Справа № 520/22725/21
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

11 січня 2022 р. Справа № 520/22725/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІМЕРХІМ УКРАЇНА" (вул. Рудика, буд. 6, корп.7-В, м. Харків, 61070, ) до Харківської митниці Державної митної служби України (вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків, 61003, ), Одеської митниці Державної митної служби України (вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21А, м. Одеса, 65078, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОЛІМЕРХІМ УКРАЇНА", звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської митниці Держмитслужби, Одеської митниці Державної митної служби України, у якому з урахуванням уточнень просить суд визнати протиправними і скасувати податкове повідомлення-рішення № від 08.11.2021 на суму 266479,39 грн; податкове повідомлення рішення № від 08.11.2021 на суму 66619,84 грн; рішення про визначення коду товару №КТ-UА50010-0006-2021 від 21.05.2021, прийняте Одеською митницею Державної митної служби України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що Харківською митницею Державної митної служби України проведена документальна невиїзна перевірка щодо дотримання ТОВ «Полімерхім Україна» вимог законодавства України з питань митної справи. Перевірка була проведена з питань правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні товару - « Полімери етилену у первинних формах : металоценовий лінійний поліетилен високої щільності у гранулах, марки MLLDPE MARLEX D139...» (код згідно з УКТ ЗЕД), митне оформлення якого здійснено за митними деклараціями типу «ІМ 40 ДЕ»: №UA807170/2020/062080 від 18.11.2020; №UA807170/2021/001418 від 14.01.2021; №UA807170/2021/002852 від 21.01.2021; №UA500130/2021/008388 від 13.03.2021; №UA500130/2021/008390 від 13.03.2021.

ТОВ «Полімерхім Україна» у митних деклараціях класифікувало ввезений на митну територію України товар за кодом згідно з УКТ ЗЕД. Разом з тим, Митний орган вважає, що належним кодом для даного товару є код згідно з УКТ ЗЕД , що в цілому зумовило прийняття оскаржуваних рішень.

Позивач зазначає, що імпортований товар фактично є: полімером етилену в первинній формі, що відповідає товарній позиції 3901; відносна густина (щільність) становить 0,918 г/см3, що є меншим ніж 0,94, а тому відповідає підпозиції 3901 10; вид та характер імпортованого товару - поліетилен лінійний повністю відповідає товарній підкатегорії - 3901 10 10 00.

Позивач наголошує, що Поясненнях до УКТ ЗЕД, а саме додаткові пояснення до товарних категорій; 3901 10 10 і 3901 10 90 зазначено, що ці товарні категорії включають лише гомополімери етилену, тобто полімери, в яких етилен становить 95 мас. % або більше від загального вмісту полімеру. Імпортований позивачем поліетилен майже на 100% складається з етилену вбачається з листа виробника та свідчить про правильність класифікації товару згідно з УКТЗЕД - 3901 10 10 00.

Позивач також вказав, що посилання відповідача на лист безпеки, що міститься на сайті виробника, як на підставу зміни коду товару є необґрунтованими, оскільки інформація викладена у ньому фактично стосується правил його транспортування і зберігання, та поводження з таким видом товару.

Підтвердженням правильності класифікації товару згідно з кодом УКТЗЕД 3901 10 10 00 позивач вважає також Експертний висновок Харківської торгово-промислової палати №2140/21 від 02.11.2021, та при цьому зазначає, що важливий у даному випадку показник наявності у імпортованому товарі масової частки альфа-олефінових мономерних ланок, експертними підрозділами СЛЕД Держмитслужби виявлено не було, оскільки у останнього відсутня технічна можливість такого виявлення. У самому висновку зазначено про те, що дослідження проведене частково, тобто відповідач взагалі не досліджував вказане питання, яке фактично є суттєвим. При цьому слід зазначити, що Висновок Одеського управління з питань експертиз та досліджень від 17.05.2021№-0311 було враховано також під час проведення перевірки.

Як вказує позивач, в основу як акту перевірки №14/21/7.14-19/41125730 від 20.10.2021 так і Рішення про визначення коду товару Митним органом покладено висновки експертного підрозділу СЛЕД Держмитслужби, які по своїй суті не встановлюють обставин, за якими можливо віднести імпортований позивачем товар до коду УКТЗЕД 3901 40 00 00.

Позивач наголосив, що якщо митні органи, приймаючи МД, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому вони не мали правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов`язань у зв`язку з виявленням помилки у класифікації товару, зокрема, з посиланням на результати невиїзної документальної перевірки.

Аналогічне обґрунтування викладено позивачем також і у заяві про уточнення позовних вимог, звернених до Одеської митниці.

