол № БАА 82913). Крім того, 23 лютого 2021 року при аналогічних обставинах працівниками поліції м. Долинська стосовно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол № БАА 80806 за порушення, передбачені ст. 121, ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За результатами проведених митницею заходів перевірки щодо перебування та використання в Україні транспортного засобу «Volkswagen Golf», VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , з`ясовано, що відповідно до бази даних АСМО «Інспектор» зазначений автомобіль 18 травня 2018 року в зоні діяльності Харківської митниці ДФС на митну територію України в митному режимі «тимчасове ввезення» до 1 року ввіз KAPAYEU LEANID. Таким чином, ОСОБА_1 використовував транспортний засіб з іноземною реєстрацією «Volkswagen Golf», VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ввезений на митну територію України в митному режимі «тимчасове ввезення» до 1 року, стосовно якого були надані пільги зі сплати митних платежів, в інших цілях ні ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

В оскаржуваному рішення, Відповідач також вказав про те, що ОСОБА_1 повинен був здійснити митне оформлення транспортного засобу «Volkswagen Golf», VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що знаходився під митним контролем та сплатити митні платежі у розмірі 201393,27 грн, що підлягають сплаті при імпорті транспортного засобу відповідно до Митного кодексу України та Податкового кодексу України.

Згідно зі службовою запискою м/п «Кропивницький» від 26 квітня 2021 року № 7.5-28-15/298 загальна сума несплачених митних платежів становить 201393,27 грн.

Правомірність винесеного суб`єктом владних повноважень рішення у формі постанови від 06 серпня 2021 року №0198/11000/21 є предметом судового розгляду в даній справі.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_1 не ввозив на митну територію України для особистого користування автомобіль «Volkswagen Golf», VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідно в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 485 Митного кодексу України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зі змісту спірної постанови випливає, що підставою для притягнення особи до відповідальності слугувало те, що Позивач використовував транспортний засіб, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Згідно ч. 1 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ч. 1, 2, 5, 6 ст. 380 Митного кодексу України (в редакції чинній на час вчинення та виявлення спірного правопорушення) тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об`єктом оподаткування митними платежами.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Із аналізу зазначеного слідує те, що використовувати на митній території України транспортний засіб іноземної реєстрації «Volkswagen Golf», VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 мав право виключно громадянин Білорусії ОСОБА_2 (а.с. 11-12).

Згідно зі статтею 292 Митного кодексу України, митні платежі не сплачуються відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень цього Кодексу не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Отже, пільговий митний режим «тимчасове використання» для автомобільного транспорту приватного використання, який ввозиться на митну територію України громадянином-нерезидентом, становить для останнього 1 рік, протягом якого діє пільга у вигляді умовного повного звільнення від сплати митних платежів.

Статтею 103 Митного кодексу України встановлено, що тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до статті 30 Податкового кодексу України Податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Статтею 105 Митного кодексу України визначено, що У митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами поміщуються виключно товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у статті 189 цього Кодексу та в Додатках В.1-В.9, С, D до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), на умовах, визначених цими Додатками, а також повітряні судна, які ввозяться на митну територію України українськими авіакомпаніями за договорами оперативного лізингу, крім літаків масою порожнього обладнаного апарата понад 10000 кг, але не більше 30000 кг та максимальною пасажиромісткістю від 44 до 110 місць.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 276 Митного кодексу України платниками мита є особа, яка використовує товари, митне оформлення яких було здійснено з умовним звільненням від оподаткування, не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям такого звільнення згідно з цим Кодексом, іншими законами України, а також будь-які інші особи, які безпідставно використовують звільнення від оподаткування митом (податкову пільгу).

Відповідно до положень статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 9 Кодексу про адміністративні правопорушення України, а саме: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Вказані норми визначають, що адміністративне правопорушення, яким у тому числі є й порушення митних правил може бути вчинене як умисно, так і з необережності.

Для кваліфікації дій за ст. 485 МК України не мають значення мотив і мета їх вчинення, а також чи настали від цього шкідливі наслідки.

Зміст диспозиції ст. 485 МК України не має норм, які вказують лише на наявність прямого умислу в діях осіб які вчинили правопорушення, отже суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується умисною або необережною (самовпевненість або недбалість) формами вини.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, полягає у заявлені в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості' країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або наданні з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплаті митних платежів у строк, встановлений законом, або у вчиненні інших протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, а так само у використанні товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, передбачає, зокрема, інші протиправні дії суб`єкта, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само: використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими надано такі пільги.

Тому використання транспортного засобу особистого користування іншою особою (без належного оформлення передачі права на тимчасове ввезення), окрім особи, якою такий транспортний засіб ввезено, являє собою використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, і інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано так пільги.

При цьому коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за вчинення цього правопорушення, не обмежено лише тими особами, які отримали податкові пільги в ході митного оформлення товару.

Таким чином, в діях громадянина України ОСОБА_1 вбачається порушення митних правил, а саме: використання товарів («Volkswagen Golf», VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ), стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

З огляду на вищезазначене, суд апеляційної інстанції вважає висновок суду першої інстанції про відсутність у діях Позивача складу правопорушення помилковим.

Підсумовуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку про те, що Відповідач у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, під час прийняття рішення, яке є предметом оскарження у цій справі, діяв в межах повноважень та у спосіб, який визначено чинним законодавством, що свідчить про відсутність підстав для скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, однак зроблені судом першої інстанції висновки не відповідають фактичним обставинам справи, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 03 листопада 2021 року підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 310, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кропивницької митниці - задовольнити.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2021 року у справі №388/1327/21 - скасувати.

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та, відповідно до ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційному оскарженню не підлягає.

В повному обсязі постанова складена 12 січня 2022 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова