Справа № 160/423/22
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 січня 2022 року Справа № 160/423/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бухтіярова М.М., перевіривши позовну заявою ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

06.01.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (відповідач-1), Державної установи "П`ятихатська виправна колонія (№122) (відповідач-2), в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії відповідача-1 Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України щодо помилкового визначення позивачу до позбавлення волі виду установи виконання покарань;

- визнати протиправними дії відповідача-2 Державної установи "П`ятихатська виправна колонія (№122) щодо порушення вимог КВК України в частині прямої заборони тримання вперше засуджених осіб разом з тими, які вже раніше відбували покарання у виді позбавлення волі;

- зобов`язати відповідачів провести службове розслідування та притягнути до дисциплінарної відповідальності винних осіб щодо порушеного права позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивачем у позові зазначено, що наразі він відбуває покарання в П`ятихатській виправній колонії №122. Це установа середнього рівня безпеки для тримання чоловіків, засуджених до позбавлення волі на певний строк, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі. Проте позивач не погоджується з визначеним видом колонії, в якій він відбуває покарання та, у зв`язку із чим, неодноразово звертався до відповідачів щодо зміни виду колонії, в якій він утримується. Не вирішеність цього питання змусила звернутись до суду із цим позовом.

Згідно із витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2022 цій позовній заяві присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/423/22 та дана адміністративна справа розподілена судді Бухтіяровій М.М.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позов ОСОБА_1 не відповідає вимогам, встановлених ст.160, 161 КАС України.

Статтею 160 КАС України визначені вимоги до оформлення позовної заяви та її обов`язкові реквізити.

Так, згідно із п.2 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Проте, в порушення вимог п.2 ч.5 ст.160 КАС України у поданій позовній заяві позивачем не зазначено свою офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти, та офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти відповідача-2 - Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122), оскільки це обов`язкові реквізити позовної заяви.

Таким чином, позивачеві слід подати уточнену позовну заяву, в якій зазначити свою офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти відповідача-2 - Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122), а також копію цієї уточненої позовної заяви відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, оскільки п.1 ст.161 КАС України до позовної заяви додаються її копії відповідно до кількості учасників справи.

Також, відповідно до ч.1 ст.161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

За приписами ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Суд звертає увагу на те, що статтею 94 КАС України визначено загальні вимоги щодо оформлення письмових доказів, до яких належать документи, та передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно з наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 р. № 144 з 1 вересня 2021 року набрав чинності національний стандарт ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів».

Відповідно до пункту 5.26 ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».

Однак, в порушення викладених вимог законодавства, позивачем до позовної заяви для суду та до примірників позовної заяви відповідачам долучено документи, згідно із переліком, які не містять відмітки про засвідчення, тобто не засвідчені в установленому порядку.

Суд зазначає, що копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку, тому кожний аркуш поданої в копії документу, повинен відповідати вимогам, викладеним у ст.94 КАС України та Вимогам до оформлювання документів ДСТУ 4163-2020, чинного з 01 вересня 2021 року.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з ч.6 ст.161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно із ч.1, абз.1 ч.2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, у розумінні приписів ч.2 ст.122 КАС України у визначенні моменту і виникнення права на позов має значення не лише коли особа дізналася про факт порушення свого права, а й коли саме вона повинна була дізнатись про це.

Як слідує з позовних матеріалів, вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.08.2018 по справі №182/7052/17 ОСОБА_1 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки. Додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами зобов`язано виконувати самостійно.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 27.12.2018 у справі №182/7052/17 (провадження №11-кп/803/369/18) вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2018 року щодо ОСОБА_1 , в частині призначеного покарання, скасовано, призначено ОСОБА_1 , обвинуваченому за ч.2 ст. 286 КК України, покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Строк покарання відраховувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання. В решті вирок залишено без змін.

Позивач - ОСОБА_1 відбуває покарання у Пятихатській виправній колонії №122.

Згідно із листами Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 16.09.2019 №2/41118-19/М-859, від 19.03.2020 за вих.№2/4-406-20/М, від 30.09.2020 №5-1369-20/М-1050, від 30.09.2021 за вих.5-28517-21/М-1802, які додані до позовної заяви, Міжрегіональною комісією з питань визначення особам, засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк, виду колонії, порядок направлення для відбування покарання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, арешту й обмеження волі, та їх переведення Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції 26.02.2019 засудженому ОСОБА_1 визначено вид колонії - виправна колонія середнього рівня безпеки для чоловіків, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі, відповідно до ст.18 Кримінально-виконавчого кодексу України та "Порядку визначення засудженим виду установи виконання покарань, направлення для відбування покарання засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту, обмеження волі та їх переведення", затверджених наказом Міністерства юстиції України від 27.02.2017 року № 680/5, із змінами.

Водночас, з цими позовними вимогами позивач звернувся до суду лише 14.12.2021 (згідно із поштовим штемпелем на конверті), тобто із значним пропуском строку звернення до суду, встановленого абз.1 ч.2 ст. 122 КАС України.

Разом з цим, заяви про поновлення строку звернення до суду з цією позовною заявою позивач в порушення вищенаведених приписів ч.6 ст.161 КАС України не надав.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Водночас, ч.1 ст.121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

При цьому, з урахуванням положень ст. ст. 122, 123 КАС України, обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

У даному випадку позивачем не наведено жодних поважних причин пропуску строку звернення до суду та не надано доказів на підтвердження їх наявності.

Таким чином, позивачеві слід подати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причини пропуску строку звернення до суду та з наданням належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.

За приписами ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на те, що заява подана без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне залишити її без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду:

- належним чином оформленої позовної заяви, в якій зазначити свою офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти, а також подати копію цієї позовної заяви відповідно до кількості учасників справи;

- належним чином засвідчених копії всіх сторінок доданих до позовної заяви документів у відповідності до кількості учасників справи;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причини пропуску строку звернення до суду та з наданням належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, що звернулася з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Бухтіярова