У відзиві відповідач, Харківська митниця, вказав, що беручи до уваги наявність в АСМО «Інспектор» чинних Рішень про визначення коду товару, прийнятих, Слобожанською митницею Держмитслужби та Одеською митницею Держмитслужби на ідентичний товар, та керуючись вимогами положень Правил 1 та 6 ОПІ, затверджених Законом України від 04.06.2020 № 674-ІХ «Про Митний тариф України», товар з назвою «Лінійний поліетилен низької щільності m-LLDPE MARLEX D139 ...», на думку відповідача, необхідно класифікувати у товарній підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Перевіркою правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів під час митного оформлення товару з назвою «Лінійний поліетилен низької щільності m-LLDPE MARLEX D139 ...», митне оформлення якого здійснено за митними деклараціями, зазначеними в акті перевірки, встановлено його класифікацію позивачем за кодом згідно з УКТ ЗЕД із застосуванням пільгової ставки ввізного мита на рівні 0% від митної вартості ввезеного товару.

Враховуючи викладене та керуючись Законом України «Про Митний тариф України» від 04.06.2020 № 674-ІХ, перевіркою встановлено, що позивач під час митного оформлення товарів, митне оформлення яких здійснено митними деклараціями, зазначеними в акті перевірки, зобов`язаний класифікувати його за кодом згідно з УКТ ЗЕД із застосовуванням пільгової ставки ввізного мита на рівні 5 % від митної вартості ввезеного товару.

Одеська митниця не скористалась процесуальним правом на подання відзиву на позов, що свідчить про застосування вимог ч.4 ст.159 КАС України, відповідно до яких неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У відповіді на відзив позивач вказав, що при митному оформленні, у декларанта не має інформації стосовно того хто і за яким кодом розмитнює товари, також як і відсутня інформація щодо того, хто і які документи надає митному органу при ввезенні аналогічних товарів. Законом не покладено обов`язок на декларанта встановлювати обставини та/або здійснювати заходи спрямовані на збирання інформації стосовно того, чи наявні рішення про визначення коду товарів, а також того, хто і які документи надає митному органу при митному оформлені аналогічних товарів.

Щодо наданих відповідачем доказів, позивач вказав, відповідач у висновках акту перевірки посилається на рішення про визначення коду товару стосовно іншого підприємства - ТОВ «Укрбелполімір».

Позивач наголошує, що у листі від 12.11.2021, звернутого до Одеської митниці відповідач навів неправдиві відомості, зокрема, те що «...відповідно до графи «Висновок» вказане рішення було прийняте на підставі листа від виробника...». Виходячи зі змісту абзацу наведеного вище процитованої фрази, це рішення - NKТ-UA-2021 від 21.05.2021. На рішення №KT-UA-2021 від 21.05.2021 є й посилання в акті перевірки, висновки якого, у тому числі й стали підставою для винесення оскаржуваних ППР.

Позивач вказав, що ним 30.11.2021 направлено лист до ТОВ «Укрбелполімір» з проханням, зокрема надати копію рішення №KT-UA-2021 від 21.05.2021. ТОВ «Укрбелполімір» 02.12.2021 направило листа, у додатках якого містилося рішення про визначення коду товару NKТ-UA-2021 від 21.05.2021. При дослідженні вказаного рішення у жодній з граф відсутнє посилання на лист виробника.

Позивач вважає, що фактично відповідачем було умисно вчинено дії шляхом зазначення інформації у листі від 12.11.2021, яка є неправдивою, що призвело до спотворення фактичних обставин справи, та є наслідком представлення суду неправдивих даних, та умисним наміром введенням суду в оману.

Інші заяви по суті справи від учасників справи до суду не надходили.

Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суддя перебував у відпустці з 28.12.2021 по 10.01.2022 відповідно до наказу №04-06/191 від 15.12.2021.

Суд вирішує питання про відкладення розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши доводи позову, відзиву проти нього, відповіді на відзив, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що Харківською митницею Державної митної служби України (далі - Харківська митниця) проведена документальна невиїзна перевірка щодо дотримання ТОВ «Полімерхім Україна» вимог законодавства України з питань митної справи, а саме з питань правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні товару - « Полімери етилену у первинних формах : металоценовий лінійний поліетилен високої щільності у гранулах, марки MLLDPE MARLEX D139...» (код згідно з УКТ ЗЕД), митне оформлення якого здійснено за митними деклараціями типу «ІМ 40 ДЕ»: №UA807170/2020/062080 від 18.11.2020; №UA807170/2021/001418 від 14.01.2021; №UA807170/2021/002852 від 21.01.2021; №UA500130/2021/008388 від 13.03.2021; №UA500130/2021/008390 від 13.03.2021.

