Справа № 140/15102/20
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року ЛуцькСправа № 140/15102/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - ГУ НП у Волинській області), Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України) про визнання протиправною та скасування постанови про заведення оперативно-розшукової справи від 04 березня 2013 року та оголошення засудженого в державний розшук (ОРС «Розшук» №28/14/141-19 (кс №0308/18/51 від 17 вересня 2012 року); зобов`язання скасувати цю постанову і вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) відомостей про оголошення розшуку, вжити усіх інших необхідних дій та заходів для скасування розшуку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2012 року у кримінальній справі №0308/1851/2012 позивачу призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на три роки з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна. Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 07 лютого 2013 року вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2012 року змінено: виключено з обвинувачення кваліфікуючу ознаку вимагання хабара та засудженому призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на три роки з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна. Як зазначив позивач, після вступу вироку у законну силу щодо нього не було обрано жодного запобіжного заходу, а підписка про невиїзд діяла лише до вступу вироку у законну силу. Постановою від 04 березня 2013 року про заведення оперативно-розшукової справи його оголошено в розшук.

На звернення до ГУ НП у Волинській області останнє листом від 18 червня 2020 року №В-98/01/14-2020 повідомило, що за відсутності ОСОБА_1 за місцем постійного проживання як такого, що ухиляється від виконання вироку суду, були підстави для винесення відповідно до вимог статті 6, 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» постанови про заведення оперативно-розшукової справи та оголошення засудженого в державний розшук.

Водночас позивач вважає, що після вступу вироку у законну силу суди не покладали на нього жодних обов`язків у зв`язку з вироком. Жодних викликів чи листів, будь-яких повідомлень про необхідність з`явитись до уповноваженого органу для відбування покарань ні він, ні його родичі не отримували, тому не було підстав вважати, що він ухилявся від виконання вироку, а факт його постійної відсутності (непроживання) за адресою постійного мешкання на момент заведення оперативно-розшукової справи та оголошення засудженого в розшук недоведений.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року вказана ухвала судді скасована в частині позовних вимог про зобов`язання ГУ НП у Волинській області, МВС України вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про оголошення розшуку ОСОБА_1 та вжиття усіх інших необхідних дій та заходів для скасування розшуку ОСОБА_1 , а справа в цій частині направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції. В іншій частині ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року про відмову у відкритті провадження у справі №140/15102/20 залишено без змін (а.с.47-53).

04 та 08 жовтня 2021 року від позивача надійшли заяви про уточнення позовних вимог, за змістом яких він просив зобов`язати ГУ НП у Волинській області повторно розглянути його заяви та скарги від 31 березня 2020 року та від 11 травня 2020 року, на які були надані відповіді від 30 квітня 2020 року та 18 червня 2020 року, та вчинити дії щодо усунення порушень законності у зв`язку з незаконним оголошенням його у розшук шляхом скасування його державного, міждержавного та міжнародного розшуку, виключення з ЄРДР відомостей про його розшук, видалення інформації про його розшук з усіх розшукових обліків та сайту МВС України та вчинення усіх інших необхідних дій для виключення його з баз розшуку МВС України, а оперативно-розшукову справу від 04 березня 2013 року закрити (ОРС «Розшук» №28/14/141-19 (кс №0308/18/51 від 17 вересня 2021 року)» (а.с.63, 94).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (а.с.130-131).

Відповідач у відзиві на позов його вимоги заперечив (а.с.136-139). В обґрунтування цієї позиції вказав, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2012 року запобіжний захід підсудному ОСОБА_1 залишено попередній - підписку про невиїзд - до вступу вироку в законну силу. Однак на адресу Управління державної служби боротьби з економічною злочинністю Управління МВС України у Волинській області (УДСБЕЗ УМВС України у Волинській області) надійшли матеріали на оголошення в розшук засудженого ОСОБА_1 як такого, що ухиляється від виконання вироку суду, міра запобіжного заходу - взяття під варту. У зв`язку із наведеним та відповідно до статей 6, 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», 04 березня 2013 року працівниками УМВС України у Волинській області була винесена постанова про заведення оперативно-розшукової справи щодо розшуку засудженого, його затримання та взяття під варту.

На скаргу ОСОБА_1 від 11 травня 2020 року до Національної поліції України, у якій він просив визнати протиправною відповідь ГУ НП у Волинській області від 30 квітня 2020 року на його скаргу від 31 березня 2020 року, усунути бездіяльність та неправомірні дії посадових осіб ГУ НП у Волинській області, зобов`язати надати йому повну, законну й обґрунтовану відповідь, притягнути винних осіб до відповідальності, припинити його державний, міждержавний розшук, видалити інформацію про його розшук з усіх розшукових обліках та сайту МВС України та вчинити усі дії для виключення з бази розшуку МВС України, ГУ НП у Волинській області листом від 18 червня 2020 року повідомило, що відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» працівники поліції зобов`язані виконувати рішення суду, а тому не можуть приймати будь-які рішення щодо видалення інформації відносно розшуку, зняття з розшукових обліків ГУ НП України та інших будь-яких дій, що суперечать вимогам чинного законодавства.

Відповідач зазначив, що оперативно-розшукова справа, яка була заведена 04 березня 2013 року стосовно ОСОБА_1 , до цього часу не закрита, оскільки проводиться оперативно-розшукова діяльність з приводу розшуку засудженого, його затримання та взяття під варту.

Також відповідач зауважив, що скарга ОСОБА_1 від 11 травня 2020 року має на меті забезпечити повторний розгляд іншої його скарги від 31 березня 2020 року до ГУ НП у Волинській області аналогічного змісту, з приводу розгляду якої спір вирішувався у судовому порядку (справа №140/2146/21),

Відповідач вважає, що ГУ НП у Волинській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і ніяким чином не порушувало прав та інтересів позивача.

У відповіді на відзив (а.с.149-152) позивач просив позовні вимоги задовольнити та наголосив, що УМВС України у Волинській області не мало повноважень виконувати вирок щодо нього в неіснуючій його частині - взяття під варту - і здійснювати будь-які дії у зв`язку з цим, в тому числі оголошувати його у розшук та заводити оперативно-розшукову справу щодо нього. УМВС України у Волинській області, а згодом ГУ НП у Волинській області повинні були перевірити, чи є у вироку такий запобіжний захід, як взяття під варту, чого вони не зробили, а всі подальші дії включно з оголошенням його у розшук є незаконними, оскільки здійснювались у зв`язку з виконанням помилкового розпорядження суду щодо виконання вироку про взяття під варту.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП у Волинській області про зобов`язання вчинити дії щодо усунення порушень законності у зв`язку з незаконним оголошенням його у розшук шляхом скасування його державного, міждержавного та міжнародного розшуку, виключення з ЄРДР відомостей про його розшук, видалення інформації про його розшук з усіх розшукових обліків та сайту МВС України та вчинення усіх інших необхідних дій для виключення його з баз розшуку МВС України, а оперативно-розшукову справу від 04 березня 2013 року закрити (ОРС "Розшук" №28/14/141-19 (кс №0308/18/51 від 17 вересня 2021 року).

Перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2012 року у кримінальній справі №0308/1851/2012 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 191, частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України, та йому призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на три роки з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна. До вступу вироку в законну силу засудженому залишено попередній запобіжний захід - підписку про невиїзд (а.с.69 зворот-77).

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 07 лютого 2013 року вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2012 року стосовно ОСОБА_1 змінено: виключено з обвинувачення кваліфікуючу ознаку вимагання хабара та засудженому призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на три роки з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна (а.с.77 зворот-83).

26 лютого 2013 року Луцький міськрайонний суд Волинської області направив начальнику Луцького міського відділу УМВС України у Волинській області копію вироку суду на засудженого ОСОБА_1 для виконання в частині взяття під варту, розпорядження та копію ухвали (а.с.88 зворот).

31 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до начальника ГУ НП у Волинській області з приводу протиправної бездіяльності ГУ НП у Волинській області щодо його розшуку та видалення інформації з розшукових обліків, а саме із сайту МВС України (а.с.99 зворот - 102).

Листом від 30 квітня 2020 року №В-56/01/14-2020 ГУ НП у Волинській області надало відповідь позивачу про те, що на адресу УДСБЕЗ УМВС України у Волинській області надійшли матеріали на оголошення в розшук засудженого ОСОБА_1 як такого, що ухиляється від виконання вироку суду, міра запобіжного заходу - взяття під варту. ОСОБА_1 повідомлено про те, що оскільки він ухиляється від виконання вироку суду, який набрав законної сили, відповідно до вимог статей 6, 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» була винесена постанова про заведення оперативно-розшукової справи щодо розшуку ОСОБА_1 , засудженого за частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України, з мірою запобіжного заходу затримання та взяття під варту. Також ОСОБА_1 рекомендовано особисто прибути на територію України та звернутися до Міністерства юстиції України з приводу оскарження вироку суду (а.с.129).

11 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до Національної поліції України, у якій просив визнати протиправною відповідь ГУ НП у Волинській області від 30 квітня 2020 року на його скаргу від 31 березня 2020 року, усунути бездіяльність та неправомірні дії посадових осіб ГУ НП у Волинській області, зобов`язати ГУ НП у Волинській області надати йому повну, законну і обґрунтовану відповідь на його скаргу від 31 березня 2020 року; притягнути винних осіб до відповідальності; зобов`язати ГУ НП у Волинській області припинити його державний, міждержавний та міжнародний розшук, видалити інформацію про його розшук з усіх розшукових обліків та сайту МВС України та вчинити усі інші необхідні дії для виключення його з бази розшуку МВС України (а.с.97 зворот - 99).

На звернення ОСОБА_1 ГУ НП у Волинській області листом від 18 червня 2020 року №В-98/01/14-2020 повідомило, що за відсутності його за місцем постійного проживання як такого, що ухиляється від виконання вироку суду, були підстави для винесення відповідно до вимог статті 6, 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» постанови про заведення оперативно-розшукової справи та оголошення засудженого в державний розшук. Також з посиланням на статтю 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» зазначено про обов`язок працівників поліції виконувати рішення суду, а тому вони не можуть приймати будь-які рішення щодо видалення інформації відносно розшуку, зняття з розшукових обліків ГУ НП України та інших будь-яких дій, що суперечать вимогам чинного законодавства України. Рекомендовано ОСОБА_1 особисто прибути на територію України з приводу вирішення своїх питань згідно з чинним законодавством України (а.с.68 зворот-69).

Вирішуючи спір у межах позовних вимог (з урахуванням ухвали суду від 11 січня 2022 року про закриття провадження в частині позовних вимог), суд виходить із того, що позов стосується незгоди позивача із результатами розгляду його скарги від 11 травня 2020 року до Національної поліції України, відповідь на яку надало ГУ НП у Волинській області листом від 18 червня 2020 року №В-98/01/14-2020.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Частиною першою статті 1 Закону України від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі - Закон №393/96-ВР) передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №393/96-ВР звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Як слідує з матеріалів справи, 31 березня 2020 року позивач звернувся зі скаргою до начальника ГУ НП у Волинській області з приводу протиправної бездіяльності ГУ НП у Волинській області щодо його розшуку та видалення інформації з розшукових обліків (з сайту МВС України) та листом від 30 квітня 2020 року №В-56/01/14-2020 ГУ НП у Волинській області надало позивачу відповідь.

Позивач, не погоджуючись зі змістом відповіді від 30 квітня 2020 року на його скаргу від 31 березня 2020 року, 11 травня 2020 року подав скаргу до Національної поліції України.

Фактично в обох скаргах позивач порушував питання щодо незаконності оголошення його в державний розшук на підставі постанови про заведення оперативно-розшукової справи від 04 березня 2013 року (ОРС «Розшук» №28/14/141-19 (кс №0308/18/51 від 17 вересня 2021 року) та припинення дій щодо його розшуку, вжиття заходів щодо вилучення з ЄРДР відомостей про розшук та виключення його з розшукових обліків.

При цьому з наявних у справі документів встановлено, що постанова про заведення оперативно-розшукової справи від 04 березня 2013 року та оголошення засудженого в розшук прийнята у зв`язку із надходженням до УДСБЕЗ УМВС України у Волинській області матеріалів на оголошення ОСОБА_1 , якому вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2012 року у кримінальній справі №0308/1851/2012, зміненим ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 07 лютого 2013 року, призначено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до частини першої статті 1 Кримінального процесуального кодексу України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Згідно з частиною першою статті 2 цього Кодексу завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виконання вироку - завершальна стадія кримінального процесу, в якій вирок суду, що набрав законної сили, звертається до виконання і безпосередньо реалізуються рішення суду про покарання, про відшкодування шкоди, про виправдання і звільнення з-під варти тощо та вирішуються питання, що виникають у зв`язку зі зверненням вироку до виконання і його виконанням.

Згідно зі статтею 2 Закону України від 18 лютого 1992 року №2135-XII «Про оперативно-розшукову діяльність» (далі - Закон №2135-XII) оперативно-розшукова діяльність - це система гласних і негласних пошукових та контррозвідувальних заходів, що здійснюються із застосуванням оперативних та оперативно-технічних засобів.

