Справа № 460/13803/21
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 січня 2022 року м. Рівне №460/13803/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Гук О.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Мельник Андрій Володимирович,

відповідача: представник Трофимчук Юлія Анатоліївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Самбуд"
доУправління Держпраці у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування постанови, припису, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Самбуд» (далі - ТзОВ "Самбуд", позивач) звернулося до суду з позовом до Управління Держпраці у Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати припис Управління Держпраці у Рівненській області про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 13 серпня 2021 року № _РВ622/259/АВ/П та визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 23 вересня 2021 року № РВ 622/259/000042/ТД-ФС.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначав, що припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 13 серпня 2021 року № РВ № _РВ/622/259/АВ/П та постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 23 вересня 2021 року № РВ 622/259/000042/ТД-ФС, не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, прийняті без урахування всіх обставин справи, що мають значення при їх прийнятті. Стверджує, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , перебували з ТзОВ «Самбуд» не у трудових відносинах, а в цивільно-правових. Такі правовідносини носили разовий характер і не супроводжувалися обов`язковими атрибутами, притаманними трудовим договорам, зокрема такими, як: внутрішній трудовий розпорядок, визначені умови праці і керування процесом праці. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не перебували в безпосередньому підпорядкуванні позивача, а лише виконували роботи - надавали послуги, обсяг та вид яких прямо обумовлений договорами, зазначені вище договори були спрямовані на кінцевий результат, а отже такі правовідносини не містять ознак трудових. При цьому, зазначає, що відповідач не має повноважень на визнання укладених позивачем з виконавцем робіт цивільно-правових договорів недійсними або визнавати їх трудовими чи на власний розсуд тлумачити їх умови. Вказував, що факт виконання відповідних робіт з боку виконавців засвідчується актами прийому наданих послуг, в яких визначено зміст наданих послуг, їх кількість та вартість, а факт оплати за виконані роботи платіжними дорученнями, відомостями на виплату грошей, відповідно до яких позивачем була виплачена винагорода за наданні послуги. Крім цього згідно платіжних доручень сплачені ПДФО, військовий збір та ЄСВ. На підставі наведеного, позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 18 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву.

Відповідачем, у строк встановлений судом, подано відзив на позовну заяву з додатками. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що інспекційне відвідування проводилось в межах компетенції Управління, відповідно до встановленого порядку та виключно на підставі документів, наданих позивачем. Повідомив, що на момент проведення інспекційного відвідування, за адресую АДРЕСА_1 , 02 серпня 2021 року о 15 год. 10 хв. на території ТОВ «Західагропром» бетонні роботи виконували: ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 .. Під час проведення інспекційного відвідування за адресую АДРЕСА_1 , 03 серпня 2021 року о 12 год. 45 хв. на території ТОВ «Західагропром» роботи по в`язанню арматури виконували: ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 .. Стверджує, що позивачем допущено до роботи цих осіб без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, чим порушено вимоги частини 1 статті 21 КЗпП України та частини 4 статті 24 КЗпП України. У зв`язку з виявленими порушеннями відповідачем складено припис про усунення виявлених порушень №РВ242/245/АВ/п від 13.04.2021 та постанову про накладення штрафу за порушення законодавства та зайнятості населення №РВ242/245/000015 ПР-ФС від 20.05.2021. Вважає, що приймаючи вказані припис та постанову Управління діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України. З огляду на наведене, просив відмовити в позові повністю.

Ухвалою суду від 08 листопада 2021 року, за обгрунтованим клопотанням представника позивача, відкладено підготовче засідання до 06 грудня 2021 року.

Ухвалою суду від 06 грудня 2021 року закрито підготовче засідання у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 10.01.2022.

В судовому засіданні представники сторін повністю підтримали свої доводи та аргументи з підстав, наведених в заявах по суті справи. Представник позивача просив позов задовольнити повністю. Представник відповідача просила в задоволенні позовних вимог відмовити.

З`ясувавши доводи та аргументи учасників справи, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, наданими сторонами на обґрунтування своїх вимог та заперечень, оцінивши їх у сукупності відповідно до вимог чинного законодавства, суд встановив та врахував наступне.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02 серпня 2021 року та 03 серпня 2021 року посадовими особами Управління Держпраці у Рівненській області на підставі направлення № 614-Н/09-27 від 02 серпня 2021 проведено позаплановий захід державного контрою у формі інспекційного відвідування щодо додержання законодавства у сфері праці в ТзОВ «Самбуд».

За наслідками зазначеного позапланового заходу державного нагляду (контролю) Управлінням Держпраці у Рівненській області було складено акт №_РВ622/259/АВ_ від 13 серпня 2021 року у якому зафіксовано, зокрема:

02 серпня 2021 року о 15 год. 10 хв., за адресую вул. Бурова, 33 в м. Костопіль, Рівненська область, на території ТОВ «Західагропром» бетонні роботи виконували: ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6

03 серпня 2021 року о 12 год. 45 хв. за адресую АДРЕСА_1 , на території ТОВ «Західагропром» роботи по в`язанню арматури виконували: ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ..

Так, в акті констатовано, що за наслідками інспекційного відвідування ТзОВ «САМБУД» виявлено порушення:

- ч. 1 ст. 21 КЗп П України, ТзОВ «Самбуд» не укладено трудовий договір з ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 , за яким дані працівники зобов`язуються виконувати роботу, визначену угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а товариство зобов`язується виплачувати їм заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін;

- ч. 4 ст. 24 КЗпП України, ТзОВ «Самбуд» допущено до роботи осіб, саме : ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове держане соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

13 серпня 2021 року на підставі вказаних висновків інспектором праці Управління Держпраці в Рівненській області Савчуком Ю. В. винесено припис № _РВ622/259/АВ/П_, яким зобов`язано директора ТзОВ «Самбуд» Петрину В. П. усунути виявлені порушення в строк до 27 серпня 2021 року.

23 вересня 2021 року першим заступником начальника Управління Держпраці у Рівненській області Нос М.В. за результатами розгляду справи про накладення штрафу та на підставі акту складеного за результатами проведення інспекційного відвідування від 13 серпня 2021 року №_РВ622/259/АВ_ винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № РВ 622/259/000042/ТД-ФС від 23 вересня 2021 року на ТзОВ «Самбуд» штраф у розмірі 1 080 000 (один мільйон вісімдесят тисяч) гривень.

Вважаючи зазначені припис та постанову протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тож суд повинен перевірити, чи прийняті оскаржувані рішення суб`єктом владних повноважень, зокрема, в межах повноважень, на законних підставах та з дотриманням встановленої процедури на засадах розумності, добросовісності та пропорційності.

Спірні у цій справі правовідносини урегульовані, зокрема, Законом від 5 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V), статтею 259 КЗпП України, а також Порядком №295.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з преамбулою до Закону № 877-V, ним визначені правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Тобто, закон визначає, що планові та позапланові заходи можуть проводитись у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Згідно з частиною четвертою статті 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому Законом № 877-V порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Відповідно до частини п`ятої статті 2 Закону № 877-V органи Державної служби України з питань праці при проведенні заходів державного нагляду (контролю), забезпечують дотримання принципів державного нагляду (контролю); вимог щодо місця здійснення державного нагляду (контролю); вимог щодо врегулювання окремих питань виключно законами; обмежень у проведеннях заходів нагляду контролю в разі наявності конфлікту інтересів; трактувань норм на користь суб`єкта господарювання у разі їх неоднозначного трактування; заборони на вилучення оригіналів документів та техніки; обов`язку збереження комерційної та конфіденційної таємниці; умов проведення планових заходів, розробки методики для визначення критерій ризику; права суб`єкта господарювання на ознайомлення з підставами заходу та отримання посвідчення (направлення) на проведення заходу; вимог до складення наказу, посвідчення (направлення) на проведення заходу та акту за результатами заходу; відповідальності посадових осіб органу державного нагляду (контролю); прав суб`єктів господарювання; права на консультативну підтримку суб`єктів господарювання; громадський захист; оскарження рішень органів державного нагляду (контролю) та умов віднесення суб`єктів господарювання до незначного ступеня ризиків у разі незатвердження відповідних критеріїв розподілу.

Зі змісту частини четвертої-п`ятої статті 2 Закону № 877-V вбачається, що органи Державної служби України з питань праці при проведенні заходів державного нагляду (контролю) керуються цим Законом з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, водночас мають забезпечити дотримання вимог норм перелічених у частині четвертій статті 2 Закону № 877-V.

Спеціальним законом, який відповідно до частини четвертої статті 2 Закону № 877-V повинен враховуватися органами Державної служби України з питань праці при проведенні заходів державного нагляду (контролю), є КЗпП України, зокрема, Глава XVIII "Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю".

Зазначений висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі № 805/430/18-а.

Згідно зі статтею 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно пунктом 1 Положення про територіальні органи Державної служби України з питань праці, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 27 березня 2015 року № 340, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 20 квітня 2015 року за № 438/26883, Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області (далі - Управління Держпраці) є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 265 КЗпП України визначено, що юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

На виконання частини першої статті 259 КЗпП України Кабінет Міністрів України постановою від 21.08.2019 № 823 затвердив Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 823), який визначає процедуру визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Згідно із пунктом 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Підстави для проведення інспекційного відвідування визначені пунктом 5 Порядку № 823.

Згідно із підпунктом 3 пункту 5 Порядку № 823 інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийнятого за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Як встановлено з матеріалів справи, підставою для призначення проведення інспекційного відвідування ТзОВ «Самбуд» слугував підпункт 3 пункту 5 Порядку № 823.

За змістом пункту 8 Порядку № 823 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

Водночас за змістом частини 11 статті 4 Закону № 877-V плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.

Разом з тим, згідно із п. 10 Порядку № 823, інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

6) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

За результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.

Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Другий примірник акта залишається в інспектора праці.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер і дата складення акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті.

Припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.

Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

Припис складається у двох примірниках, що підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.

Один примірник припису залишається в об`єкта відвідування.

Стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного в ньому строку виконання. Якщо об`єкт відвідування не надав відповіді або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту виконання припису, проводиться інспекційне відвідування з підстави, наведеної у підпункті 8 пункту 5 цього Порядку.

У разі відмови об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи від підписання або у разі неможливості особистого вручення акта та/або припису акт та припис складаються одночасно у трьох примірниках.

У разі відмови об`єкта відвідування підписати акт інспектор праці вносить до такого акта відповідний запис.

Два примірники акта та припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об`єкту відвідування за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, рекомендованим листом з описом документів у ньому та повідомленням про вручення. На примірнику акта та припису, що залишаються в інспектора праці, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування.

Об`єкт відвідування зобов`язаний повернути інспектору праці нарочно або поштовим відправленням з описом вкладення підписаний примірник акта та припису не пізніше ніж через три робочих дні з дати його отримання.

За наслідками проведеної перевірки, відповідачем винесений 13 серпня 2021 року припис про усунення виявлених порушень № _РВ622/259/АВ/П_.

Даним приписом зобов`язано директора ТзОВ «САМБУД» Петрину В.П. , усунути порушення законодавства про працю, за які передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 41 КУпАП, а саме перебуваючи на посаді директора ТОВ «САМБУД», в порушення вимог ч. 1 ст. 21 КЗп П України, ТОВ «САМБУД» не укладено трудовий договір з ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 , за яким дані працівники зобов`язуються виконувати роботу, визначену угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а товариство зобов`язується виплачувати їм заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін; в порушення вимог ч. 4 ст. 24 КЗпП України, ТОВ «САМБУД» допущено до роботи осіб, саме : ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове держане соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбаченихчастиною другоюстатті 265 Кодексу законів про працю України тачастинами другою - сьомою статті 53 Закону України«Про зайнятість населення» визначений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. № 509 (далі Порядок № 509).

Приписами п. 2 Порядку № 509 встановлено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі, зокрема, акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.

Згідно із п. 4 Порядку № 509, під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених вабзацах третьому - сьомомупункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначеніабзацом першимпункту 3 цього Порядку.

23 вересня 2021 року Управлінням Держпраці у Рівненській області постановою про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 23 вересня 2021 № РВ 622/259/000042/ТД-ФС накладено на ТзОВ «САМБУД» штраф у розмірі 1 080 000 (один мільйон вісімдесят тисяч) гривень.

Щодо виявлених в ході інспекційного відвідування порушень позивачем законодавства про працю, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Частиною 2 статті 265 КЗпП України передбачено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Відповідач наголошує, що в ході інспекційного відвідування встановлено допуск ТзОВ "Самбуд" певних осіб до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування про прийняття працівника на роботу.

Згідно частини другої статті 2 КЗпП України, працівники реалізують право на працю шляхом укладеннятрудового договорупро роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Частиною 1 статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Визначення трудового договору міститься у статті 21 КЗпП України та означає угоду між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

Отже, трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Аналогічні правові висновки також викладені в постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року по справі N 802/2066/16-а.

Матеріалами справи стверджується, що під час інспекційного відвідування відповідачем не було встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 писали заяви на працевлаштування до ТзОВ "Самбуд", подавали трудові книжки, документи про освіту, про стан здоров`я та інші документи, передбачені частиною другою статті 24 статті 24 КЗпП України, або іншим чином здійснили своє волевиявлення для працевлаштування.

З матеріалів справи вбачається, що ТзОВ "Самбуд" є Генеральним підрядником на об`єкті «Адміністративно - побутова будівля», за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , що перевірявся.

ТзОВ «Самбуд» укладено Договір підрядних робіт № 18/01/21/2 від 18 січня 2021 року з ТзОВ «Вентиляційні рішення «Вентсол» на об`єкті: «Адміністративно - побутова будівля», за адресою: м. Костопіль, вул. Бурова, 33. Умовами зазначеного договору (п.3.2.1.) передбачено, що підряник має право за власний рахунок залучати інших субпідрядників.

Згідно листа директора ТзОВ «Самбуд» Петрини В. П. від 19 липня 2021 року, товариство просило погодиди залучення субпідрядників для виконання робіт з опорядження та благоутрою на території, за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом від 24 липня 2021 року директор ТзОВ «Вентиляційні рішення «Вентсол» Бочан С.І. не заперечив щодо залучення субпідрядників для виконання робіт з опорядження та благоутрою на території, за адресою:

АДРЕСА_1 свою чергу, ТзОВ «Самбуд» укладено договори субпідряду від 26 липня 2021 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (27/07/2021; 31/07/2021; 28/07/2021; 32/07/2021; 34/07/2021; 26/07/2021).

Відповідно до п. 1.1. наведених договорів, замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання якісно та своєчасно надити послуги, а саме: - послуги з опорядження та благоустрою на території, за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно специфікації конкретизовано: найменування робіт, площа, ціна.(влаштування замощення, площею: 450 м.кв..).

Згідно п. 1.1 Договорів Виконавець не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, а сам організовує процес надання послуг (виконання робіт), в т. ч. використовує власні засоби та матеріали.

Згідно п. 2.1. 2.2. цих Договорів, за надані послуги (виконані роботи) в повних, попередньо погоджених сторонами обсягах «Замовник» сплачує «Виконавцеві» винагороду у розмірі 6100 грн. Здавання послуг (робіт) Виконавцем та приймання їх результатів Замовником оформлюється Актом прийняття наданих послуг (робіт), який підписується Сторонами протягом 3 (трьох) робочих днів після фактичного надання послуг (виконання робіт).

28 серпня 2021 між позивачем та ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 були підписані акти приймання-передачі наданих послуг (№ 34/07/2021; № 31/07/2021; № 26/07/2021; №27/07/2021; №32/07/2021; № 28/07/2021)

01 вересня 2021 року вказаним особами виплачена винагорода в сумі 4910 грн. 50 коп. кожному зокрема, згідно укладених договорів, що підтверджується відомістю на виплату грошей

Крім цього, 01 вересня 2021 року згідно платіжних доручень № 963, 965, 964 сплачені ПДФО, військовий збір та ЄСВ.

В судовому засіданні представник відповідача підтвердив, що вище зазначенні документи були наданні позивачем інспектору та в подальшому досліджувалися, як під час інспекційного відвідування, так і під розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення

У Рекомендаціях про трудове правовідношення N 198 (далі - Рекомендації) Міжнародної організації праці (далі - МОП), де зазначено, що держави-члени МОП повинні передбачити можливість визначення у своїх законодавчих та нормативно-правових актах або інших засобів конкретних ознак визначення трудових правовідносин. Серед таких ознак у Рекомендаціях зазначаються "підпорядкованість" та "залежність". У пункті 13 Рекомендацій "підпорядкованість" проявляється, якщо робота: 1. виконується відповідно до вказівок та під контролем іншої сторони; 2. передбачає інтеграцію працівника в організаційну структуру підприємства; 3. виконується виключно або переважним чином в інтересах іншої особи; 4. виконується працівником особисто; 5. виконується відповідно до графіка або на робочому місці, яке вказується або погоджується стороною, яка її замовила; 6. має характерну тривалість/продовжуваність; 7. вимагає особисту присутність працівника; 8. передбачає надання інструментів, матеріалів та механізмів стороною, яка є замовником. При встановленні трудових відносин за допомогою критерію "залежності" беруться до уваги наступні елементи: 1. періодичність виплати винагороди працівнику; 2. той факт, що така винагорода являється єдиним або основним джерелом доходів працівника; 3. виплата винагороди працівнику в натуральному вигляді шляхом надання працівнику, наприклад, продуктів харчування, житла, транспортних засобів; 4. реалізація таких прав як право на вихідні та відпустку; 5. оплата стороною, яка замовила роботу, поїздок працівника з метою виконання роботи; 6. відсутність фінансового ризику у працівника. Лише встановлення вказаних обставин у сукупності може безумовно свідчити про наявність трудових відносин.

Цивільно-правовими договорами від 26 липня 2021 року було передбачено виконання конкретної роботи, самостійну організацію та виконання робіт (п. 1.1), визначено конкретний строк виконання робіт (п. 4.1.), передбачено умову оплати виконаних робіт після їх виконання (п. 2.1, 2.2).

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 08 травня 2018 у справі № 127/21595/16-ц (№61-10203св18), які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч. 5ст. 242 КАС України.

Крім того, цивільно-правові договори від 26 липня 2021 року не є систематичними.

На даний час, цивільно-правові договори від 26 липня 2021 року були повністю виконані його сторонами, а тому в силу статті 599 Цивільного кодексу України є припиненими.

Чинне законодавство України не містить обов`язкових приписів, у яких випадках сторони зобов`язані укладати трудові договори, а в яких цивільно-правові договори (угоди) на виконання певних робіт, тому вважає, що сторони договору (в даному випадку, замовник та виконавець) вільні у своєму виборі щодо форми оформлення відносин, і на свій розсуд вправі визначати вид такого договору.

Отже, зазначені вище договори були спрямовані на кінцевий результат, що характеризує цивільно-правові (договірні) відносини, вказані договори містили умови щодо оплати результату виконаних робіт (наданих послуг), а не їх процесу, а фізична особа, що надавала послуги за зазначеними цивільно-правовими договорами не мала обов`язку дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства.

Окрім того, згідно поданих копії податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку, відповідно до яких позивачем сплачувався податок на доходи фізичних за вказаних осіб.

Поряд з вказаним, зазначаємо, що наведені цивільно-правові договори не визнано недійсними в судовому порядку, вони не мають ознак нікчемного правочину, а у відповідності до Порядку здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року N 823, яким визначено права посадових осіб - інспекторів праці під час здійснення інспекційних відвідувань, - інспектори праці не наділені повноваженнями тлумачити на власний розсуд характер правовідносин між сторонами цивільно-правового договору.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 14 травня 2020 року по справі № 640/1099/19,

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем виключно на підставі присутності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 02 серпня 2021 року, 03 серпня 2021 року на території, за адресую АДРЕСА_1 , зафіксованої на відеозапис у день проведення інспекційного відвідування, зроблено висновки про існування між позивачем та даними особами трудових відносин, без укладення трудового договору.

З дослідженого відеозапису інспекційного відвідування судом встановлено, що на ньому міститься тільки відеозапис під час яких працівники управління Держпраці з`ясовують анкетні дані осіб які перебували на території, останні повідоми лише своє прізвище, ім`я, по батькові. Також не було встановлено під запис, безпосередньої участі у будівництві.

На підставі відеозапису судом також встановлено, що під час опитування таких осіб, останні не підтверджували факт їхнього перебування в трудових відносинах з позивачем, виконання ними роботи та отримання за це заробітної плати.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем не були використані жодні повноваження, надані йому згідно з Порядком № 823. Зокрема, інспектори жодним чином не встановив, де знаходилися робочі місця вищевказаних осіб і яким чином вони створені; не опитали інших осіб на предмет того, чи перебували відповідні фізичні особи у трудових відносинах з позивачем, чи мали постійне робоче місце, графік роботи, чи отримували заробітну плату, тощо.

Представником відповідача підтверджено також ту обставину, що письмові пояснення у осіб, які були присутні у день проведення інспекційного відвідування не відбиралися.

Поряд з тим, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження описаних в акті №_РВ622/259/АВ_ від 13 серпня 2021 року обставин виконання робіт працівниками під керівництвом начальника дільниці ТзОВ «Самбуд» ОСОБА_8 ..

На іншому дослідженому судом відеозаписі, який було здійснено в будівлі адміністративного приміщення, за адресую АДРЕСА_1 вбачається, що працівники викоують роботи по опоряджуванню території - влаштовували замощення (вирівнювали бетон).

Доказів того, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 перебували у трудових відносинах з ТзОВ «Самбуд» без належного на те оформлення, крім описаних в акті №_РВ622/259/АВ_ від 13 серпня 2021 року обставин відповідачем суду надано не було.

З урахуванням зазначених доказів суд дійшов висновку, що перебування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 02 серпня 2021 року, 03 серпня 2021 року на території, за адресую АДРЕСА_1 , не свідчить про існування трудових відносин між ними та не підтверджує фактичного допущення зазначених осіб до роботи.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування та не підтвердив належними та допустимими доказами порушення позивачем законодавства про працю, а тому оскаржуваний припис та постанови про накладення штрафу суд вважає протиправними, прийнятими упереджено, без урахування фактичних обставин справи.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів "доброго врядування" і "належної адміністрації" (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до "якості" закону).

Наприклад, у пунктах 70-71 рішення по справі "Рисовський проти України" (29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування", зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), № 33202/96, пункт 120, "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), № 48939/99, пункт 128, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункту 72, "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), № 10373/05, пункту 51). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, пункт 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), пункт 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), пункт 119).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), пункту 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункту 58, "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), № 32457/05, пункту 40, "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), № 35298/04, пункту 67). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип "належного урядування" може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (наприклад, рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), пункту 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (зазначені вище рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункт 53 та "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), пункт 38).

За результатом розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, належних та достовірних доказів щодо предмета доказування суду не надав, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У сукупності викладеного суд вважає, що постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 23 вересня 2021 № РВ 622/259/000042/ТД-ФС та припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 13 серпня 2021 року № _РВ622/259/АВ/П прийняті необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Відтак, оскаржені постанова та припис відповідача є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи вимоги ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати на суму 18470 грн., сплачені як судовий збір згідно з платіжним дорученням від 04 жовтня 2021року №1106 та платіжним дорученням від 04 жовтня 2021року №1105, що знаходиться в матеріалах справи.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Самбуд" до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправними та скасування постанови, припису, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис Управління Держпраці у Рівненській області про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 13.08.2021 №_РВ 622/259/АВ/П.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу за порушеня законодавства про працю та зайнятість населення від 23.09.2021 № РВ 622/259/000042/ТД-ФС.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Самбуд" за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління Держпраці у Рівненській області судові витрати зі сплати судового збору на суму 18470 (вісімнадцять тисяч чотириста сімдесят) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Самбуд" (вул. Волинської Дивізії, 31, кв.78, м. Рівне, 33016, ЄДРПОУ/РНОКПП 39727944)

Відповідач - Управління Держпраці у Рівненській області (вул. Лермонтова, 7, м. Рівне, 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 39780243)

Повний текст рішення складений 12 січня 2022 року

Суддя Д.П. Зозуля