Справа № 640/19895/21
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

10 січня 2022 року м. Київ № 640/19895/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А.,

розглянувши заяву відповідача про зміну сторони в адміністративній справі

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Спектрхімія Україна"
до Київської митниці
про визнання протиправними та скасування рішень та картки відмови, стягнення збитків, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектрхімія Україна" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної митної служби України в особі філії Київська митниці Державної митної служби України, з вимогами:

- визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про визначення коду товару №KT-UA-2021 від 07.05.2021 та картку відмови №UA100080/2021/00218 від 07.05.2021 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення;

- стягнути з Державної митної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрхімія Україна" 9 127,51 грн збитків, спричинених протиправним рішенням Київської митниці Держмитслужби.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

15.09.2021 ухвалою суду відкрито провадження у адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Через відділ документального обігу та контролю суду 16.11.2021 та 18.11.2021 від Державної митної служби України надійшли заяви, з вимогами: замінити первісного відповідача - Державну митну службу України в особі філії Київська митниці Державної митної служби України на належного - Київську митницю. До вказаних клопотань, крім іншого додано докази направлення їх на електронну адресу позивача.

Позивач письмових заперечень щодо зміни відповідача у справі до суду станом на час винесення цієї ухвали до суду не подавав.

При вирішенні питання щодо можливості заміни первинного позивача, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну митну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» (далі - Положення) Держмитслужба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів.

Згідно з пунктом 4 Положення Держмитслужба відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, організовує та забезпечує виконання територіальними органами митних формальностей відповідно до вимог законодавства з питань митної справи.

Пунктом 7 Положення встановлено, що Держмитслужба здійснює повноваження безпосередньо та через територіальні органи.

До територіальних органів Держмитслужби належать митниці та спеціалізовані органи.

Київська митниця Держмитслужби утворена як юридична особа публічного права згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 № 858 (надалі - Постанова № 858).

В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 № 895 «Деякі питання територіальних органів Державної митної служби» територіальні органи Державної митної служби реорганізовано за переліком згідно з додатком шляхом їх приєднання до Державної митної служби.

В абзаці 2 пункту 2 цієї постанови встановлено, що територіальні органи Державної митної служби, що реорганізуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною митною службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень і функцій територіальних органів, що реорганізуються. Таке рішення приймається Державною митною службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної митної служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структури, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

Абзац 4 пункту 3 цієї постанови передбачає завдання Державній митній службі забезпечити утворення територіальних органів Державної митної служби відповідно до статті 211 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади».

Згідно з вимогами частини другої статті 211 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, як відокремлені підрозділи утворюються без статусу юридичної особи та є органами державної влади, можуть мати окремий баланс, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку та бланк зі своїм найменуванням та із зображенням Державного Герба України.

Наказом Держмитслужби від 19.10.2020 № 460 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби України як відокремлених підрозділів» відповідно до статті 211 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» утворено територіальні органи як відокремлені підрозділи Державної митної служби України, зокрема Київську митницю.

Згідно із підпунктом 281 пункту 11 Положення повноваженнями Голови Держмитслужби визначено делегувати керівникам територіальних органів (відокремлених підрозділів) Держмитслужби повноваження на виконання функцій, визначених Митним кодексом України, законодавством з митної справи, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на Держмитслужбу, законодавством про державну службу та іншими нормативно-правовими актами щодо, зокрема, прийняття рішень та підписання інших документів у межах повноважень, визначених Митним кодексом України, законами України, порядками, положеннями та інструкціями, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України, наказами Мінфіну та Держмитслужби.

Свої повноваження та функції митниці, як відокремлені підрозділи Держмитслужби розпочали здійснювати з 00 год. 00 хв. 01.07.2021 відповідно до наказу Держмитслужби від 30.06.2021 № 472 «Про початок здійснення митницями як відокремленими підрозділами Державної митної служби України покладених на них функцій і повноважень з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи».

Отже, з 00 год. 00 хв. 01.07.2021 здійснення повноважень, зокрема щодо забезпечення виконання митних формальностей відповідно до вимог законодавства з питань митної справи на території міста Києва та Київської області покладено на Київську митницю (підпункт 17 пункту 4 Положення про Київську митницю, затвердженого наказом Держмитслужби від 29.10.2020 № 489).

Матеріали справи свідчать, що предметом позову у цій справі є правомірність рішення Київської митниці Держмитслужби про визначення коду товару №KT-UA-2021 від 07.05.2021 та картки відмови №UA100080/2021/00218 від 07.05.2021.

Одночасно судом звернуто увагу на те, що Держмитслужба не приймала оскаржуваних позивачем рішень.

Згідно ч.3 ст.48 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку (ч.6 ст.48 КАС України).

Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції (ч.7 ст.48 КАС України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для заміни первинного відповідача - Державної митної служби України в особі філії Київська митниці Державної митної служби України на належного - Київську митницю (03124, місто Київ, бул. Гавела Вацлава, будинок 8А, ).

Керуючись ст.48, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Замінити первинного відповідача - Державну митну службу України в особі філії Київська митниці Державної митної служби України на належного - Київську митницю.

2. Продовжити розгляд адміністративної справи №640/19895/21 за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) на підставі п.10 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України.

3. Зобов`язати позивача направити позовну заяву із додатками на адресу Київської митниці.

4. Запропонувати Київській митниці у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання вказаної ухвали надати суду відзив на позовну заяву, копію відзиву одночасно надіслати позивачу (докази чого надати суду) (ст.162 КАС України).

5. Роз`яснити Київській митниці, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.6 ст.162 КАС України).

6. У разі подання до суду відзиву на позов, запропонувати позивачу надати відповідь на відзив у десятиденний строк з моменту отримання відзиву, копію відповіді на відзив одночасно надіслати відповідачу (докази чого надати суду) (ст.163 КАС України).

7. У разі подання до суду відповіді на відзив, запропонувати Київській митниці надати до суду заперечення проти відповіді на відзив у п`ятиденний строк з моменту отримання відповіді на відзив, копію заперечень одночасно надіслати позивачу (докази чого надати суду) (ст.164 КАС України).

8. Копію даної ухвали невідкладно направити сторонам разом з інформацією про їхні процесуальні права та обов`язки.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Н.А. Добрівська

Витяг про процесуальні права і обов`язки учасників процесу, встановлені ст.ст. 44, 47, 51, 177, 198 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стаття 44. Права та обов`язки учасників справи

1. Учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

2. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

3. Учасники справи мають право:

1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень;

2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;

3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;

4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти;

5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках;

6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

4. Учасники справи можуть за власний рахунок додатково замовити та отримати в суді засвідчені копії документів і витяги з них.

5. Учасники справи зобов`язані:

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;

3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою;

4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

6. За введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

7. Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

8. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

9. Учасник справи звільняється від обов`язку надсилати іншим учасникам справи або подавати до суду копії документів відповідно до кількості учасників справи, якщо він подає документи до суду в електронній формі. У такому разі копії відповідних документів іншим учасникам справи направляє суд. Якщо обсяг документів є надмірним, суд направляє учасникам справи тільки копії процесуальних документів та повідомлення про можливість ознайомитися з іншими матеріалами в приміщенні суду або через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

10. Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

11. Якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі.

Стаття 47. Процесуальні права та обов`язки сторін

1. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

2. У разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.

3. Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною першою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

4. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов повністю або частково, подати відзив на позовну заяву.

5. Сторони можуть досягнути примирення на будь-якій стадії судового процесу, що є підставою для закриття провадження в адміністративній справі.

6. Суд не приймає відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем і не визнає умов примирення сторін, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси.

7. У разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.

8. Відповідач, який не є суб`єктом владних повноважень, може пред`явити зустрічний позов відповідно до положень статті 177 цього Кодексу.

Стаття 177. Пред`явлення зустрічного позову

1. Відповідач, який не є суб`єктом владних повноважень, має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

2. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

3. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

4. У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Стаття 198. Обов`язки осіб, присутніх у залі судового засідання

1. Особи, присутні в залі судового засідання, повинні встати, коли входить і виходить суд. Рішення суду особи, присутні в залі, заслуховують стоячи. Учасники судового процесу, інші особи, присутні в залі судового засідання, звертаються до суду та один до одного, дають пояснення, показання, висновки, консультації тощо стоячи.

2. Відступ від вимог, встановлених частиною першою цієї статті, допускається з дозволу головуючого.

3. Учасники судового процесу, а також інші особи, присутні в залі судового засідання, зобов`язані беззаперечно виконувати розпорядження головуючого, додержуватися в судовому засіданні встановленого порядку та утримуватися від будь-яких дій, що свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил.

4. За прояв неповаги до суду винні особи притягуються до відповідальності, встановленої законом. Питання про притягнення учасника справи або іншої особи, присутньої в залі судового засідання, до відповідальності за прояв неповаги до суду вирішується судом негайно після вчинення правопорушення, для чого у судовому засіданні із розгляду справи оголошується перерва, або після закінчення судового засідання.

5. Учасники справи передають документи та інші матеріали головуючому через судового розпорядника.

Стаття 51. Права та обов`язки третіх осіб

1. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, мають права позивача.

2. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, мають права та обов`язки, визначені у статті 44 цього Кодексу.