Справа № 340/3992/20
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2022 року м. Дніпросправа № 340/3992/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Волкової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ВЕЛТА"

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року (суддя Черниш О.А.) по справі №340/3992/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ВЕЛТА" до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и В :

ТОВ «Велта» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення форми "Ш" № від 22.06.2020 року, № від 22.06.2020 року, якими до підприємства застосовано штрафні санкції за порушення строків сплати узгоджених податкових зобов`язань.

Обгрунтовуючи заялені вимоги, позивач посилався на те, що спірні рішення, якими до нього застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення, винесені за результатами камеральної перевірки, результати якої оформлені актом №000077/11-28-51-03/30912734 від 14.05.2020 року. За позицією позивача, питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання не входить до предмету камеральної перевірки. Крім того, стверджував, що грошові зобов`язання по рентній платі за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення, задекларовані у податковій декларації за 4 квартал 2019 року, були розстрочені за його заявою від 12.02.2020 року, а відтак не набули статусу узгоджених, тож штрафні санкції застосовані безпідставно.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

За наслідками розгляду справи судом зроблено висновок про те, що до предмету камеральної перевірки законодавцем віднесено і перевірку своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, у зв`язку з чим, встановивши порушення таких строків, контролюючий орган прийняв обґрунтоване рішення про застосування до позивача штрафних санкцій.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, посилаючись на неповне зясування обставин у справі, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Апеляційна скарга фактично

обґрунтована тими доводами, які зазначені у позові та яким, на думку скаржника, судом першої інстанції не надано належної оцінки. Так, скаржник, не заперечуючи факту порушення строків сплати самостійно узгоджених податкових зобов`язань, вказує на те, що оскільки питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання не входить до предмету камеральної перевірки, то контролюючим органом незаконно прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення за наслідками камеральної перевірки. Також позивач зазначає те, що разом із декларацією ним подавалася і заява про розстрочення грошового зобов`язання, яка не була врахована контролюючим органом під час винесення спірних податкових повідомлень-рішень.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ТОВ ВКФ "Велта" з 13.04.2000 року зареєстровано як юридична особа, перебуває на обліку платників податків в ГУ ДПС у Кіровоградській області. Основним видом його економічної діяльності є добування руд інших кольорових металів. (а.с. 51 - 54)

Позивач є платником рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, оскільки має спеціальний дозвіл на користування надрами №4275 від 13.06.2007 року, виданий терміном до 13.06.2027 року, для видобування ільменітових розсипних руд в межах Бирзулівського родовища ільменітових пісків.

ТОВ ВКФ "Велта" 07.02.2020 року подало до ГУ ДПС у Кіровоградській області податкову декларацію з рентної плати за 4 квартал 2019 року з розрахунком рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, у яких визначено податкове зобов`язання у сумі 17 709 742, 17 грн. (а.с. 83 86)

З метою сплати цього податкового зобов`язання позивачем перераховано до бюджету 11.03.2020 року кошти у сумі 1 000 000 грн., а 16.04.2020 року 16 707 443, 90 грн.

У травні 2020 року посадовою особою ГУ ДПС у Кіровоградській області проведено камеральну перевірку ТОВ ВКФ "Велта", про що складено акт №000077/11-28-51-03/30912734 від 14.05.2020 року. Перевіркою встановлено порушення ТОВ ВКФ "Велта" терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами у строки, визначені статтею 57 ПК України, за що передбачена відповідальність статтею 126 ПК України. (а.с. 13 14)

На підставі цього акту ГУ ДПС у Кіровоградській області винесено податкові повідомлення-рішення форми "Ш":

- № від 22.06.2020 року, яким за затримку на 21 календарний день сплати грошового зобов`язання в сумі 1 000 000 грн. ТОВ ВКФ "Велта" зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу, що склало 100 000 грн. (а.с. 9)

- № від 22.06.2020 року, яким за затримку на 57 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 16 707 443, 90 грн. ТОВ ВКФ "Велта" зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу, що склало 3 341 488, 78 грн. (а.с. 11).

Правомірність та обгрунтованість вказаних рішень контролюючого органу є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Так, встановивши підстави заявленого позову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно із абз.1 пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

У свою чергу абз.2 пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України ( в редакції Закону №1797-VIII від 21.12.2016р.) визначено, що предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Отже з аналізу положень наведених норм, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що на момент проведення перевірки предметом камеральної перевірки, окрім питань правильності оформлення податкових декларацій, можуть бути і інші питання такі, зокрема, як своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання.

У спірному випадку камеральною перевіркою Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області встановлено, що платник порушує терміни сплати узгоджених податкових зобов`язань рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин протягом строків, визначених п.57.1 та 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України.

Факт порушення терміну сплати узгоджених податкових зобов`язань із рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин позивачем не заперечується.

Згідно з п. 257.1 ст. 257 ПК України базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу, а для рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за видобування нафти, конденсату, природного газу, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України, дорівнює календарному місяцю.

Сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації (п. 257.5 ст. 257 Податкового кодексу України).

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, встановивши обставини справи, які свідчать про порушення позивачем строків сплати узгоджених податкових зобов`язань, що останнім не заперечувалось, встановивши повноваження контролюючого органу щодо проведення камеральних перевірок, а також питання, які можуть бути охоплені таким видом перевірок, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про правомірність прийняття відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень за результатами проведеної камеральної перевірки.

Щодо аргументів позивача про те, що ним 12.02.2020 року подано до ГУ ДПС у Кіровоградській області заяву про розстрочення грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами, визначеного у податковій декларації з рентної плати за користування надрами за 4 квартал 2019 року (а.с. 15), суд першої інстанції обґрунтовано виходив з такого.

Відповідно до пункту 1.8 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платників податків, затвердженого наказом Міністерством доходів і зборів України від 10.10.2013 року №574, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 року за №1853/24385 (надалі Порядок №547), подання такої заяви не припиняє сплату платником податку грошового зобов`язання (податкового боргу) до дня прийняття рішення про розстрочення (відстрочення).

Пунктом 100.2 статті 100 ПК України передбачено, що платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 1.4 Порядку №547 розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) вважається наданим, якщо на підставі заяви платника податків прийнято відповідне рішення органу доходів і зборів та укладено договір про розстрочення (відстрочення).

Відповідно до пункту 3.2 Порядку №547 за результатами розгляду керівник (заступник керівника) органу доходів і зборів протягом 30 календарних днів з дати подання заяви:

- приймає рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), яке оформляється на бланку відповідного органу доходів і зборів (додаток 2);

- відмовляє платнику в розстроченні (відстроченні) у письмовій формі за відсутності підстав, наведених у пункті 3.1 цього розділу, та при недотриманні обов`язкових вимог, визначених цим Порядком.

Встановлені у цій справі обставини справи свідчать про те, що контролюючим органом не приймалося рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, визначених у податковій декларації з рентної плати за користування надрами за 4 квартал 2019 року, натомість ДПС України листом від 04.03.2020 року відмовило ТОВ ВКФ "Велта" у розстроченні цих грошових зобов`язань. (а.с. 16 19). При цьому, правомірність такого рішення не є предметом цього спору.

Отже, встановивши обставини справи, які свідчать про те, що за наслідками розгляду заяви позивача контролюючим органом не було прийнято рішення про розстрочення грошового зобов`язання, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на безпідставність аргументів позивача щодо неправомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень у зв`язку із поданням ним заяви про розстрочення сплати самостійно узгоджених податкових зобов`язань.

Таким чином, встановивши зазначені обставини справи, дослідивши аргументи позивача, з якими останній пов`язує незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ВЕЛТА" залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року по справі №340/3992/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 11.01.2022

Повне судове рішення складено 12.01.2022

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк