Справа № 751/7931/21
Суддя: Овсієнко Ю. К.
Дата ухвалення: 2022-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№751/7931/21
Провадження №2-а/751/14/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2022 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Овсієнко Ю.К.,

за участю секретаря Іскра К.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Кравченка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Північної митниці Держмитслужби про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0216/10200/21 від 10.06.2021 року,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Північної митниці Держмитслужби, в якому просить: визнати незаконною та скасувати постанову Північної митниці Держслужби в справі про порушення митних правил № 0216/10200/21 від 10 червня 2021 року, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 4 статті 469 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000 грн.; провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 469 Митного кодексу України закрити в зв`язку з порушенням процедури притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 1-8).

Свої вимоги мотивує тим, що 31 березня 2021 року відповідачем заведено справу про порушення митних правил № 0216/10200/21 за ч. 4 ст. 469 МК України відносно позивача за фактом передачі транспортного засобу VOLVO V50, VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , в користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим «транзит».

Позивач стверджує, що вказаний протокол про порушення митних правил він не отримував.

10 червня 2021 року Північною митницею Держмитслужби була винесена постанова в справі про порушення митних правил № 0216/10200/21, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбачених частиною 4 статті 469 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000 грн..

Вважає, що Північною митницею Держмитслужби були порушені норми матеріального та процесуального права, оскільки не було дотримано вимог ст. 526 Митного Кодексу України щодо складення протоколу, отримання пояснень позивача, а також повідомлення його про здійснення провадження по митній справі відносно позивача. Оскільки частиною другою цієї статті вказано, що про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Зазначає, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи. В порушення вимог ст.526 Митного Кодексу України 10 червня 2021 року справа була розглянута без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Таким чином, Північною митницею Держмитслужби оформлено постанову про порушення митних правил без участі позивача, у зв`язку з чим були обмежені його права на захист та він був позбавлений можливості скористатися своїм правом надання доказів в підтвердження обставин даної справи.

Позивач вказує, що про оскаржувану постанову він дізнався тільки після того, як виконавча служба відкрила виконавче провадження № 66664337 щодо стягнення штрафів у справах про адміністративні правопорушення. Запрошення на розгляд справи, яке відбулося 10.06.2021, позивачем отримано не було. Ознайомитися із матеріалами справи про порушення митних правил та оскаржуваною постановою позивач зміг тільки 12 жовтня 2021 року у приміщенні Північної митниці Держмитслужби. Водночас, станом на сьогодні позивач досі не отримав копію оскаржуваної постанови.

Також вказує, що 15 травня 2021 року набрали чинності Закони України 1402-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо справляння податків і зборів, інших обов`язкових платежів, об`єктом оподаткування якими є транспортні засоби» та 1403-ІХ «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України». 13 липня 2021 року було здійснено митне оформлення транспортного засобу VOLVO V50, VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Даний транспортний засіб пройшов митне очищення, відповідно при митному оформленні транспортного засобу було сплачено «добровільний внесок», який звільняє осіб від адміністративних відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 Митного кодексу. Одержувачем вказаного транспортного засобу є ОСОБА_1

02 листопада 2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Встановлено відповідачу, з урахуванням строку, встановленого ч. 1 ст. 286 КАС України, 15-денний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

30 листопада 2021 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 31-36), в якому просить залишити без задоволення позовну заяву. Відповідач у відзиві зазначає, що 31.03.2021 Північною митницю Держмитслужби заведено справу про порушення митних правил 0217/10200/21 за частиною 6 статті 470 Митного кодексу України відносно громадянина України ОСОБА_1 за фактом перевищення строку транзиту транспортного засобу марки «VOLVO V 50», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 . Проведеною перевіркою, відповідно до інформації, наявної в ЄАІС Держмитслужби та АСМО «Інспектор» встановлено, що вказаний транспортний засіб ввезено з метою особистого користування на митну територію України 15.09.2018 в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС у митному режимі транзиту громадянином України ОСОБА_1 .

Інформація щодо переміщення через митний кордон України автомобіля марки «VOLVO V 50», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , поміщення зазначеного транспортного засобу в інший митний режим, дозволений Митним кодексом України, після 15.09.2018 в ЄАІС Держмитслужби відсутня.

05.02.2021 до Північної митниці Держмитслужби надійшов лист-запит слідчого відділу Чернігівського РУП ГУ Національної поліції України в Чернігівській області від 02.02.2021 №829/124/48/5/2021 щодо розслідування кримінального провадження №0000212 від 29.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участі транспортного засобу марки «VOLVO V 50», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 .

Листом від 18.02.2021 №5316/124/48/5/2021 слідчий відділ Чернігівського РУП ГУ Національної поліції України в Чернігівській області повідомив, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участі транспортного засобу марки «VOLVO V 50», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 за кермом вказаного транспортного засобу знаходилася громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, встановлено факт користування автомобілем марки «VOLVO V 50», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , громадянкою ОСОБА_2 , що свідчить про передачу даного транспортного засобу, поміщеного у митний режим транзиту, у користування особі, яка безпосередньо не помішувала його у митний режим транзиту.

Оскільки, громадянин ОСОБА_1 в порушення положень статті 325 МК України, передав транспортний засіб марки «VOLVO V 50», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , поміщений у митний режим транзиту, у користування особі, яка безпосередньо не поміщувала його у митний режим транзиту, то зазначені обставини вказують на наявність в діях громадянина ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, передбаченого частиною 4 статті 469 МК України. З огляду на викладене вище, обставин, які б згідно ст.ст. 17, 247 КУпАП та ст. 460 МК України виключали адміністративну відповідальність громадянина ОСОБА_1 або виключали провадження у справі про ПМП № 0216/10200/21, не встановлено.

З метою встановлення всіх обставин, ОСОБА_1 запрошувався до Північної митниці Держмитслужби для надання пояснень з приводу перевищення строку доставки та передачі транспортного засобу марки «VOLVO V 50», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 (лист Північної митниці Держмитслужби від 24.02.2021 № 7.11-1/7.11-20-03/10/1637, з ідентифікатором №694). Листом від 24.03.2021 №7.11-1/7.11-20-03/10/2414 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з ідентифікатором №809) Північна митниця Держмитслужби зверталась до громадянина ОСОБА_1 з проханням прибути до Північної митниці Держмитслужби для складання протоколу про порушення митних правил. Вищезазначені листи були отримані ОСОБА_1 особисто. Примірник протоколу про порушення митних правил від 31.03.2021 №0216/10200/21 направлено ОСОБА_1 листом від 01.04.2021 №7.11-1/7.11- 20-03/10/2740.

Відповідач вказує, що виходячи з приписів ч. 9 та ч. 10 ст. 494 МК України, протокол про порушення митних правил №0216/10200/21 вважається врученим громадянину ОСОБА_1 .

Листами від 19.04.2021 № 7.11-3/7.11-20-04/10/3294 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з ідентифікатором №230) та від 12.05.2021 №7.11-2/7.11-20-04/10/3955 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з ідентифікатором №359) громадянина ОСОБА_1 повідомлено про час та місце розгляду справи №0216/10200/21.

Відповідач вважає, що Північною митницею Держмитслужби вжито всі необхідні заходи щодо забезпечення прав ОСОБА_1 , передбачених ст. ст. 494, 498 та 526 МК України.

Тому постановою в. о. начальника Північної митниці Держмитслужби Мартинова С.В. від 10.06.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів громадян на суму 34000 грн.

Також відповідач вказує, що позивач у позові аргументовано не наводить жодної з підстав, передбачених ст. 531 МК України, як і не наводить жодного аргументу, який би вказував на відсутність складу ПМП, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України.

14.12.2021 року позивачем надано відповідь на відзив (а.с. 64-69), у якій зазначає, що листом від 18.02.2021 № 5316/124/48/5/2021 слідчий відділ Чернігівського РУП ГУ Національної поліції України в Чернігівській області повідомив, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участі транспортного засобу марки VOLVO V50, VlN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 за кермом вказаного транспортного засобу знаходилася громадянка ОСОБА_2 , - дружина позивача ОСОБА_1 . На даному транспортному засобі їздить тільки ОСОБА_1 на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участі транспортного засобу VOLVO V50 позивач купував продукти у супермаркеті та попросив свою дружину ОСОБА_2 перепаркувати автомобіль у зв`язку з тим, що заблокували проїзд іншим автомобілям. На дорогах транспортним засобом керував виключно ОСОБА_1 . Станом на 18 лютого 2021 року, автомобіль перебував в спільній сумісній власності подружжя. Таким чином даний транспортний засіб не міг передаватися у власність іншому у подружжі, оскільки перебував у спільній сумісній власності подружжя.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив. Поляснив, що машину не передавав сторонній особі, а лише його дружина везла дітей. Митні платежі та добровільний внесок митниці сплатив, машину розмитнив і зареєстрував на себе, лише не встиг цього зробити до ДТП. Зазначив, що є юридично необізнаною людиною, вважає накладення штрафу митницею несправедливим і безпідставним.

Представник відповідача у судовому засіданні в задоволенні позову просив відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою в.о. начальника Північної митниці Держмитслужби Мартинова С.В. в справі про порушення митних правил №0216/10200/21 від 10 червня 2021 року громадянина України ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 34000 гривень. (а.с. 38-41).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 31.03.2021 Північною митницю Держмитслужби заведено справу про порушення митних правил 0217/10200/21 за частиною 6 статті 470 Митного кодексу України відносно громадянина України ОСОБА_1 за фактом перевищення строку транзиту транспортного засобу марки «VOLVO V 50», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 . Проведеною перевіркою, відповідно до інформації, наявної в ЄАІС Держмитслужби та АСМО «Інспектор» встановлено, що вказаний транспортний засіб ввезено з метою особистого користування на митну територію України 15.09.2018 в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС у митному режимі транзиту громадянином України ОСОБА_1 .

Інформація щодо переміщення через митний кордон України автомобіля марки «VOLVO V 50», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , поміщення зазначеного транспортного засобу в інший митний режим, дозволений Митним кодексом України, після 15.09.2018 в ЄАІС Держмитслужби відсутня.

05.02.2021 до Північної митниці Держмитслужби надійшов лист-запит слідчого відділу Чернігівського РУП ГУ Національної поліції України в Чернігівській області від 02.02.2021 №829/124/48/5/2021 щодо розслідування кримінального провадження №0000212 від 29.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участі транспортного засобу марки «VOLVO V 50», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 .

Листом від 18.02.2021 №5316/124/48/5/2021 слідчий відділ Чернігівського РУП ГУ Національної поліції України в Чернігівській області повідомив, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участі транспортного засобу марки «VOLVO V 50», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 за кермом вказаного транспортного засобу знаходилася громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки, громадянин ОСОБА_1 в порушення положень статті 325 МК України, передав транспортний засіб марки «VOLVO V 50», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , поміщений у митний режим транзиту, у користування особі, яка безпосередньо не поміщувала його у митний режим транзиту, то зазначені обставини вказують на наявність в діях громадянина ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, передбаченого частиною 4 статті 469 МК України.

Згідно копії свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_1 (а.с. 73).

З копії декларації UA102180/2021/001341 від 13.07.2021 року вбачається, що транспортний засіб марки «VOLVO V 50», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , розмитнений ОСОБА_1 (а.с. 11-12) і право власності на нього зареєстровано за останнім, що вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с. 13-14).

Відповідальність за ч.4 ст.469 МК України настає у випадку передачі транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не помішувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи помішувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні.

Частиною першою статті 531 МК України встановлено, що підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є:

1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;

2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду;

3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;

4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;

5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;

6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Частина друга статті 531 МК України визначає, що підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Тобто, Митний кодекс України не визначає вичерпного переліку підстав для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, прямо передбачаючи визнання такими обставинами інших, визначених законами обставин.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 77 КАС України обов`язок доказування обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, покладає на сторону, яка на такі обставини посилається. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З відповіді ст. слідчого СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області Кондренко О.М. від 18.02.2021 №531вх/124/48/5/2021 (а.с. 57), вбачається, що відповідно до матеріалів кримінального провадження №0000212 від 29.12.2021 р. за кермом автомобіля марки «VOLVO V 50», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , на момент скоєння ДТП, знаходилась водійка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У салоні вказаного автомобіля під час ДТП перебувала тільки її малолітня донька ОСОБА_3 , 2013 р.н.

ОСОБА_2 є дружиною позивача ОСОБА_1 , який являється особою, що безпосередньо ввозила даний транспортний засіб на митну територію України, і на час розгляду даної справи власником вказаного транспортного засобу, що не можна розцінювати як передачу транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження іншій особі.

Тріада правомочностей власника, яка згадана в диспозиції частини 4 статті 469 МК України, передбачає вчинення юридично значимих дій щодо належного майна. Будь-яких усних чи письмових угод щодо транспортного засобу позивачем не укладалось і відповідачем - суб`єктом владних повноважень наявність таких угод не доведена. Керування транспортним засобом дружиною позивача в момент дорожньо-транспортної пригоди є суто технічною функцією і не свідчить про передачу його у володіння, користування або розпорядження. Транспортний засіб не вибув із володіння, користування або розпорядження позивача, оскільки був ним оформлений та розмитнений в режимі «імпорт» і зареєстрований за ним на праві власності.

Також заслуговують на увагу доводи позивача про нетривалу відсутність його в транспортному засобі саме під час дорожньо-транспортної пригоди і правовий статус автомобіля як спільного майна подружжя.

Згідно частини другої статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, і вважає за необхідне це зробити щодо підстав скасування оскаржуваної постанови. Такий вихід за межі позовних вимог пов`язаний із захистом саме тих прав, свобод та інтересів, щодо яких подана позовна заява (постанова Верховного Суду від 24 вересня 2019 року у справі № 819/1420/15).

Відтак суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 469 МК України.

Враховуючи викладене у сукупності, суд вважає необхідним відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України позовну заяву задовольнити, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем у позовній заяві заявлено клопотання про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на його користь понесених ним судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

Правова позиція, щодо необхідності сплати судового збору за подання позовної заяви про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №543/775/17.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду відійшла від висновків Верховного Суду України, які викладені в постанові від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16) та вказала, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Так, п. 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Таким чином, позивачу необхідно було сплатити судовий збір у сумі 454 грн. 00 коп. за звернення до адміністративного суду із вказаною позовною заявою.

Проте, з квитанції про сплату №86181 від 22.10.2021 року вбачається, що позивачем за звернення до суду із вказаною позовною заявою сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн. (а.с. 9).

У відповідності до ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 454,00 грн.

В свою чергу, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» судовий збір в розмірі переплаченої суми 454,00 грн. підлягає поверненню позивачу.

У позовній заяві також міститься клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду із вказаною позовною заявою з тих підстав, що копію оскаржуваної постанови він не отримував і з текстом вказаної постанови він ознайомився в приміщенні Північної митниці Держмитслужби 12 жовтня 2021 року, що підтверджується розпискою про ознайомлення (а.с. 10). Враховуючи, що матеріали справи не містять достовірних відомостей про отримання копії оскаржуваної постанови позивачем чи ознайомлення з її змістом раніше вказаної дати, суд вважає за необхідне клопотання позивача задовольнити та поновити йому строк звернення до суду з вказаним адміністративним позовом.

На підставі наведеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 9, 251 КУпАП, ч. 4 ст. 469, ст. 531 МК України, ст. ст. 6, 8, 9, 12, 77, 94, 241-246, 255, 257-263, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Північної митниці Держмитслужби про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0216/10200/21 від 10.06.2021 року.

Позов задовольнити.

Постанову в справі про порушення митних правил №0216/10200/21 від 10 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , винесену в.о. начальника Північної митниці Держмитслужби Мартиновим С.В. - скасувати, і закрити справу про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Північної митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , з Державного бюджету України суму зайво сплаченого при поданні адміністративного позову судового збору у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок згідно квитанції про сплату №86181 від 22.10.2021 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ю.К. Овсієнко