Справа № 640/12297/21
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Бужак Н.П., Кобаля М.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Айкью Сервіс» на прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Айкью Сервіс» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Айкью Сервіс» (далі - Позивач, ТОВ «Айкью Сервіс») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України (далі - Відповідач-1, ДПС України), Головного управління ДПС у м. Києві (далі - Відповідач-2, ГУ ДПС у м. Києві), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 28.01.2021 № 2348120/35843440.

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 09.02.2021 № 6535/35843440/2.

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 16 до податкової накладної від 11.12.2019 № 17, поданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Айкью Сервіс» - датою її фактичного подання.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.09.2021 позов задоволено частково - визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 28.01.2021 №2348120/35843440. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги в частині, суд першої інстанції виходив з того, що надані ТОВ «Айкью Сервіс» документи надавали можливість контролюючому органу здійснити реєстрацію розрахунку коригування, у той час як оскаржуване рішення не містить конкретних відомостей про документи, яких не вистачало для його реєстрації. Також суд підкреслив, що рішення про зупинення реєстрації розрахунку коригування не відповідало критеріям обґрунтованості, не визначало переліку документів, які є достатніми для підтвердження реальності господарських операцій, а також безпідставно вказувало на відповідність такої операції пункту 6 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Відмовляючи у задоволенні іншої частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що здійсненню ДПС України реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної має передувати процедура перевірки наданих первинних документів, що перебуває поза межами площини судового дослідження, а відтак належить до виключних повноважень Відповідача-1. Крім того, суд зауважив, що рішення комісії ДПС України з питань розгляду скарг не є актом вирішення спору у досудовому порядку, не створює юридичного наслідку для ТОВ «Айкью Сервіс», а відтак вимога про його скасування задоволенню не підлягає.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його в частині відмови зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 16 до податкової накладної від 11.12.2019 № 17 та ухвалити нове судове рішення у відповідній частині, яким дану позовну вимогу задовольнити. Свою позицію обґрунтовує тим, що судом було залишено поза увагою правові наслідки скасування рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної, не враховано норми права, які регулюють спірне питання, а також залишено поза увагою завдання адміністративного судочинства та передбачені КАС України способи захисту порушених прав особи.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2021 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та витребувано справу з суду першої інстанції, яка надійшла 16.11.2021.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи не надійшло.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2021 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення від 28.01.2021 №2348120/35843440, а також в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення від 09.02.2021 №6535/35843440/2 не є предметом апеляційного оскарження, а ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2021 повернуто апеляційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві, то судова колегія вважає за необхідне здійснювати перевірку його законності та обґрунтованості у межах доводів та вимог апеляційної скарги ТОВ «Айкью Сервіс».

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити повністю, а рішення суду першої інстанції - скасувати в частині, виходячи з такого.

Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції встановив, що ТОВ «Айкью Сервіс» перебуває на обліку у ГУ ДПС у м. Києві, ДПІ у Деснянському районі м. Києва.

Основним видом економічної діяльності ТОВ «Айкью Сервіс» є (68.20) «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна» (а.с. 79-80).

Матеріали справи свідчать, що 14.11.2019 між TOB «Айкью Сервіс» та TOB «Фінансова компанія Актівітіс» (далі - ТОВ «ФК Актівітіс») укладено договір суборенди № 14112019 (а.с. 33-47).

Про передачу приміщення в суборенду складено акт прийому-передачі від 16.12.2019 (а.с. 53).

Відповідно до п. 3.2. ст. 3 договору суборенди № 14112019 TOB «ФК Актівітіс» мала сплатити TOB «Айкью Сервіс» авансовий внесок з урахуванням ПДВ у сумі 570 654,84 грн.

Факт оплати TOB «ФК Актівітіс» авансового внеску у зазначеній сумі підтверджується платіжним дорученням № 100 від 11.12.2019 (а.с. 56).

На виконання вимог податкового законодавства Позивачем складено та надіслано до контролюючого органу (в електронному вигляді) податкову накладну від 11.12.2019 № 17 на суму 570 654 грн 84 коп, в тому числі ПДВ 95 109 грн 14 коп (а.с. 58-59).

