Справа № 640/17107/20
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Бужак Н.П., Кобаля М.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на прийняте у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправним та скасування припису, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2020 року Комунальне підприємство Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - Позивач, КП «Київтеплоенерго») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (далі - Відповідач, ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві) про визнання протиправним та скасування припису ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві №108 від 05.02.2020.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.09.2021 у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки вузол обліку теплової енергії було прийнято ПАТ «Київтеплоенерго» на облік, його повторне прийняття на облік за новою процедурою чинним законодавством не передбачено, то підстав для скасування оскаржуваного припису відсутні.

Не погоджуючись із викладеним у постанові рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю. Свою позицію обґрунтовує тим, що судом безпідставно попри заявлені Позивачем клопотання було розглянуто цю справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також необґрунтовано враховано в якості доказу відзив на позовну заяву. Зауважує, що судом залишено поза увагою факт прийняття лічильника на облік ПАТ «Київенерго», а не ПАТ «Київтеплоенерго», яке, у свою чергу, повідомило ОСОБА_1 про необхідність надання акту обстеження. Підкреслює, що на час прийняття на облік лічильника не існувало нормативного акту, який регламентував вимоги до його встановлення. Стверджує, що судом не враховано, що лічильник не забезпечує коректний облік спожитої теплової енергії та встановлений з порушенням вимог ДБН В.3.2-2-2009, що підтверджується актом обстеження будинку. Звертає увагу, що виконання вимог припису матиме своїм наслідком некоректне визначення фактичного обсягу спожитих послуг з централізованого опалення. Наголошує, що рядом рішень судів підтверджено неможливість встановлення вузлів розподільного обліку зважаючи на певні типи систем опалення будинку.

Після усунення визначених в ухвалі від 12.10.2021 про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2021 відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що обставин, які б зумовлювали необхідність розгляд цієї справи у загальному позовному провадженні, Позивачем наведено не було. Підкреслює, що акт обстеження житлового будинку, на який посилається Апелянт, складений з порушенням вимог чинного законодавства неналежними суб`єктами, а відтак не може бути врахований в якості доказу. Зауважує, що матеріали справи містять докази того, що лічильник перебував на обліку у КП «Київтеплоенерго» та у подальшому був самостійно знятий підприємством, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки після прийняття на облік складання акту про технічну можливість встановлення лічильника не вимагається. Наголошує, що на облік лічильник 13.02.2019 взято саме КП «Київтеплоенерго», а не КП «Київенерго». Зауважує, що положення Порядку визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 № 829 (далі - Порядок №829), не передбачають зняття з обліку вже поставлених на нього лічильників, як і повторне прийняття останніх. Звертає увагу на помилковості посилання Апелянта на ДБН В.3.2-2-2009, оскільки житловий будинок не реконструюється й у ньому не здійснюється капітальний ремонт. Окремо стверджує про безпідставність посилання КП «Київтеплоенерго» на рішення судів у цивільних справах, оскільки ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві не брало у них участі, а обставини у цих справах є відмінними.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2021 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, Держпродспоживслужби отримала скаргу ОСОБА_1 від 24.11.2019 на постачальника послуг (т. 1 а.с. 132-133), в якій вона просила провести перевірку правомірності зняття у листопаді 2019 року лічильник з комерційного обліку і переведення споживача на загальні норми споживання.

На підставі звернення споживача, за погодженням Мінекономіки від 20.12.2019 №3631-06/55104-03 (т. 1 а.с. 131) і листа Держпродспоживслужби від 09.01.2020 №15.4-4/21249 (т. 1 а.с. 130) згідно наказу № 249 від 16.01.2020 (т. 1 а.с. 141) та направлення на проведення заходу від 17.01.2020 №199 (т. 1 а.с. 142) ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання КП «Київтеплоенерго» вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, результати якого зафіксовані в акті від 04.02.2020 №249-1 (т. 1 а.с. 143-149).

У ході його проведення встановлено порушення Позивачем абз. 2 п. 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 (далі - Правила №630).

З указаним порушенням КП «Київтеплоенерго» не погодилося, повідомивши ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві листом від 04.02.2020 №30/3/2/1649 про те, що встановлення вузлів розподільного обліку за адресою: АДРЕСА_1 , виконано з недотриманням у повному обсязі вимог діючих на той час нормативних актів та нині не відповідає вимогам чинного законодавства, відтак у програмному комплексі КП «Київтеплоенерго» за особовим рахунком ОСОБА_1 знято ознаку наявності вузла розподільного обліку (т. 1 а.с. 47-49).

У свою чергу, як встановлено судом першої інстанції, з метою припинення порушень законодавства про захист прав споживачів ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві винесено КП «Київтеплоенерго» припис від 05.02.2020 №108, в якому було зобов`язано останнього усунути порушення вимог законодавства про захист прав споживачів, а саме - нараховувати плату за опалення, враховуючи показання квартирного засобу обліку теплової енергії, а також зобов`язано підприємство про виконання припису та вжиті заходи надати контролюючому органу інформацію з документальним підтвердженням до 28.02.2020 з підтвердженням проведення перерахунку в опалювальному періоді 2019-2020 з урахуванням показань приладів обліку теплової енергії, встановлених у квартирі АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 152).

На підставі встановлених вище обставин, а також за наслідками системного аналізу приписів ст. ст. 1, 6, 7, 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 1, 4 Закону України «Про комерційній облік теплової енергії та водопостачання», а також Правил №630, Порядку №829 і Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12.10.2018 №270 (далі - Порядок №270), суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на підтвердження матеріалами справи безпідставного зняття Позивачем з обліку лічильника споживача.

З такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може погодитися з огляду на таке.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон).

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно ст. 6 Закону підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Як було встановлено раніше, позапланова перевірка КП «Київтеплоенерго» здійснювалася на підставі звернення фізичної особи за погодженням центрального органу виконавчої влади виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), а відтак була призначена у відповідності до вимог чинного законодавства.

Згідно ч. ч. 7, 8 ст. 7 Закону на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Як було встановлено раніше, у ході перевірки контролюючий орган прийшов до висновку, що підприємством щодо споживача порушено вимог абз. 2 п. 10 Правил №630, згідно якого справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Матеріали справи свідчать, що між КП «Київтеплоенерго» в особі Комунального концерну «Центр комунального сервісу» та ОСОБА_1 укладено договір №40100 про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води населенню від 14.02.2019 (т. 1 а.с. 135-136). У пункті 4 указаного договору «Характеристика засобів обліку гарячої води і теплової енергії» відомості засоби обліку гарячої води і теплової енергії відсутні.

У свою чергу, 13.02.2019 між споживачем і виконавцем послуг складено акт прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення (т. 1 а.с. 138), в якому зафіксовано встановлення засобу обліку теплової енергії типу Cross №18017954, пломба повірки 12.11.2018. Робоча документація з обладнання вузла теплової енергії на об`єкті «АДРЕСА_2» за адресою: АДРЕСА_2, містить відбиток штампу Департаменту з технічного забезпечення обліку Структурного підрозділу «Київські теплові мережі» Комунального підприємства «Київтеплоенерго» (т. 1 а.с. 134).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги.

Згідно ч. 7 ст. 4 указаного Закону вузли розподільного обліку теплової енергії у випадках, коли це технічно неможливо, не встановлюються.

У такому разі для визначення обсягу теплової енергії, спожитої на потреби опалення, на всіх опалювальних приладах (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) особами, визначеними частинами другою і третьою цієї статті, повинні бути встановлені прилади - розподілювачі теплової енергії, крім випадків, коли це економічно недоцільно.

Модель приладу - розподілювача теплової енергії визначається власником (співвласниками) будівлі за погодженням з виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги.

Усі опалювальні прилади при застосуванні вузлів розподільного обліку теплової енергії або приладів - розподілювачів теплової енергії обладнуються автоматичними регуляторами температури повітря у приміщенні відповідно до будівельних норм.

Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. За наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим.

Порядок №829, який набрав чинності 24.10.2018, визначає процедуру визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі (далі - вузол розподільного обліку), інформацію, яка має бути зазначена в акті обстеження внутрішньобудинкової системи опалення для визначення можливості встановлення вузлів розподільного обліку, критерії визначення економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах.

Пунктом 4 Порядку №829 передбачено, що технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку визначається під час обстеження внутрішньобудинкової системи опалення суб`єктом господарювання, що має ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт з монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання шляхом встановлення відповідності кожному з критеріїв у форматі так/ні, визначених у пункті 6 цього Порядку, про що складається акт обстеження у довільній формі, у якому зазначається висновок за результатами обстеження, прізвище, ім`я, по батькові виконавця обстеження. Якщо у висновку зазначено, що технічна можливість встановлення вузла розподільного обліку теплової енергії відсутня, зазначається критерій з переліку згідно з пунктом 6 цього Порядку, якому не відповідає внутрішньобудинкова система опалення, а також можуть зазначатися заходи, здійснення яких дозволить встановити вузли розподільного обліку.

При цьому за правилами п. 5 Порядку №829 замовником обстеження внутрішньобудинкової системи опалення є власник (співвласники) будівлі або власник (співвласники) окремих приміщень у будівлі.

Приписи п. 6 Порядку №829 визначають, що технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку наявна за відповідності внутрішньобудинкової системи опалення всім таким критеріям:

окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі (за наявності);

принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньобудинкової системи опалення будівлі;

під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб;

можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації.

Матеріали свідчать, що, наголошуючи на неможливості встановлення вузлів розподільного обліку у будинку АДРЕСА_2 (у тому числі у квартирі АДРЕСА_2 ), Позивач посилається на акт обстеження від 24.01.2020 №б/н (т. 1 а.с. 60), складений та підписаний головним інженером КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва», начальником ЖЕД №319 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» та заступником начальника районного відділення збуту №6 СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго».

Поряд з цим, указаний акт не може вважатися належним і допустимим доказом, що підтверджує неможливість встановлення у будинку АДРЕСА_4 вузлів розподільного обліку, оскільки, по-перше, він складений суб`єктами, що мають ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт з монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, по-друге, в описовій частині акту зазначено, що проводилося обстеження будинку за адресою: АДРЕСА_4 , у той час як у констатуючій частині акту зафіксовано висновки щодо системи опалення, яка встановлена у житловому будинку по АДРЕСА_5 .

Колегія суддів погоджується з доводами Апелянта про те, що вимоги Порядку №829 поширюють свою дію на технічну можливість обладнання приміщення вузлом розподільного обліку, який встановлений у квартирі АДРЕСА_2 , з огляду на те, що згаданий Порядок набрав чинності 24.10.2018, у той час як лічильник прийнято на комерційний облік 13.02.2019.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що процедуру прийняття на абонентський облік вузлів комерційного обліку та вузлів розподільного обліку теплової енергії та водопостачання визначає Порядок №270.

Пунктом 4 розділу І указаного Порядку передбачено, що прийняття на абонентський облік вузлів обліку здійснюється:

вузла комерційного обліку - оператором зовнішніх інженерних мереж, а в разі, якщо оператор зовнішніх інженерних мереж не є виконавцем відповідної комунальної послуги,- оператором зовнішніх інженерних мереж та виконавцем відповідної комунальної послуги;

вузла розподільного обліку - виконавцем відповідної комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг між споживачами.

Згідно п. 1 розд. IIІ Порядку №270 вузол розподільного обліку / прилад - розподілювач теплової енергії, встановлений у приміщенні будівлі, приймається на абонентський облік виконавцем відповідної комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, яка здійснює розподіл обсягів комунальних послуг між споживачами протягом 14 календарних днів з дня надходження відповідного звернення від власника (співвласників) будівлі (для приміщення у будівлі, яке не є самостійним об`єктом нерухомого майна) або власника відповідного приміщення (якщо окреме приміщення у будівлі є самостійним об`єктом нерухомого майна).

За правилами п. 7 розд. ІІІ Порядку №270 у разі відсутності порушень вимог частини першої статті 4 Закону представник виконавця відповідної комунальної послуги, визначеної власником (співвласниками) іншої особи, яка здійснює розподіл обсягів комунальних послуг між споживачами, виконує опломбування вузла розподільного обліку (його засобу вимірювальної техніки, запірної арматури), приладу - розподілювача теплової енергії та запірної арматури на опалювальному приладі, на якому прилад-розподілювач встановлено, та складає акт про прийняття вузла розподільного обліку / приладу - розподілювача теплової енергії на абонентський облік відповідно до додатка 2 до цього Порядку.

Опломбування вузла розподільного обліку (його засобу вимірювальної техніки, запірної арматури) / приладу - розподілювача теплової енергії та запірної арматури опалювального приладу, на якому встановлено прилад - розподілювач теплової енергії, здійснюється пломбами виконавця відповідної комунальної послуги, визначеної власником (співвласниками) іншої особи, яка здійснює розподіл обсягів комунальних послуг між споживачами.

Дата опломбування та початкові показання приладів обліку вузла розподільного обліку (приладу - розподілювача теплової енергії) зазначаються в акті про прийняття вузла розподільного обліку / приладу - розподілювача теплової енергії на абонентський облік.

Акт про прийняття вузла розподільного обліку / приладу - розподілювача теплової енергії на абонентський облік складається у двох примірниках та підписується представником виконавця відповідної комунальної послуги або визначеної власником (співвласниками) будівлі іншої особи, яка здійснює розподіл обсягів комунальної послуги між споживачами, та присутнім власником (співвласниками) будівлі, приміщення чи його (їх) представником. Власник (співвласники) будівлі, приміщення або його (їх) представник мають право додати до акта свої письмові зауваження, про що робиться відмітка в акті.

У разі оснащення приладами - розподілювачами теплової енергії опалювальних приладів окремого приміщення у будівлі, що є об`єктом нерухомого майна або окремого приміщення, яке не є самостійним об`єктом нерухомого майна, але перебуває у користуванні різних споживачів, складається один акт про прийняття на абонентський облік незалежно від кількості встановлених приладів - розподілювачів теплової енергії.

Один примірник акта з додатками до нього (за їх наявності) залишається у виконавця відповідної комунальної послуги або визначеної власником (співвласниками) будівлі іншої особи, яка здійснює розподіл обсягів комунальної послуги між споживачами, а другий примірник надається присутньому власнику (співвласникам) будівлі, приміщення чи його (їх) представнику, в разі відсутності представника під час огляду й опломбування - надсилається йому засобами поштового зв`язку.

При цьому, відповідно до п. 8 розд. ІІІ Порядку №270 у разі порушень вимог частини першої статті 4 Закону під час встановлення вузла розподільного обліку (приладу - розподілювача теплової енергії) представник виконавця відповідної комунальної послуги або визначеної власником (співвласниками) будівлі іншої особи, яка здійснює розподіл обсягів комунальної послуги між споживачами, складає акт, у якому зазначає виявлені порушення.

Такий акт складається у двох примірниках та підписується представником виконавця відповідної комунальної послуги або визначеної власником (співвласниками) будівлі іншої особи, яка здійснює розподіл обсягів комунальної послуги між споживачами, та власником (співвласниками) будівлі/приміщення чи його (їх) представником. Власник (співвласники) будівлі/приміщення або його (їх) представник мають право додати до акта свої письмові зауваження, про що робиться відмітка в акті.

Один примірник акта з додатками до нього (в разі їх наявності) залишається у виконавця відповідної комунальної послуги або визначеної власником (співвласниками) будівлі іншої особи, яка здійснює розподіл обсягів комунальної послуги між споживачами, а другий примірник надається присутньому власнику (співвласнику) приміщення/будівлі чи його (їх) представнику, в разі відсутності представника під час огляду й опломбування вузла розподільного обліку / приладу - розподілювача теплової енергії - надсилається йому засобами поштового зв`язку.

Відповідно до п. п. 10-12 розд. ІІІ Порядку №270 з дати складання акта про прийняття вузла розподільного обліку (приладу - розподілювача теплової енергії) на абонентський облік такий вузол (прилад - розподілювач теплової енергії) є прийнятим виконавцем відповідної комунальної послуги (визначеною власником (співвласниками) будівлі іншою особою, яка здійснює розподіл обсягів комунальної послуги між споживачами) на абонентський облік, а показання його засобів вимірювальної техніки є обов`язковими для визначення обсягів спожитої комунальної послуги та розрахунків за неї.

У разі зміни виконавця відповідної комунальної послуги (визначеної власником (співвласниками) будівлі іншої особи, яка здійснює розподіл обсягів комунальної послуги між споживачами) попередній виконавець (визначена власником (співвласниками) будівлі інша особа, яка здійснює розподіл обсягів комунальної послуги між споживачами) передає новому виконавцю (визначеній власником (співвласниками) будівлі іншій особі, яка здійснює розподіл обсягів комунальної послуги між споживачами) акти про прийняття вузлів розподільного обліку (приладів - розподілювачів теплової енергії) на абонентський облік.

Не вимагається повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку (приладу - розподілювача теплової енергії), який раніше був прийнятий на абонентський облік, в приміщенні реконструйованої, капітально відремонтованої будівлі, якщо реконструкція, капітальний ремонт будівлі були здійснені без заміни такого вузла обліку (приладу - розподілювача теплової енергії).

Системний аналіз наведених норм у своєму взаємозв`язку свідчить, що документом, який підтверджує взяття вузла розподільного обліку на абонентський облік є акт про прийняття вузла розподільного обліку / приладу - розподілювача теплової енергії на абонентський облік, складений за формою, що визначена у додатку 2 до Порядку №270.

