Справа № 640/26255/19
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Добрянська Я.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року Справа № 640/26255/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «СВП Плюс» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 серпня 2021 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СВП Плюс»

до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві

Державної служби України з питань безпечності

харчових продуктів

про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «СВП Плюс» (далі - Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - Відповідач) про скасування постанови № 256 від 02.12.2019 про накладення штрафу у сумі 17 000,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ТОВ «СВП Плюс» зазначає, що притягнення до відповідальності за виявлене в ході перевірки порушення є можливим лише у разі невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

Разом з тим, Позивач стверджує, що відповідне порушення ним усунуто і оскаржувана постанова винесена до закінчення строку, який йому було встановлено в рішенні про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 серпня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що диспозиція частини другої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачає притягнення до відповідальності у вигляді накладення штрафу особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам.

Разом з тим, суд зазначив, що для притягнення до відповідальності за частиною другою статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» достатньо встановлення факту порушення вимог п.п. 12, 20, 28, 34, 42 «Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання» затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 № 1067; п.п. 11, 12, 17, 25, 32, 38, 39, 44, 45 Додаток № 1 «Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання» затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 № 1077, а саме: введення в обіг продукції, зазначеної в п. 1 Додатку 1 Акта перевірки характеристик продукції від 21.06.2019 № 2688/98: мережевий зарядний пристрій СЗУ Optima Micro USB 1000 m Ah. TM Optima, виробник Китай, д/в 30.09.2017, що фактично, сторонами по справі не заперечується, а не факту невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, що може бути самостійною підставою для притягнення до відповідальності.

При цьому, суд зазначив, що постанова про накладення штрафних санкцій та рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів за своєю природою є різними актами органу державного ринкового нагляду і застосовуються в конкретно визначених випадках, передбачених Законом України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції».

За таких обставин суд дійшов висновку Відповідач при винесені оскаржуваної постанови діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, пропорційно та своєчасно, а відтак оскаржувана постанова є такою, що не підлягає скасуванню.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі, стверджуючи, що ним було усунуто порушення, виявлені контролюючим органом, а тому застосування до нього фінансових, адміністративних санкцій та заходів реагування є неможливим.

При цьому, Апелянт зазначає, що рішення про вжиття обмежувальних заходів були йому вручені з порушенням строку на 208 днів і спірну постанову винесено до спливу строку на виконання таких рішень.

Таким чином, Апелянт вказує, що оскаржувана ним постанова була винесена Відповідачем до надання йому можливості виконати рішення про вжиття обмежувальних заходів.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2021 відкрито апеляційне провадження у справі, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін та наполягає на необґрунтованості доводів Апелянта, правильності висновків суду першої інстанції та наявності підстав для коригування заявленої ним митної вартості товару.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій він наполягає на своїй правовій позиції та стверджує про безпідставність доводів Відповідача.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2021 у Позивача витребувано додаткові докази, продовжено строк розгляду справи та відкладено судовий розгляд.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін, з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на виконання Секторального плану перевірок з ринкового нагляду на 2019 рік Держпродспоживслужби України Відповідачем видано наказ «Про проведення планового заходу» від 03.06.2019р. № 2688 та направлення на проведення перевірки від 03.06.2019 № 2176.

На підставі вищезазначеного наказу та направлення проведено планову перевірку характеристик продукції позивача ТОВ «СВП ПЛЮС».

21.06.2019 Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві прийнято рішення про відбір зразків від 21.06.2019 № 188 в кількості 7 одиниць продукції у двох екземплярах на підставі якого складено акт відбору зразків продукції від 21.06.2019р. № 188 у трьох примірниках, один з яких разом з опломбованими (опечатаними) зразками продукції передано до ДП «Укрметртестстандарт» для проведення лабораторних досліджень.

З огляду на вказане та на виконання вимог п. 1 ч. 5 ст. 30 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» Відповідачем прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 21.06.2019 № 188/14, відповідно до якого Позивачу тимчасово заборонено надання на ринку продукції зазначеної в акті відбору зразків № 188 від 21.06.2019 до закінчення проведення експертизи (випробування).

21.06.2019 Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві винесено акт перевірки характеристик продукції від 21.06.2019 № 2688/98.

14.09.2019 на адресу Відповідача надійшли результати проведених лабораторних досліджень (випробувань), які оформлені відповідними протоколами випробувань.

Відповідно до протоколів випробувань від 15.07.2019 та від 19.07.2019, зразок № 1 продукції, відібраний для експертизи, не відповідає вимогам ДСТУ.

30.09.2019 Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві складено протокол про виявлені порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та ст. 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» № 2688/98.

03.10.2019 Відповідачем прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 04.1-0182, яким зобов`язано Позивача у строк до 03.02.2020 привести продукцію у відповідність до встановлених вимог, а саме ДСТУ EN 60950-1:2015 та ДСТУ EN 55032:2014 та/або іншим шляхом в межах законодавства України.

02.12.2019 Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві прийнято постанову про накладення на Позивача штрафу № 256 за порушення вимог п.п. 12, 20, 28, 34, 42 «Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання» затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015р. № 1067; п.п. 11, 12, 17, 25, 32, 38, 39, 44, 45 Додаток № 1 «Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання» затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015р. № 1077, а саме: введення в обіг продукції, зазначеної в п. 1 Додатку 1 Акта перевірки характеристик продукції від 21.06.2019р. № 2688/98: мережевий зарядний пристрій СЗУ Optima Micro USB 1000 m Ah. TM Optima, виробник Китай, д/в 30.09.2017, яка не відповідає встановленим вимогам, за що передбачена відповідальність згідно з п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», якою на Позивача накладено штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000,00 грн.

Вважаючи таку постанову протиправною, Позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02.12.2010 № 2735-VI (далі - Закон № 2735-VI), «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2735-VI, державний контроль продукції - діяльність органів доходів і зборів із забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України для вільного обігу, встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз від такої продукції суспільним інтересам; орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону (далі - орган ринкового нагляду); державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2735-VI, дія цього Закону поширюється на відносини щодо: здійснення ринкового нагляду за продукцією, що охоплюється встановленими вимогами, крім видів продукції, зазначених у частині п`ятій цієї статті; здійснення контролю всієї продукції, крім видів продукції, зазначених у частині п`ятій цієї статті.

Статтею 3 Закону № 2735-VI встановлено, що законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.

Метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськість щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам (ч. 1 ст.4 Закону № 2735-VI).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 10 Закону № 2735-VI, ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст.11 Закону № 2735-VI, до повноважень органів ринкового нагляду, зокрема, належить проведення перевірок характеристик продукції.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 23 Закону № 2735-VI, органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.

Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону № 2735-VI, суб`єкти господарювання за порушення цього Закону несуть згідно з законами України цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, зокрема, введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п`ятисот до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У ч. 2 ст. 45 Закону № 2735-VI, розповсюджувач продукції не несе відповідальності, встановленої статтею 44 цього Закону, якщо доведе, що:

1)продукція стала такою, що становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, внаслідок недодержання іншим розповсюджувачем умов її зберігання, за умови, що інший розповсюджувач такої продукції може бути встановлений;

2) продукція, що поставлена ним, відповідає встановленим вимогам, але незважаючи на це становить ризик.

Відповідно до частини одинадцятої статті 7 Закону № 877-V разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

Разом з тим, у частині другій статті 2 Закону № 877-V дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного нагляду, податкового контролю, митного контролю, державного експортного контролю (крім здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами космічної діяльності України приватної форми власності законодавства про космічну діяльність в Україні), контролю за дотриманням бюджетного законодавства, державного нагляду на ринках фінансових послуг, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг, державного ринкового нагляду та контролю нехарчової продукції, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, під час рейдових перевірок (перевірок на дорозі), що проводяться з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про автомобільний транспорт", державного нагляду за дотриманням вимог безпеки використання ядерної енергії, державного нагляду (контролю) у сфері безпеки торговельного мореплавства і судноплавства на внутрішніх водних шляхах (у частині нагляду (контролю) за суднами).

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, є підставою для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності в порядку статті 44 Закону № 2735-VI.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що матеріалами справи підтверджується і Позивачем не спростовується вчинення ним порушення, за яке його було притягнуто до відповідальності, а саме введення в обіг продукції, зазначеної в п. 1 Додатку 1 Акта перевірки характеристик продукції від 21.06.2019 № 2688/98: мережевий зарядний пристрій СЗУ Optima Micro USB 1000 m Ah. TM Optima, виробник Китай, д/в 30.09.2017, що фактично, сторонами по справі не заперечується.

Водночас, доводи Апелянта про те, що ним було усунуто порушення, виявлені контролюючим органом, а тому, відповідно до частини одинадцятої статті 7 Закону № 877-V, застосування до нього фінансових, адміністративних санкцій та заходів реагування є неможливим, судова колегія до уваги не приймає, оскільки, згідно з частиною другою статті 2 Закону № 877-V дія цього Закону не поширюється на спірні правовідносини.

З огляду на вищезазначене, судова колегія відхиляє як необґрунтовані доводи Апелянта про те, що рішення про вжиття обмежувальних заходів були йому вручені з порушенням строку на 208 днів, що спірну постанову винесено до спливу строку на виконання таких рішень і без надання йому можливості виконати рішення про вжиття обмежувальних заходів.

При цьому, у контексті аналізу таких доводів апеляційної скарги судова колегія зазначає, що рішення про вжиття обмежувальних заходів та/або дії (бездіяльність) Відповідача щодо несвоєчасності їх направлення не є предметом судового розгляду в цій справі та, відповідно до частини п`ятої статті 308 КАС України, апеляційним судом у межах цього провадження не перевіряються.

Перевіряючи всі доводи апеляційної скарги, судова колегія приймає до уваги правову позицію ЄСПЛ, викладену в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», відповідно до якої «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.

Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «СВП Плюс» підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 серпня 2021 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «СВП Плюс» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 серпня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 11 січня 2022 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова