Справа № 440/14499/21
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/14499/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу позовом ОСОБА_1 до Мартинівської сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Мартинівської сільської ради (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Мартинівської сільської ради, що полягає у не розгляді заяви;

- зобов`язати Мартинівську сільську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га. із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту с.Мартинівка (Халтурине), Полтавського (Карлівського) району, Полтавської області.

- зобов`язати Мартинівську сільську раду подати звіт про виконання рішення суду у місячний строк з дня набрання ним законної сили.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що позивач звернувся відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, однак, станом на звернення до суду з даним позовом Мартинівською сільською радою не прийнято рішення за результатами розгляду відповідної заяви, чим порушено вимоги статтей 118, 122 Земельного кодексу України.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

У відзиві на позовну заяву відповідач висловив заперечення проти задоволення позову, зазначивши, що за результатами розгляду заяви позивача одинадцятою черговою сесією восьмого скликання Мартинівської сільської ради прийнято рішення від 24.09.2021. Також зазначено, що вимога про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою не підлягає задоволенню, оскільки дані дії є дискреційними повноваженнями суб`єкта владних повноважень.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

06.12.2021 до суду надійшла відповідь на відзив в якій позивач заперечував проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву. Крім того, зазначив, що відповідачем приховувалося рішення за результатами розгляду відповідної заяви.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Карлівським РС УДМС України в Полтавській області 01.08.2013.

Позивач звернувся до Мартинівської сільської ради з заявою в якій просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства на території Мартинівської сільської ради Карлівського району Полтавської області в межах населеного пункту.

До заяви додано: копія паспорта, копія ідентифікаційного коду, викопіювання бажаного місця розташування земельної ділянки.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача із запитом від 20.10.2021 про отримання рішення за результатами заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача неприйняття рішення за результатами розгляду заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (далі-ЗК України).

За змістом ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно із пунктом "в" частини 3 статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Пунктом "б" частини першої статті 121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

За приписами частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Як визначено частиною сьомою згаданої статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтею 122 ЗК України.

Частиною 1 статті 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону №280/97-ВР визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до положень частини 1 статті 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Зміст наведених норм права свідчить про те, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

У даній справі позивач оскаржує саме бездіяльність Мартинівської сільської ради, що полягає у не розгляді заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства на території Мартинівської сільської ради Карлівського району Полтавської області в межах населеного пункту.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відсутність належним чином оформленого рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи відмову у наданні дозволу, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.

Разом з тим, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням одинадцятої чергової сесії восьмого скликання Мартинівської сільської ради від 24.09.2021 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 " заяву гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність площею 2,00 г для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах с. Мартинівка на території Мартинівської територіальної громади Полтавського району Полтавської області залишено без задоволення.

Таким чином, у спірних відносинах відсутня протиправна бездіяльність Мартинівської сільської ради у вирішенні заяви гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність площею 2,00 г для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах с. Мартинівка на території Мартинівської територіальної громади Полтавського району Полтавської області.

Суд враховує, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У цій справі позивач оскаржує бездіяльність бездіяльність Мартинівської сільської ради, що полягає у не розгляді заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства на території Мартинівської сільської ради Карлівського району Полтавської області в межах населеного пункту, інша вимога про зобов`язання Мартинівської сільської ради вчинити певні дії є похідною, як обраний позивачем спосіб захисту свого права, від вимоги про оскарження бездіяльності.

У даній справі позивач не оскаржує рішення одинадцятої чергової сесії восьмого скликання Мартинівської сільської ради від 24.09.2021 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 ". Відтак, питання правомірності чи неправомірності рішення одинадцятої чергової сесії восьмого скликання Мартинівської сільської ради від 24.09.2021 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 " не ставиться позивачем у позові та виходить за межі предмету спору у даній справі.

Зважаючи на підстави та предмет позову у даній справі (бездіяльність Мартинівської сільської ради, що полягає у не розгляді заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства на території Мартинівської сільської ради Карлівського району Полтавської області в межах населеного пункту), суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідачем не було допущено протиправної бездіяльності, яка оскаржується позивачем у цій справі, та якою б порушувалися права позивача.

Позивач скористався правом на звернення до адміністративного суду і його право не може бути обмежене, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги розглянуті судом по суті, проте, враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні відносини, підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

При прийнятті рішення у даній справі суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Мартинівської сільської ради (вул. Б. Хмельницького, 5, с. Мартинівка, Полтавський район, Полтавська область, 39520, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. Довгопол