Поряд з цим, матеріали справи свідчать, що відповідний акт за формою, що визначена у додатку 2 до Порядку №270, між споживачем та виконавцем комунальної послуги не складався. Крім того, як вже було підкреслено вище, у договорі №40100 про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води населенню від 14.02.2019 відомості про встановлені у квартирі АДРЕСА_2 засоби обліку теплової енергії не зазначені, у той час як акт прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення датований 13.02.2019. При цьому судова колегія звертає увагу, що акт прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення не може вважатися належним і допустимим доказом, що підтверджує факт прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку, оскільки, як було встановлено вище, останній не було складено на формою, визначеною Порядком №270, який станом на 13.02.2019 був чинний.

Колегія суддів звертає увагу, що, посилаючись на лист ПАТ «Київтеплоенерго» від 04.10.2019, ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві вказує, що у ньому підприємством чітко зазначено, що проект квартирного вузла обліку теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 розглянуто без зауважень за умови виконання вимог п. 4 ст. 11, ст. 7 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Разом з тим, указаний лист ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції Відповідачем надано не було, у той час як Позивач заперечує взагалі існування такого листа.

Натомість, як свідчать пояснення учасників справи та не заперечується останніми, ПАТ «Київтеплоенерго» направлено ОСОБА_1 лист від 04.10.2019, в якому повідомлено про необхідність надання акту обстеження із відповідним виконанням відповідно до п. 4 Порядку №829. При цьому, за твердженням Позивача, саме після цього лічильник споживача було знято з обліку.

Посилаючись на приписи ст. 58 Конституції України та наголошуючи на тому, що Порядок №829 і Порядок №270 не поширюються на спірні правовідносини, суд першої інстанції не врахував, що складання акту прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення мало місце 13.02.2019, тобто на момент чинності положень указаних вище порядків. Судова колегія звертає увагу й на роз`яснення Міністерства розвитку громад та територій України від 11.02.2020 №7/9.3.1/2346-20, в якому підкреслено, що на встановлені відповідно до проектів прилади розподільного обліку теплової енергії, які прийнято на абонентський облік до затвердження Порядку №829, складання акту про технічну можливість їх встановлення Порядком №829 не вимагається. Тобто, в указаному роз`ясненні також підкреслено на відсутності необхідність складання акту про технічну можливість встановлення приладів розподільного обліку теплової енергії виключно за умови прийняття таких приладів на абонентський облік до затвердження Порядку №829.

Відтак, з огляду на відсутність документального підтвердження наявності технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_4 , а також підтвердження належними і допустимими доказами взяття вузла розподільного обліку щодо квартири АДРЕСА_2 в указаному будинку на абонентський облік (як до, так і після набрання чинності Порядком №829), колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваний у цій справі припис винесений передчасно та без урахування всіх фактичних обставин, оскільки у ході перевірки ГУ Держспоживслужби в м. Києві не пересвідчилося, що квартирний засіб обліку встановлений та взятий на абонентський облік із дотриманням вимог чинного станом на 13.02.2019 законодавства.

У свою чергу судовою колегією відхиляються посилання Апелянта на неврахування судом першої інстанції вимог ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», оскільки доказів здійснення у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_4 , реконструкції чи капітального ремонту КП «Київтеплоенерго» не надано.

Також необґрунтованими є посилання Апелянта на рішення судів у справах № 754/2479/20, №753/2748/20 та від 756/12036/19, оскільки вони не створюють преюдиції щодо спірних правовідносин та не є постановами Верховного Суду, виключно викладені в яких позиції в силу ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковими для врахування судами.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, зважаючи на встановлену вище відсутність правових підстав для прийняття спірного припису з огляду на неврахування у ході проведення перевірки вимог чинних нормативно-правових актів, судова колегія приходить до висновку про помилковість твердження Окружного адміністративного суду міста Києва про необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, що стали підставою для невірного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити повністю, а рішення суду - скасувати.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність стягнення з ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві на користь КП «Київтеплоенерго» витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, в сумі 5 255,00 грн, сплачених за подання позовної заяви в сумі 2 102,00 грн та апеляційної скарги в сумі 3 153,00 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 242-244, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - задовольнити повністю.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 вересня 2021 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві від 05 лютого 2020 року №108.

Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (03151, м. Київ, вул. Васильківська, 12, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, м. Київ, пл. Івана Франка, 5, ) витрати, пов`язані із сплатою судового збору, в сумі 5 255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

М.І. Кобаль

Повний текст постанови складено 12 січня 2022 року.