За наслідками проведення документальної невиїзної перевірки складений акт №14/21/7.14-19/41125730 від 20.10.2021, у висновках якого зазначено, що ТОВ «Полімерхім Україна» порушено вимоги: основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, затверджених Законом України «Про Митний тариф України» № 674- IX від 04.06.2020, частини 1 статті 257, частини 4 статті 280 МКУ, що призвело до заниження податкового зобов`язання зі сплати ввізного мита за митними деклараціями, наведеними в Додатку 1 до Акту перевірки, який є його невід`ємною частиною, на суму 266479,39 грн; пункту 190.1 статті 190 ПКУ, що призвело до заниження податкового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції), за митними деклараціями наведеними у Додатку 1 до Акту, який є його невід`ємною частиною, на загальну суму 53295,87 грн.

На підставі таких висновків акту Харківською митницею складено податкове повідомлення-рішення № від 08.11.2021 на суму 266479,39 грн; податкове повідомлення рішення № від 08.11.2021 на суму 66619,84 грн.

Доказів адміністративного оскарження вказаних рішень до суду не надано.

Сторонами також не заперечувалось, що з тих самих підстав, за тим же контрактом та стосовно того ж самого товару Одеською митницею винесено Рішення митного органу про визначення коду товару №КТ-UА50010-0006-2021 від 21.05.2021, яким було змінено код товару УКТ ЗЕД з 3901 10 10 00 на 3901 40 00 00.

Зі змісту заяв по суті справи, наданих позивачем та відповідачем, судом встановлено, що між сторонами відсутній спір щодо фактичних обставин справи. Причиною виникнення спору є різне тлумачення сторонами положень Митного кодексу України, Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, затверджених Законом України «Про Митний тариф України», оцінка наявної інформації в мережі інтернет, тощо, в частині правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні позивачем товару «Лінійний поліетилен низької щільності m-LLDPE MARLEX D139 ...», що впливає на визначення ставки ввізного мита, на підставі чого і винесені оскаржувані рішення.

Так, не є спірними обставини щодо того, що 10.10.2020 між ТОВ «Полімерхім Україна» (покупець) та Tricon Dry Chemicals, LLC (Хьюстон, Техас, США) (постачальник/продавець) укладений Контракт №10-10/2020 (далі - Контракт), предметом якого є постачання поліетилену, полівінілхлориду, поліпропілену. За розділом 1 Контракту, найменування, дата і умови, вартість та якість постачання кожної партії товару визначається додатками до нього.

На виконання умов Контракту, Tricon Dry Chemicals поставив на адресу ТОВ «Полімерхім Україна» лінійний поліетилен низької щільності m-LLDPE MARLEX Dl39, при цьому умови постачання, ціна та якість визначені Специфікаціями до Контракту за кожною партією відповідно.

Позивач вказав, що товар прибув до Одеського порту морським транспортом, що підтверджується відповідними коносаментами. Частина товару в подальшому, з метою здійснення митного оформлення, автомобільним транспортом направлена до Харківської митниці, а частина здійснювала митне оформлення в Одеській митниці, із залученням ТОВ «АФ-Груп» (митний брокер).

З метою митного оформлення імпортованого товару, декларантом - ТОВ «Полімерхім Україна» до Митного органу подані електронні митні декларації типу «ІМ 40 ДЕ»:

№UA807170/2020/062080 від 18.11.2020; до декларації додані наступні документи: контракт №10-10/2020 від 10.10.2020; специфікація №5 від 30.10.2020 до контракту стосовно постачання 24750 метричних тони поліетилену за ціною 1080 доларів США; сертифікат аналізу від 21.10.2020; пакувальний лист від 16.10.2020; проформа інвойс №20024030-1 від 30.10.2020; інвойс №209280 від 30.10.2020; коносамент MAEU №205210956 від 19.10.2020; сертифікат походження №HOU70230882 від 16.10.2020; платіжне доручення №4 від 11.11.2020; лист виробника від 16.11.2020;

№UA807170/2021/001418 від 14.01.2021; до декларації додані наступні документи: контракт №10-10/2020 від 10.10.2020; специфікація №8 від 30.11.2020 до контракту стосовно постачання 49500 метричних тони поліетилену за ціною 1080 доларів США за тону; сертифікат аналізу від 28.12.2020; пакувальний лист від 13.12.2020 на 24750 метричних тони; проформа інвойс №20024777-1,2 від 30.10.2020; інвойс №212668 від 13.12.2020; коносамент MAEU №206598532 від 23.12.2020; сертифікат відповідності №HOU70231817 від 13.12.2020; платіжні доручення №8 від 04.12.2020 та №15 від 30.12.2020; лист виробника від 13.01.2021;

№UA807170/2021/002852 від 21.01.2021; до декларації додані наступні документи: контракт №10-10/2020 від 10.10.2020; специфікація №8 від 30.11.2020 до контракту стосовно постачання 49500 метричних тони поліетилену за ціною 1080 доларів США за тону; сертифікат аналізу від 08.01.2021; пакувальний лист від 18.12.2020 на 24750 метричних тони; інвойс №2122667 від 18.12.2020; коносамент MAEU №206598388 від 01.06.2021; сертифікат походження №HOU70231735 від 18.12.2020; платіжні доручення №8 від 04.12.2020 та №1 від 21.01.2021; лист виробника від 13.01.2021;

№UA500130/2021/008388 від 13.03.2021; до декларації додані наступні документи: контракт №10-10/2020 від 10.10.2020; специфікація №11 від 11.12.2020 до контракту стосовно постачання 9900 метричних тони поліетилену за ціною 1120 доларів США за тону; сертифікат аналізу від 11.02.2021; пакувальний лист від 06.02.2021 на 49500 метричних тони; інвойс №217946 від 06.02.2021; коносамент MAEU №607317968 від 09.02.2021; сертифікат походження б/н від 27.01.2021; платіжні доручення №14 від 24.12.2020 та №11 від 09.03.2021; лист виробника від 13.01.2021;

№UA500130/2021/008390 від 13.03.2021; до декларації додані наступні документи: контракт №10-10/2020 від 10.10.2020; специфікація №11 від 11.12.2020 до контракту стосовно постачання 9900 метричних тони поліетилену за ціною 1120 доларів США за тону; сертифікат аналізу від 11.02.2021; пакувальний лист від 06.02.2021 на 49500 метричних тони; інвойс №217948 від 06.02.2021; коносамент MAEU №607317970 від 10.02.2021; сертифікат походження б/н від 27.01.2021; платіжні доручення №14 від 24.12.2020 та №11 від 09.03.2021; лист виробника від 13.01.2021.

У графі 31 митних декларацій №UA807170/2020/062080 від 18.11.2020; №UA807170/2021/001418 від 14.01.2021; №UA807170/2021/00002852 від 21.01.2021; №UA807170/2021/008388 від 13.03.2021; №UA807170/2021/008390 від 13.03.2021 заявлено до митного оформлення «Полімери етилену в первинних формах;_Лінійний поліетилени низької щільності у гранулах, марки MLLDPE MARLEX D139 з питомою густиною при температурі 20град. С-0,918 г/см3 . Майже на 100% складається з етилену. Хімічно не модифікований. Використовується для виробництва особливо міцної упаковки, плівки для сільського господарства. Торгівельна марка «CHEVRON PHILLIPS» . Виробник CHEVRON PHILLIPS CHEMICAL CO LP. Країна виробник USA.».

У графі 33 вищезазначених митних декларацій декларантом визначено код даного імпортованого товару згідно з УКТ ЗЕД - 3901 10 10 00.

Наведені вище митні декларації прийняті митницею, а товар - Лінійний поліетилен низької щільності m-LLDPE MARLEX Р 139 був оформлений у митному режимі «імпорт» та випущений у вільний обіг.

За вищевказаним Контрактом позивачем з метою митного оформлення імпортованого товару (лінійний поліетилен низької щільності m-LLDPE MARLEX D139) до Одеської митниці подано електронну митну декларацію типу «ІМ 40 ДЕ» - UA500130/2021/013926.

До вказаної митної декларації додані наступні документи: контракт №10-10/2020 від 10.10.2020; специфікація №18 від 06.01.2021 до контракту стосовно постачання 45000 метричних тони поліетилену за ціною 1260 доларів США за тону; сертифікат аналізу №236181-2 від 23.02.2021; пакувальний лист від 20.02.2021 на 49500 метричних тони; інвойс №218114 від 20.02.2021; коносамент MAEU №608247333 від 20.02.2021; сертифікат походження б/н від 18.02.2021; платіжні доручення №3 від 27.01.2021 та №15 від 15.04.2021; лист виробника від 13.01.2021.

У ході митного оформлення імпортованого товару за наслідками електронної консультації митним органом прийнято рішення про визначення коду товару №KT-UA50010-0006-2021 від 21.05.2021,яким було змінено код товару УКТ ЗЕД з 3901 10 10 00 на 3901 40 00 00.

З метою уникнення простою імпортованого товару та необхідності пришвидшення його випуску у вільний обіг, внаслідок реалізації наданих прав Митним законодавством передбачених зокрема ст. 260 МК, декларантом було подано тимчасову митну декларацію UA500130/2021/015266 типу «ІМ 40 ТН» та відповідно додаткову до тимчасової UA500130/2021/021689 типу «ІМ 40 ДТ», у усіма документами, що перелічені вище.

За наслідками проведеної перевірки Харківська митниця стверджує, що вищезазначений товар є:

- полімер етилену в первинній формі (форма: гранули);

- співполімером етилену (Ethylene CAS# 74-85-1) з альфа-олефіном гексеном (1-Hexene CAS# 592-41-6) та визначено виробником як «Polyethylene Hexene Copolymer, CAS# 25213-02-9»;

- згідно маркуванню m-LLDPE металлоценовим лінійним етилен-альфа-олефіном співполімером низької густини;

- відносна густина 0,918 г/см3 при 20 °С.

У відзиві відповідач вказав, що підтвердження, що полімери етилену в первинній формі з маркуванням m-LLDPE (або MRE) відносяться до співполімерів поліетилену в первинній формі, є інформація, отримана з мережі Інтернет.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі джерела права.

Так, частинами 1, 2 статті 67 Митного кодексу України передбачено, що Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Відповідно до частини 1 статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Пунктом 1 розділу III Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, який затверджений наказом Міністерства фінансів України №650 від 30.05.2012 (далі-Порядок) визначено, що декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Кодексу.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами УКТЗЕД - товарної номенклатури Митного тарифу України, затвердженої Законом України «Про Митний тариф України» № 674-ІХ від 04.06.2020.

Згідно з пунктом 4 розділу III Порядку контроль правильності класифікації товарів здійснюється, зокрема, шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу.

У пункті 3 розділу І Порядку зазначено, що класифікація товару - це визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, передбачених Законом України «Про Митний тариф України» (далі - Основні правила інтерпретації УКТЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення.

Відповідно до Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами;

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил, зокрема:

2. (b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі якщо згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (рrita facіe) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(а) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару.

Так, згідно з Митним тарифом України, який встановлений Законом України № 674- IX від 04.06.2020, товарна позиція 3900 має назву «Пластмаси, полімерні матеріали та вироби з них».

Не є спірним той факт, що поліетилен - це термопластичний полімер етилену.

Згідно з Поясненнями до УКТ ЗЕД, які затверджені наказом Державної митної служби України №256 від 14.07.2021(далі-Пояснення) щодо даної товарної позиції, поліетилен це напівпрозорий матеріал, що має дуже широкий діапазон застосування. Поліетилен низької густини (ПЕНГ, LDPE), а саме поліетилен відносною густиною при 20 °С менше 0,94 (розрахована для полімеру без жодних добавок), використовується переважно у вигляді пакувальної плівки, особливо для харчових продуктів, як покриття для паперу, деревоволокнистої плити, алюмінієвої фольги і т. д., як електроізоляційний матеріал і для виготовлення різних побутових виробів, іграшок і т. д.

У Примітках до розділу 39 зазначено, що наявність префікса "полі" у назві специфічного полімеру у формулюванні товарної підпозиції (наприклад, поліетилен або поліамід-6,6) означає, що основна мономерна ланка або мономерні ланки зазначеного полімеру, взяті разом, повинні становити 95 мас. % або більше загального вмісту полімеру.

Окрім того, у Примітках до розділу 39 значиться, що у товарних позиціях 3901 3914 термін «первинні форми» означає тільки такі форми:

(a) рідини і пасти, включаючи дисперсії (емульсії та суспензії) та розчини;

(b) блоки неправильної форми, шматки (грудки), порошки (включаючи формувальні порошки), гранули, пластівці та подібні об`ємні форми.

Не є спірним той факт, що імпортований товар є полімером етилену у гранулах, тобто є первинною формою.

Митний орган вказує, що враховуючи положення Правила 1 ОПІ полімери етилену в первинній формі класифікуються у товарній позиції 3901 УКТ ЗЕД. Згідно з УКТ ЗЕД у товарній групі 39 класифікуються пластмаси, полімерні матеріали та вироби з них. У примітці 1 до товарної групи 39 УКТ ЗЕД зазначено, що в УКТ ЗЕД термін «пластмаси» означає матеріали товарних позицій 3901 - 3914, здатні під час полімеризації або на будь-якій наступній стадії набувати заданої форми під впливом зовнішньої дії (як правило, температури і тиску, а у разі потреби з використанням розчинника або пластифікатора) та зберігати її після усунення зовнішньої дії, такої як пресування, лиття, екструзія, каландрування або іншої. В УКТ ЗЕД термін «пластмаси» означає також вулканізоване волокно, однак не застосовується до матеріалів, які розглядаються як текстильні в розділі XI. Відповідно примітки 4 до групи 39 УКТ ЗЕД термін «співполімери» означає усі полімери, в яких частка жодної мономерної ланки не становить 95 мас.% або більше загального вмісту полімеру.

Примітками до товарних підпозицій, а саме, приміткою 1, пункт (а), підпункт (2) визначено, що співполімери, наведені у товарних підпозиціях 3901 30 та 3901 40 слід класифікувати у цих товарних підпозиціях за умови, що співмономерні ланки зазначеного співполімеру становлять 95 мас.% або більше загального вмісту полімеру.

Етилен-альфа-олефінові співполімери в первинній формі з відносною густиною менше 0,94 класифікуються у товарній підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Тобто, на думку митного органу, товар з назвою «Лінійний поліетилен низької щільності m-LLDPE MARLEX D139 ...» необхідно класифікувати у товарній підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Позивач вказує, що при визначенні коду товару ним застосовано Розділ 39 Митного тарифу, а саме код 3901 - Полімери етилену в первинних формах, код 3901 10 - поліетилен з відносною густиною менш як 0,94; код 3901 10 10 00 - поліетилен лінійний.

Позивач вказав, що загальновідомим є той факт, що терміни густина та щільність є тотожними та визначають фізичну величину, що рівна відношенню до маси речовини (матеріалу) до її об`єму; є фізичною характеристикою будь-якої речовини, з якої складається тіло; одиницею вимірювання масової густини г/см3. Тобто, густина - це характеристика речовини, яка кількісно визначається відношенням маси речовини до її об`єму у абсолютно щільному стані, а тому й ще має назву «щільність».

Так, імпортований товар має назву «Полімери етилену у первинних формах металлоценовий лінійний поліетилен у гранулах», за своєю характеристикою має густину 0,918 г/см3 при температурі 20 гр. С, вміст мономерних ланок етилену складає більше 95%.

У Поясненнях до УКТ ЗЕД, а саме додаткові пояснення до товарних категорій: 3901 10 10 і 3901 10 90 зазначено, що ці товарні категорії включають лише гомополімери етилену, тобто полімери, в яких етилен становить 95 мас. % або більше від загального вмісту полімеру.

Як вже встановлено судом з наданих до матеріалів справи доказів, у імпортованому поліетилену вміст мономерних ланок етилену складає більше 95%.

Відповідно до правил класифікації УКТ ЗЕД, зазначених у групі 39 і пояснень примітці 4 до цієї групи товарів, зазначено, що термін "сополімери" означає усі полімери, в яких доля частка жодної мономерної ланки не становить 95 мас.% або більше загального вмісту полімеру.

М-LLDPE MARLEX D139 являє собою лінійний поліетилен низької щільності, який отримують шляхом сополімеризації етилену і гексена, при цьому позивач зазначає, що інформація про вміст мономерних ланок етилену і гексена на даний товар виробником ніде не заявлена і технічної можливості її визначити самостійно позивач не має, а на зазначеному відповідачем сайті розміщений лист безпеки Marlex® D139 Polyethylene, виробник Chevron Phillips Chemical Co. LP, в якому в графі склад зазначено хімічну назву товару - Polyethylene Hexene Copolymer (Cas No 25213-02-9) з масою 99-100%, лист фактично зазначає, що дана продукція не відноситься до класу небезпечних, що несуть ризик для людини і навколишнього середовища, вимоги до безпечного зберігання, безпеки при роботі, тощо.

Суд зазначає, що визначальним для правильності вирішення цього спору є регламентований приписами ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доказування правомірності свого рішення суб`єктом владних повноважень.

У межах спірних правовідносин для доказування правильності визначення коду товару відповідач посилається на висновки Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 31.05.2021 №№-0338, від 17.05.2021 №-0311 та №-0313.

Доказів того, що у вказаних висновках встановлено показник наявності у імпортованому товарі масової частки альфа-олефінових мономерних ланок експертними підрозділами СЛЕД Держмитслужби, до суду не надано.

Позивачем надано до суду Висновок Одеського управління з питань експертиз та досліджень від 17.05.2021 № 0311, в якому експерт дійшов висновку про те, що визначені, в результаті досліджень показники, не суперечать опису товару, зазначеному ТОВ «Полімерхім Україна» в гр.31 митної декларації.

Позивач також обґрунтовано зазначив, що важливий у даному випадку показник наявності у імпортованому товарі масової частки альфа-олефінових мономерних ланок, експертними підрозділами СЛЕД Держмитслужби виявлено не було, оскільки у останнього відсутня технічна можливість такого виявлення. У самому висновку зазначено про те, що дослідження проведене частково.

При цьому суд зазначає, що вказана на сайті «CHEVRON PHILLIPS CHEMICAL CO LP» інформація не є висновком лабораторії про хімічний склад товару, в ній відсутня інформація про кількість мономерних ланок етилену.

Щодо посилань відповідача на лист Одеської митниці від 18.11.2021 №7.10-4/28.3-01/7/12860, суд зазначає таке.

Вищевказаний лист надано Харківській митниці на запит від 12.11.2021, у такому листі наявні посилання на лист виробника, яким визначено, що хімічні властивості товару поставленому UltraPolymers, містяться у висновках рішення про визначення коду товару винесеного по відношенню до ТОВ «Укрбелполімір».

Копію вказано рішення митницею до суду не надано.

У той же час позивачем надано до суду докази того, що 30.11.2021 ним направлено лист до ТОВ «Укрбелполімір» з проханням надати копію рішення №KT-UA-2021 від 21.05.2021, на яке посилається відповідач, зокрема, в частині зазначення у ньому листа виробника.

ТОВ «Укрбелполімір» 02.12.2021 позивачу адресовано лист, до якого додано копію рішення про визначення коду товару NКТ-UA-2021 від 21.05.2021, в якому відсутнє посилання на лист виробника. Копію вищевказаного рішення надано до суду позивачем.

Оцінюючи аргументи учасників справи в цій частині, суд зважає на приписи частин першої, другої статті 77 КАС України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем, Харківською митницею, не доведено суду, що такий лист став підставою для прийняття оскаржуваних рішень, відсутні посилання на нього також і в акті перевірки, лист складено щодо іншого підприємства, а також не доведено суду, що такий лист взагалі враховувався митним органом при винесенні рішення щодо іншого підприємства, адже у висновках рішення відсутні посилання на такий лист, що викликає у суду обґрунтований сумнів в прийнятності такого доказу.

При цьому позивачем на підтвердження правильності класифікації товару згідно з кодом УКТЗЕД 3901 10 10 00 надано до суду Експертний висновок Харківської торгово-промислової палати №2140/21 від 02.11.2021. у розділі 6 якого зазначено: «Згідно з проведеним аналізом наданих документів та у відповідності з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), викладеною у додатку до Закону України «Про Митний тариф України» від 04.06.2020р. № 674- IX, нижченаведена продукція відноситься до коду: Поліетилен високого тиску низької щільності марки mLLDPE MARLEX Р 139 (відносною густиною 0,917 г/см3 , використовують в широкому промисловому спектрі) 3901 10 10 00 (Полімери етилену в первинних формах; Поліетилен з відносною густиною менш як 0,94; Поліетилен лінійний).»

Фактично висновки митних органів про визначення коду товару базується на твердженні про те, етилен-альфа-олефінові співполімери в первинній формі з відносною густиною менше 0,94 класифікуються у товарній підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, утім, доказів того, що в імпортованому товарі наявні етилен-альфа-олефінові співполімери в первинній формі з відносною густиною менше 0,94, або взагалі наявності у імпортованому товарі етилен-альфа-олефінових співполімерів у будь-якій концентрації, до суду не надано, доказів проведення лабораторних досліджень із встановленням відповідних висновків щодо такого показника до суду митницею не надано, що спростовує правову позицію відповідачів про визначення коду імпортованого товару як .

У той же час є аргументованою позиція позивача про те, що імпортований товар є полімером етилену в первинній формі, що відповідає товарній позиції 3901; відносна густина (щільність) становить 0,918 г/см3 , що є меншим ніж 0,94, а тому відповідає підпозиції 3901 10; вид та характер імпортованого товару - поліетилен лінійний відповідає товарній підкатегорії - 3901 10 10 00.

Тобто, у межах цього спору митним органом не доведено, що позивачем неправильно визначено код товару, у той час як позивачем надано до суду достатні докази того, що розмитнення товару за визначеним ним кодом УКТ ЗЕД здійснено відповідно до вимог, встановлених чинним законодавством, на підставі наявних у нього документів, наданих продавцем товару, що підтверджують правильність визначення коду товару як 3901 10 10 00.

Доказів, що спростовують вищевикладене, до суду не надано, протилежного відповідачем не доведено.

Суд також зважає на той факт, що Одеською митницею як суб`єктом владних повноважень не надано до суду відзиву на позов або будь-яких інших процесуальних заяв. Суд вважає таку процесуальну поведінку відповідача додатковим аргументом для задоволення позовних вимог не тільки з огляду на приписи ч.4 ст.159 КАС України, а також і з огляду на те, що саме експертною установою Одеської митниці складено висновки, що були підставою для винесення оскаржуваних рішень Харківською митницею, а також надано лист виробника на запит Харківської митниці, у той час як процесуальне право надання відзиву на позов у цьому спорі проігноровано.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду у справі № 280/2571/19 (постанова від 26 листопада 2020 року) відповідно до якої аналіз Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, передбачених Законом України «Про Митний тариф України», з урахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, засвідчує, що вони чітко та ясно регулюють правила визначення коду товару. Відповідно, чіткими та ясними є ознаки діянь, які можуть кваліфікуватися як порушення таких правил. Ці ознаки не залишають місця для адміністративного розсуду при вирішенні органом доходів і зборів питання, чи допустив декларант порушення правил класифікації товару. Отже, обставини, за яких контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити код товару, є чіткими та ясними.

При цьому, як вже встановлено судом, при прийняття спірних рішень та визначення коду товару як митними органами не обґрунтовано прийняття таких рішення з посиланнями на належні та достатні докази, що у сукупності могли б свідчити про правомірність рішень відповідачів.

Щодо аргументів відповідача про розмитнення за кодом аналогічного товару іншими декларантами, суд зазначає, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що аналогічні товари були розмитнені із зазначенням певного коду, жодним чином не доводить неправильність визначення коду позивачем, особливо зважаючи на той факт, що митним органом не доведено правильність самостійного визначення такого коду та донарахування позивачу платежів з ввізного мита та ПДВ за наслідками перевірки.

Щодо порушеного права позивача, суд зазначає, що визначення коду товару митним органом за наслідками перевірки шляхом винесення податкових повідомлень-рішень зумовило збільшення платежів для позивача - ввізного мита та податку на додану вартість, а також штрафних санкцій.

Пунктом 35 ст.1 МК визначено, що пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України - це дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митних процедур, пов`язаних відповідно до пункту 19 тієї самої статті зі здійсненням митного контролю за переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України, митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також із справлянням передбачених законом податків і зборів.

Відповідно до п.54.5 ст.54 ПК України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

За змістом ст. 313 МК України класифікація товарів, тобто віднесення товарів до класифікаційних групувань, визначених Українській класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), є виключною компетенцією митних органів.

Таким чином, якщо митні органи, приймаючи МД, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому вони не мали правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов`язань у зв`язку з виявленням помилки у класифікації товару, зокрема, з посиланням на результати невиїзної документальної перевірки.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 08.05.2018 у справі №808/1341/14, провадження №К/9901/7237/18.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.11.2011 у справі «Рисовський проти України» суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Позивач вважає, що зміна митним органом підходу до класифікації імпортованого нашим підприємством товару, віднесеного останнім до підкатегорії є порушенням яке призвело до того, що законні на момент вчинення дії вважаються порушенням декларантом законодавства України, та застосування штрафних санкцій у зв`язку із зазначеним, відтак, суд приходить до висновку про те, що винесення оскаржуваних рішень є порушенням принципу «належного урядування», а тому вони підлягають скасуванню.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін, у тому числі аргументація щодо підстав проведення перевірки позивача, тощо, вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують та на зміст рішення не впливають.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.4-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 236 293, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІМЕРХІМ УКРАЇНА" (вул. Рудика, буд. 6, корп.7-В, м. Харків, 61070, ) до Харківської митниці Державної митної служби України (вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків, 61003, ), Одеської митниці Державної митної служби України (вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21А, м. Одеса, 65078, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, рішення - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення № від 08.11.2021, № від 08.11.2021, прийняті Харківською митницею Державної митної служби України.

Визнати протиправним і скасувати рішення про визначення коду товару №КТ-UА50010-0006-2021 від 21.05.2021, прийняте Одеською митницею Державної митної служби України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці Державної митної служби України (вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків, 61003, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІМЕРХІМ УКРАЇНА" (вул. Рудика, буд. 6, корп.7-В, м. Харків, 61070, ) судовий збір у сумі 4996 (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто шість) грн 48 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Державної митної служби України (вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21А, м. Одеса, 65078, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІМЕРХІМ УКРАЇНА" (вул. Рудика, буд. 6, корп.7-В, м. Харків, 61070, ) судовий збір у сумі 1299 (одна тисяча двісті дев`яносто дев`ять) грн 08 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 11 січня 2022 року.

Суддя О.Г. Котеньов