Поряд з цим, 25.11.2020 між TOB «Айкью Сервіс» та TOB «ФК Актівітіс»» було укладено додаткову угоду № 2 до договору суборенди № 14112019 від 14.11.2019, згідно п. 1 та п. 3 якої сторони погодили 30 листопада 2020 достроково припинити дію Договору суборенди за згодою сторін, з поверненням Орендарю гарантійного платежу в порядку, на умовах, передбачених п. 3.7. Договору суборенди (а.с. 54). Повернення приміщення підтверджується актом прийому-передачі (повернення) Приміщення від 30.11.2020 (а.с. 55).

Факт повернення TOB «ФК Актівітіс» авансового внеску в сумі 570 654,84 грн підтверджується платіжним дорученням № 1304 від 03.12.2020 (а.с. 57).

У зв`язку з тим, що сторони погодили достроково припинити дію договору суборенди № 14112019 та кошти, які були попередньо сплачені орендодавцю, повернуті на рахунок орендаря, Позивачем сформовано та надіслано до контролюючого органу (в електронному вигляді) розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 16 до податкової накладної від 11.12.2019 № 17 для реєстрації в ЄРПН, згідно якого сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту за основною ставкою становить «- 95 109,14 грн» (а.с. 60-61).

Разом з тим, 24.12.2020 ГУ ДПС у м. Києві надіслано ТОВ «Айкью Сервіс» квитанцію № про те, що документи прийнято, реєстрація зупинена (а.с. 62-63). У цій квитанції також вказано, що розрахунок коригування на зменшення податкових зобов`язань до податкової накладної, складеної та зареєстрованої постачальником товарів/послуг на неплатника податку на додану вартість, складений та поданий на реєстрацію у термін, що перевищує 14 календарних днів з дня складання податкової накладної, зареєстрованої в ЄРПН без порушення граничних строків реєстрації, що відповідає пункту 6 Критеріїв ризикованості здійснення операцій, внаслідок чого запропоновано Позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Додатково повідомлено: показник «D»=1.2077%, «Р»=213589.43.

22.01.2021 Позивачем були у повідомленні №4 надані письмові пояснення та копії документів на підтвердження факту зменшення суми податкових зобов`язань за господарською операцією з ТОВ «ФК Актівітіс» (а.с. 64).

Однак 28.01.2021 комісією ГУ ДПС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення №2348120/35843440 про відмову в реєстрації вищевказаного розрахунку коригування податкової накладної з підстав ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (а.с. 65-66).

Указане рішення податкового органу оскаржено платником в адміністративному порядку (а.с. 67). Проте, рішенням за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 09.02.2021 №6535/35843440/2 скаргу Позивача залишено без задоволення, а рішення від 28.01.2021 №2348120/35843440 без змін (а.с. 69).

На підставі встановлених вище обставин, здійснивши системний аналіз ст. ст. 44, 56, 185, 187, 192, 200-1, 201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок зупинення №1165), а також додатків до нього, Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 (далі - Порядок №520), та Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246), суд першої інстанції прийшов до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на прийняття оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування в ЄРПН без наявних на те правових підстав та неможливість проведення реєстрації такого розрахунку в ЄРПН без належної перевірки первинних документів, що не входять до предмету дослідження у межах цієї справи.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може повністю погодитися з огляду на таке.

Як було встановлено вище, скасовуючи рішення ГУ ДПС у м. Києві від 28.01.2021 №2348120/35843440 про відмову у реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування №16 до податкової накладної від 11.12.2019 №17, суд першої інстанції виходив з того, що це рішення прийнято контролюючим органом необґрунтовано та без наявності на те правових підстав, оскільки у квитанції про зупинення реєстрації розрахунку коригування не було вказано на документи, які необхідно подати для його реєстрації, правомірність зупинення реєстрації з посиланням на п. 6 Критеріїв ризиковості здійснення операцій також Відповідачем-1 не доведено, на розгляд комісії ГУ ДПС у м. Києві ТОВ «Айкью Сервіс» були надані всі необхідні документи щодо компенсації вартості товару/послуги незавершеної господарської операції з ТОВ «ФК Актівітіс», а у спірному рішенні взагалі не зазначено чіткого переліку документів, яких не вистачало для реєстрації розрахунку коригування. Відповідні висновки Окружного адміністративного суду міста Києва як і його рішення про часткове задоволення позову не є предметом апеляційного оскарження.

