Справа № 280/4356/21
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2022 року м. Дніпросправа № 280/4356/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року (суддя Татаринов Д.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року позов задоволено частково.

Суд вирішив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням пільги, встановленої статтею 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», шляхом встановлення підвищення до пенсії в розмірі 25 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням пільги, встановленої статтею 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», шляхом встановлення підвищення до пенсії в розмірі 25 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 15 квітня 2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Відповідачем була подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог, в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що згідно з пунктом 1 частини першої статті 10 ЗУ №3551, чинність цього Закону поширюється, зокрема на сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, визначених у статтях 6 та 7 цього Закону, які загинули (пропали без вісті) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків) , а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфлікті. Згідно з витягу протоколу №94 від 09.02.2009 ЦВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювання колишнього військовослужбовця встановлено, що захворювання прапорщика запасу ОСОБА_2 пов`язано з виконанням обов`язків військової служби при перебування у країнах, де велися бойові дії.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, 15 березня 2012 року ОСОБА_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою, в якій просила здійснити перерахунок її пенсії, починаючи з 01 квітня 2019 року, з урахуванням пільги, встановленої статтею 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», шляхом встановлення підвищення до пенсії в розмірі 25 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 01 квітня 2021 року позивачу відмовлено у задоволенні зазначеної заяви із посиланням на те, що оскільки померлий чоловік ОСОБА_2 за матеріалами справи за життя не був визнаний особою з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, то підстави для встановлення підвищення до пенсії Позивача в розмірі 25 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відсутні.

Позивач звернулась до суду з даним позовом.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність відмови не була доведена.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», чинність цього Закону поширюється на 1) сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

До членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать, зокрема, один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні.

Відповідно до частини четвертої статті 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» членам сімей, зазначеним у пункті 1 статті 10 цього Закону, а також дружинам (чоловікам) померлих осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, які не одружилися вдруге, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що членам сім`ї померлого ветерана війни передбачене підвищення в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 1994 року №94 «Про порядок надання пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що документами, на підставі одного з яких надаються пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», є, зокрема, пенсійне посвідчення (при наявності штампу чи відповідного запису «Україна. Сім`я загиблого» або «Україна. Дружина (чоловік) померлого інваліда (учасника Вітчизняної війни)», або довідки, видані органами Міністерства оборони, Міністерства внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Міністерства з питань надзвичайних ситуацій, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Управління державної охорони, Міністерства соціального захисту населення.

Положеннями пункту 7 вказаної постанови визначено, що громадянам, які набули статусу ветерана війни або особи, яка має особливі заслуги перед Батьківщиною, та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», після прийняття цього Закону, пільги надаються з дня звернення.

Судом першої інстанції вірно було взято до уваги те, що статус члена сім`ї померлого ветерана війни позивача підтверджено посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 15 квітня 2019 року Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району, відтак позивач має право на підвищення в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 15 квітня 2019 року.

Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 12 січня 2022 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш