Справа № 340/10386/21
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м.Кропивницький Справа № 340/10386/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Пасічника Ю.П., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Компаніївської селищної ради Кіровоградської області (вул.Паркова, 4, смт.Компаніївка, Кіровоградської області, 28400, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), (вул.Дворцова, 6/7, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25006, ) про скасування постанови державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

Компаніївська селищна рада Кіровоградської області (далі - позивач) звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) просить суд:

- визнати незаконною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 26.11.2021 у розмірі 24000 грн. у виконавчому провадженні ВП №67668877.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що відповідачем згідно постанови від 26.11.2021р. відкрито виконавче провадження ВП №67668877 на підставі виконавчого листа виданого Кіровоградським окружним адміністративним судом 15.09.2021р. №340/5152/21, яким зобов`язано Компаніївську селищну раду () повторно розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності с/г призначення, бажане місце розташування якої зазначене на графічних матеріалах, з урахуванням висновків суду у цій справі. Позивач вказує, що відповідачем при відкритті виконавчого провадження не враховано, що рішення суду виконано добровільно ще до відкриття виконавчого провадження про що свідчить рішення селищної ради від 17.06.2021р. №1660, а тому виконавче провадження підлягає закінченню в зв`язку з фактичним виконанням рішення суду. Крім того, позивач вказує, що стягнення виконавчого збору в розмірі 24000 грн. матиме негативні наслідки для бюджету селищної ради оскільки, кошти бюджету призначені для реалізації завдань та функцій, покладених на орган місцевого самоврядування.

Ухвалою суду від 21.12.2021р. відкрито спрощене позовне провадження у справі, судове засідання призначено на 12.01.2022р. у зв`язку з перебуванням судді у відпустці в період з 28.12.2021 по 10.01.2022 (а.с.42).

Заперечуючи проти позову відповідач 10.01.2022р. подав відзив на позов зазначивши, що прийняття оскаржуваної постанови та стягнення виконавчого здійснено на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначені Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 06.06.2016р. Крім того, відповідач у відзиві на позов зазначив про розгляд справи за його відсутності (а.с.52-54).

Представником позивача подано клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши адміністративний позов, долучені до справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.05.2021 №340/5152/20 скасовано рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 №340/5152/20, у справі за позовом ОСОБА_1 до Компаніївської селищної ради та визнано протиправним і скасовано рішення Мар`ївської сільської ради №442 від 06.10.2020 «Про розгляд питання щодо надання земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства шляхом розроблення проекту землеустрою», яке було прийнято на 35 сесії сільської ради 7 скликання, яким було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності с/г призначення, бажане місце розташування якої зазначене на графічних матеріалах, розташованої за адресою - Мар`ївська сільська рада Компаніївського району Кіровоградської області; зобов`язано Компаніївську селищну раду () повторно розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності с/г призначення, бажане місце розташування якої зазначене на графічних матеріалах, з урахуванням висновків суду у цій справі.

На виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11.05.2021 Кіровоградським окружним адміністративним судом 15.09.2021 видано виконавчий лист, яким:

- зобов`язано Компаніївську селищну раду () повторно розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності с/г призначення, бажане місце розташування якої зазначене на графічних матеріалах, з урахуванням висновків суду у цій справі.

На підставі вищевказаного виконавчого листа відповідачем 26.11.2021 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №67668877, а також винесено постанову від 26.11.2021 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 24000 грн. (а.с.56,58).

Позивач, вважаючи протиправним стягнення виконавчого збору в розмірі 24000 грн., звернувся до суду з даними позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 06.06.2016р. (надалі - Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (ч.ч. 5, 6 ст. 26 Закону №1404-VІІІ).

Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частини 1-4 ст. 27 Закону №1404-VІІІ).

Таким чином, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Щодо доводів позивача, що виконавче провадження підлягає закінченню в зв`язку з фактичним виконанням рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону №1404-VІІІ рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Предметом позовних вимог в даній справі є оскарження постанови про стягнення виконавчого забору і при цьому позивачем не оскаржуються дії відповідача щодо відкриття виконавчого провадження чи його закінчення у зв`язку з фактичним, на думку позивача, виконання рішення суду, а тому доводи позивача наведені у позовній заяві, в межах заявлених позовних вимог є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, дійшов висновку, що оскаржувану постанову прийнято відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, отже постанова є правомірною, а тому відсутні підстави для визнання її протиправною та скасування, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позивачем не підтверджено достатніми та належними доказами факту порушення його прав та охоронюваних інтересів відповідачами в межах спірних правовідносин, в той час як відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність його дій, вчинених в рамках виконавчого провадження ВП №67668877, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням відмови в задоволенні позову повністю, судові витрати, сплачені позивачем, не стягуються.

Керуючись ст. ст. 134, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції за наслідками розгляду справи, визначеної ст. 287 КАС України, набирає законної сили у строк та порядку, визначеному ст.272 КАС України.

Рішення суду першої інстанції за наслідками розгляду справи, визначеної ст. 287 КАС України, оскаржується у строк та порядку, встановленому ч. 6 ст.287 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 12.01.2022р.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. Пасічник