Частиною першою статті 6 Закону №2135-XII передбачено підстави для проведення оперативно-розшукової діяльності, зокрема, наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів, про осіб, які ухиляються від відбування кримінального покарання.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 8 Закону №2135-XII оперативним підрозділам для виконання завдань оперативно-розшукової діяльності за наявності передбачених статтею 6 цього Закону підстав надається право, зокрема, звертатися у межах своїх повноважень із запитами до правоохоронних органів інших держав та міжнародних правоохоронних організацій відповідно до законодавства України, міжнародних договорів України, а також установчих актів та правил міжнародних правоохоронних організацій, членом яких є Україна. Прийняття рішення про проведення оперативно-розшукових заходів, подання та розгляд відповідних клопотань, проведення оперативно-розшукових заходів, фіксація та використання їх результатів, проведення цих заходів до постановлення ухвали слідчого судді та інші питання їх проведення регулюються згідно з положеннями глави 21 Кримінального процесуального кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом, щодо мети проведення оперативно-розшукових заходів, суб`єкта ініціювання та проведення цих заходів, обґрунтування клопотання про їх проведення та підстав для його задоволення слідчим суддею, використання результатів оперативно-розшукових заходів та інших питань, обумовлених специфікою мети їх проведення. Прийняття рішень про проведення оперативно-розшукових заходів, які не потребують дозволу слідчого судді або рішення прокурора, здійснюється керівником відповідного оперативного підрозділу або його заступником з повідомленням про прийняте рішення прокурора.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №2135-ХІІ у кожному випадку наявності підстав для проведення оперативно-розшукової діяльності заводиться оперативно-розшукова справа.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що на особу, яка підозрюється в підготовці до вчинення злочину, переховується від органів досудового розслідування, суду або ухиляється від відбування кримінального покарання, безвісти зникла, ведеться тільки одна оперативно-розшукова справа. Без заведення оперативно-розшукової справи проведення оперативно-розшукових заходів, крім випадку, передбаченого частиною четвертою цієї статті, забороняється. Про заведення оперативно-розшукової справи виноситься постанова, яка затверджується начальником або уповноваженим заступником начальника органу Національної поліції або начальником відокремленого підрозділу територіального органу Національної поліції, підрозділу Національного антикорупційного бюро України, органу Служби безпеки України, Директором Державного бюро розслідувань або його уповноваженим заступником, керівником територіального органу або його уповноваженим заступником, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, розвідувального органу Міністерства оборони України, Служби зовнішньої розвідки України, оперативного підрозділу органів доходів і зборів, органу або установи виконання покарань чи слідчого ізолятора. У постанові зазначаються місце та час її складання, посада особи, яка виносить постанову, її прізвище, підстава та мета заведення оперативно-розшукової справи. Про заведення оперативно-розшукової справи протягом доби письмово повідомляється прокурор.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 9-1 Закону №2135-ХІІ ведення оперативно-розшукових справ здійснюється щодо невстановлених осіб, які готують вчинення кримінального правопорушення, а також осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду або ухиляються від відбування кримінального покарання, - до їх встановлення або розшуку, але не більше строків давності притягнення до кримінальної відповідальності чи строків давності виконання обвинувального вироку.

Пунктом 1 статті 9-2 Закону №2135-ХІІ оперативно-розшукова справа повинна бути закрита у разі розшуку особи, яка переховувалася від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухилялася від відбування кримінального покарання, а також особи, яка безвісно відсутня.

По суті порушених ОСОБА_1 питань ГУ НП у Волинській області листом від 30 квітня 2020 року №В-56/01/14-2020 року надало позивачу відповідь з посиланням на положення частини п`ятої статті 124 Конституції України, статті 9 Закону №2135-ХІІ, в контексті яких судові рішення обов`язкові до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному та касаційному порядку; працівники поліції зобов`язані виконувати рішення суду, а тому не можуть приймати будь-які рішення щодо видалення інформації відносно розшуку, зняття з розшукових обліків ГУНП України та інших будь-яких дій, що суперечать вимогам чинного законодавства.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року у справі №140/2146/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року, не встановлено порушень з боку ГУ НП у Волинській області при розгляді звернення ОСОБА_1 від 31 березня 2020 року.

Скарга ОСОБА_1 від 11 травня 2020 року має на меті повторний розгляд його попередньої скарги від 31 березня 2020 року та містить аналогічні вимоги щодо припинення його розшуку та видалення інформації про розшук з усіх розшукових обліків та сайту МВС України. Відповідач листом від 18 червня 2020 року №В-98/01/14-2020 надав відповідь на скаргу, того ж змісту, що і відповідь від 30 квітня 2020 року №В-56/01/14-2020.

При цьому суд зазначає, що позивачем жодним чином не обґрунтовано, які норми чинного законодавства, в тому числі Закону №393/96-ВР, було порушено відповідачем при розгляді його скарги від 11 травня 2020 року. Всі доводи позивача по суті зводяться до його незгоди з постановою про заведення оперативно-розшукової справи, а не з неналежним розглядом відповідачем скарг ОСОБА_1 .

Суд також зазначає, що представник позивача в інтересах ОСОБА_1 звертався до Луцького міськрайонного суду Волинської області в порядку статті 539 Кримінально-процесуального кодексу України з клопотанням про скасування державного та міжнародного розшуку ОСОБА_1 , який перебуває в розшуку як засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі та який ухиляється від виконання вироку, однак ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 листопада 2019 року у справі №0308/1851/2012, залишеною без змін ухвалою Волинського апеляційного суду від 19 травня 2020 року, у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.

Враховуючи вищенаведене, судом не встановлено порушення відповідачем норм Закону №393/96-ВР при розгляді його звернення від 11 травня 2020 року, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати позивачу відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, 11, ідентифікаційний код юридичної особи 40108604) про зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк