Справа № 727/10687/21
Суддя: Танасійчук Н. М.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/25/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді: Танасійчук Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Желик І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шевченківського районного суду м.Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу 1 роти 1 БУПП в Івано-Франківській області, старшого лейтенанта поліції Ковалюк Тетяни Михайлівни про визнання незаконною та скасування постанови в справі про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з адміністративним позовом до відповідача Інспектора взводу 1 роти 1 БУПП в Івано-Франківській області, старшого лейтенанта поліції Ковалюк Т.М. про визнання незаконною та скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою суду від 13.12.2021 року, за заявою позивача, було залучено співвідповідачем у справі УПП в Івано - Франківській області.

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що 24.10.2021 року старшим лейтенантом поліції Ковалюк Т.М. винесено постанову про адміністративне правопорушення, серії БАА №929047, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч.10 ст. 121 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., за те, що він 24.10.2021 року, о 10 год. 20 хв. керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 74 км/год. в населеному пункті, чим перевищив швидкість на 24 км/год. Швидкість руху зафіксована приладом Трукам ТС- 008453, чим порушив п. 12.4 ПДР та перевозив дитину, яка не досягла зросту 145 см без спеціальних утримуючих систем, що дозволяють пристебнути дитину паском безпеки, чим порушив п. 21.11«Б» ПДР.

Зазначає, що в цей день дійсно керував транспортним засобом Рено Меган, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Н-10 в напрямку м. Івано-Франківськ. Наближаючись до села Лісна Слобідка, Коломийського району, Івано-Франківської області помітив дорожній знак 5.45 "Початок населеного пункту", який застосовується для позначення початку населеного пункту, в якому діють вимоги ПДР, що визначають порядок руху в населених пунктах. Цей знак установлюється на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

Помітивши вказаний дорожній знак нимбули вжиті заходи щодо зменшення швидкості руху до дозволеної у населеному пункті. Проте, приблизно за 100 м від межі населеного пункту, екіпажем патрульної поліції було здійснено зупинку автомобіля Рено Меган, д.н.з. НОМЕР_1 . Виконавши вимоги працівників патрульної поліції позивач зупинився. За кілька хвилин, після зупинки, до автомобіля, в якому знаходився ОСОБА_1 з своєю сім`єю, підійшов один із патрульних поліцейських. Цей співробітник патрульної поліції повідомив, що позивачем було порушено п. 12.4 ПДР, а саме, що він рухався зі швидкістю 74 км/год. На що йому позивач пояснив, що він зменшував швидкість, як тільки побачив відповідний дорожній знак.

За декілька хвилин до автомобіля підійшла Інспектор взводу 1 роти 1 БУПП в Івано-Франківській області, старший лейтенант поліції Ковалюк Тетяна Михайлівна .

Помітивши на задньому сидінні автомобіля малолітню дитину, Інспектор взводу 1 роти 1 БУПП в Івано-Франківській області, старший лейтенант поліції Ковалюк Т.М. ствердно заявила, що позивачем, крім п. 12.4 також порушений п. 21.11 ПДР, а саме, що забороняється перевозити дітей, зріст яких менше 145 см, у транспортних засобах без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу.

Після цього, Інспектор взводу 1 роти 1 БУПП в Івано-Франківській області, старший лейтенант поліції Ковалюк Тетяна Михайлівна перейшла до розгляду справи про адміністративне правопорушення.

В ході розгляду справи, на питання яким чином фіксувалося перевищення швидкості руху, Відповідач повідомила, що це здійснювалось інспекторами за допомогою приладу TRUCAM LTI 20/20ТС 008453, який працював не в автоматичному режимі, а сам прилад під час фіксації знаходився в руках інспектора. Із записами приладу фіксації швидкості руху позивачу не було надано можливості ознайомитися.

В подальшому, на усне клопотання про надання доказів, якими Відповідач може підтвердити своє припущення, що дитина не досягла зросту в 145 см, Інспектор взводу 1 роти 1 БУПП в Івано-Франківській області, старший лейтенант поліції Ковалюк Т.М. повідомила: «бо я так думаю».

З постановою не погоджується. Впевнений, що своїми діями не вчиняв адміністративного правопорушення. Заміри швидкості руху його транспортного засобу проводилися приладом «Трукам» ТС-008453. Вказує, що у нього виникають сумніви чи прилад працює справно, використовувався у відповідності до ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію» та чи проходив він сертифікацію, як прилад, який повинен її проходити. Без належного сертифікату, прилад Трукам ТС-008453 не можна використовувати для вимірювання швидкості руху транспортних засобів, а тому вважає даний доказ недопустимим до розгляду суду.

Посилаючись на ч. 10 ст. 121, ч.1 ст. 122, ст. ст. 247, 251, 288 КУпАП, ст. ст. 25, 74, 77, 171, 286 КАСУ просить визнати дії Інспектора взводу 1 роти 1 БУПП в Івано-Франківській області, старшого лейтенанта поліції Ковалюк Т.М. протиправними та скасувати постанову серії БАА №929047 від 24.10.2021 року.

Згідно ст.286 ч.1 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

02 листопада 2021 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці по даній справі відкрито провадження в порядку ст.286 КАС України, призначено справу до розгляду та надано відповідачу строк для подачі відзиву на адміністративний позов.

21 грудня 2021 року на адресу суду від відповідача інспектора взводу 1 роти 1 БУПП в Івано-Франківській області, старшого лейтенанта поліції Ковалюк Т.М. надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву відповідач вказує, що твердження позивача не відповідають дійсності, вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а позовна заява не підлягає задоволенню. Вказує, що 24.10.2021 року близько 10 год. 20 хв. екіпажем УПП в Івано- Франківській області ДПП, у складі якого перебувала інспектор роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в Івано-Франківській області ДПП) старший лейтенант поліції Ковалюк Тетяна Ярославівна (далі - Відповідач), під час несення служби в с. Лісна Слобідка, Коломийського району на 146 км автодороги Н-10 Івано-Франківської області, за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС008453) виявлено порушення Правил дорожнього руху (далі - ПДР), а саме: водій транспортного засобу Рено Меґан із номерним знаком НОМЕР_1 (далі - ТЗ) рухався зі швидкістю 74 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 24 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив ПДР. Після чого поліцейським подано сигнал про зупинку ТЗ. Після зупинки ТЗ Відповідач підійшовши до водія, представився відповідно до ч. З ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», проінформував водія про причину зупинки, а саме про те, що водій рухався зі швидкістю 74 км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 24 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України. В ході спілкування з Відповідачем побачив в салоні ТЗ Позивача малолітню дитину (сина Позивача), який знаходився на задньому пасажирському сидінні ТЗ без спеціального дитячого крісла. Після чого Відповідачем було повідомлено Позивача, що окрім перевищення дозволеної швидкості, він перевозив у салоні ТЗ дитину віком до 12 років, без спеціального крісла яке надає змогу пристебнутися ременем безпеки чим порушив ч. 10 ст. 121 КУпАП. Внаслідок чого ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.10 ст. 121 та ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. Факт вчинення адміністративного правопорушення був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС 0008453) та підтверджується відповідними фото та відеозаписом із нагрудних камер поліцейських. Вказує, що на виконання вимог статей 268, 278, 279 КУпАП відповідач, розпочавши розгляд справи, назвав своє ім`я, посаду та спеціальне звання, зазначив порушення, яке вчинив позивач, пояснив позивачеві його права та надав можливість надати пояснення з приводу вчиненого правопорушення. Вказує, що винесення постанови відповідачем відбулося безпосередньо на місці вчинення правопорушення. відповідно до та в межах чинного законодавства. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат перевірки засобів вимірювальної техніки від 26.12.2018 № UA.TR.001 241-18 Rev. 0, виданого державним підприємством Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ», чинного до 26.12.2028 року. Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCAM визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437 і становить 1 рік. Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08.02.2016 № 193. Вважає, що підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні, просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засіданні не з`явився, попередньо надіславши заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, просив слухати справу за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, просив при розгляді справи врахувати відзив в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

З наданої суду копії постанови серії БАА №929047 від 24.10.2021 року, що була винесена інспектором взводу 1 роти 1 БУПП в Івано-Франківській області, старшим лейтенантом поліції Ковалюк Т.М., встановлено , що позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.10 ст.121 та ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. Як зазначено в постанові, 10 год. 20 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Рено Меган, д.н.з. НОМЕР_1 , по автодорозі Н-10 в напрямку м. Івано-Франківськ в с. Лісна Слобідка рухався зі швидкістю 74 км/год. в населеному пункті, чим перевищив швидкість на 24 км/год. Швидкість руху зафіксована приладом Трукам ТС- 008453, чим порушив п. 12.4 ПДР та перевозив дитину яка не досягла зросту 145 см без спеціальних утримуючих систем, що дозволяють пристебнути дитину паском безпеки, чим порушив п. 21.11«Б» ПДР.

Згідно зі ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктом 12.4 ПДР України передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Разом з тим, доказів, які б однозначно свідчили про винуватість позивача ОСОБА_1 в порушенні зазначених вимог Правил дорожнього руху України суду не надано.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В той час, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

При цьому, відповідачем на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови суду не було надано доказів на підтвердження власної позиції. В тому числі, суду було надано відеозапис з нагрудних бодікамер поліцейських, на яких не відображено прив`язку до населеного пункту, разом з тим чітко вбачається позиція позивача звернути увагу, на те що знак про початок населеного пункту відображено попереду його транспортного засобу, про що позивач просив зафіксувати на бодікамеру працівників поліції, але працівником поліції дана вимога була проігнорована, натомість поліцейським було чітко вказано місце вчинення правопорушення, а саме, що порушення було зафіксовано до населеного пункту с. Лісна Слобідка, Коломийського району, без зазначення чіткої адреси як це зазначено в самій постанові.

Суду було надано відзив на адміністративний позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення до якого долучено фото з TruCAM , відповідно знайшли своє підтвердження доводи позивача, про те, що подія відбулася поза межами населеного пункту. Зокрема з доказів, наданих працівниками поліції вбачається місце вчинення правопорушення - АД Н10 на 146 км, а не населений пункт з прив`язкою до вулиці та нумерації будинку, як це зазначено в оскаржуваній постанові.

З відеозаписів з бодікамер працівників поліції вбачається, що працівниками поліції без ознайомлення позивача з матеріалами справи було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, разом з тим тільки після оголошення про накладення адміністративного стягнення позивачу було оголошено його права та обов`язки, що не дало можливості позивачу ознайомитися з матеріалами справи, надати будь які клопотання, заперечення чи спростування з приводу даної справи, а також можливості скористатися правовою допомогою, у зв`язку з чим встановлено порушення працівником поліції ст. 279 КУпАП, а саме порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, так як розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки та після цього оголошує протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

З огляду на вищевикладене, доводи позивача відповідачем не спростовані та заслуговують на увагу.

Згідно положення ст. 40 Закону № 580-VIII при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото - і відеотехніку повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото - і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону.

Крім того, прилад TRU CАM не був влаштований стаціонарно, а фіксація швидкості здійснювалася з рук поліцейського - ручне вимірювання швидкості прямо суперечить приписам ст. 40 Закону. Це ставить під сумнів точність вимірювання показника швидкості руху автомобіля положення ст. 40 Закону № 580-VIII при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото - і відеотехніку повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото - і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону. Відповідне положення міститься у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду міста Львова від 21 січня 2021 року у справі № 157/703/20 п.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.І ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.(«Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08. рішення від 20.09.2016р.)

Таким чином, суд вважає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП є недоведеним та в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що представником відповідача не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог ч.10 ст. 121 КУпАП.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав свого процесуального обов`язку з доказування правомірності прийнятого ним рішення, зокрема не довів, що 24.10.2021 о 10 год. 20 хв., в с. Лісна Слобідка, Коломийського району на 146 км автодороги Н-10 Івано-Франківської області, позивач, керуючи транспортним засобом Рено Меган, д.н.з. НОМЕР_1 , перевозив дитину зростом менше 145 см. та віком, що не досягла 12 років на задньому сидінні без використання спеціальних засобів, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією, чим порушив п. 21.11.б Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 10 ст. 121 КУпАП.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем у встановленому порядку не доведено обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для її скасування.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно приписів ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що під час винесення оскаржуваної постанови, інспектором поліції не зібрано достатніх достовірних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, суд вважає, що згідно приписів вищенаведеної норми, виникає необхідність закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відносно ОСОБА_1 ..

За наведених обставин, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.10 ст. 121, ч.1 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню, справа про адміністративне правопорушення - закриттю, а позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненю судови витрати, що складаються з витрат на оплату судового збору в розмірі 454 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст.7, 9, 122, 247, 251, 252, 258, 280 КУпАП, ст.ст.5, 20, 77, 139, 241-246, 250, 251, 268, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 1 БУПП в Івано-Франківській області, старшого лейтенанта поліції Ковалюк Тетяни Михайлівни про визнання незаконною та скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову інспектора взводу 1 роти 1 БУПП в Івано-Франківській області, старшого лейтенанта поліції Ковалюк Тетяни Михайлівни, серії БАА №929047 від 24.10.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.10 ст.121 та ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. - скасувати.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.10 ст.121 та ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути за рахунок державних асигнувань Управління патрульної поліції в Івано- Франківській області, що розташоване у с. Микитинці вул.Юності 23, на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.М.Танасійчук