У свою чергу, щодо твердження суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 16 до податкової накладної від 11.12.2019 № 17 з огляду на те, що сама по собі протиправність рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування не свідчить про обов`язок податкового органу здійснити його реєстрацію в ЄРПН без дослідження первинних документів, судова колегія, з урахуванням доводів апеляційної скарги, вважає за необхідне зазначити таке.

У постанові Верховного Суду від 21.05.2020 у справі №0940/1240/18 підкреслено, що при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому під час розгляду справи суд не робить висновків щодо реальності операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної. При цьому здійснення моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення такого моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

У свою чергу, згідно п. 19 Порядку №1246 (тут і надалі у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).

Відповідно до п. 20 Порядку №1246 у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Верховний Суд у постанові від 06.04.2021 у справі № 805/696/18-а зазначив, що дискреційне повноваження надає суб`єкту владних повноважень певний ступінь свободи при прийнятті рішення, тобто, у межах, які визначені законом, цей суб`єкт має можливість самостійно (на власний розсуд) обирати один з кількох варіантів рішення. Разом з тим повноваження суб`єкта владних повноважень не є дискреційними, якщо законом встановлено тільки один варіант рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи N R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

У постанові від 06.03.2019 у справі № 1640/2594/18 Верховний Суд зауважив, що дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. п. 2, 3, 4, 10 ч. 2, ч. 3-4 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

До того ж, у постанові від 03.11.2021 у справі № 360/2460/20 Верховний Суд в аналогічній справі підкреслив, що зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану позивачем податкову накладну датою її фактичного надходження є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.

Відтак, оскільки як і у справі №640/12297/21, у справі №360/2460/20 судом було встановлено протиправність рішення щодо відмови реєстрації податкової накладної (у спірному випадку розрахунку коригування), то, відповідно, вимога ТОВ «Айкью Сервіс» про зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №16 до податкової накладної від 11.12.2019 №17 датою його фактичного подання є обґрунтованою та відповідає положеннями п. п. 19-20 Порядку №1246.

З урахуванням викладеного судова колегія вважає обґрунтованими доводи Апелянта про те, що належним способом захисту, необхідним для поновлення його прав у межах спірних правовідносин, є зобов`язання Відповідача-1 зареєструвати в ЄРПН розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №16 до податкової накладної від 11.12.2019 №17 датою його фактичного подання, що було помилково не враховано судом першої інстанції.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, зважаючи на встановлену протиправність рішення ГУ ДПС у м. Києві про відмову у реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної, судова колегія приходить до висновку про помилковість твердження Окружного адміністративного суду міста Києва про необґрунтованість позовних вимог в частині покладення на ДПС України обов`язку з його реєстрації в ЄРПН, оскільки саме такий спосіб захисту передбачений чинним законодавством та сприятиме остаточному вирішенню спору між сторонами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, що стали підставою для невірного вирішення спору в частині. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити повністю, а рішення суду - скасувати в частині.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність зміни розподілу судових витрат і стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України на користь ТОВ «Айкью Сервіс» витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог, в сумі 5 675,00 грн, з яких 2 270,00 грн за подання позовної заяви та 3 405,00 грн за подання апеляційної скарги. Інша частина сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги (6 810,00 грн) може бути повернута у порядку п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Айкью Сервіс» - задовольнити повністю.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2021 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 16 до податкової накладної від 11.12.2019 № 17, поданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Айкью Сервіс» - датою його фактичного подання.

Прийняти в указаній частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 16 до податкової накладної від 11 грудня 2019 № 17, поданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Айкью Сервіс» (02660, м. Київ, вул. Червоноткацька, 42, ) - датою його фактичного подання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Айкью Сервіс» (02660, м. Київ, вул. Червоноткацька, 42, ) витрати, пов`язані із сплатою судового збору, в сумі 5 675 (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять) гривень 00 копійок.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

М.І. Кобаль

Повний текст постанови складено та підписано 12 січня 2022 року.