Справа № 420/19378/21
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Ананьївської міської ради (вул. Незалежності, 51, м. Ананьїв, Одеська область, 66401) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Ананьївської міської ради Одеської області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Ананьївської міської ради Одеської області щодо прийняття рішення про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 гектара у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах населених пунктів на території колишньої .Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області, згідно поданого клопотання з додатками від 17 березня 2021 року.

- зобов`язати Ананьївську міську раду Одеської області (66401, Одеська область, м. Ананьїв, вул. Незалежності, 51, ) розглянути на найближчій сесії клопотання позивача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою від 17 березня 2021 року та надати ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 гектара у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах населених пунктів на території колишньої Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області, згідно поданого клопотання з додатками від 17 березня 2021 року.

Позивач зазначив, що 17.03.2021 року звернувся до відповідача з клопотанням про надання дозволу його малолітньому сину на розроблення проекту землеустрою з метою одержання безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства. Бажана до відведення земельна ділянка розташована на території колишньої Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області (в межах населеного пункту) та у власності або користуванні інших осіб не перебуває.

До клопотання було додано усі необхідні документи: копія свідоцтва про народження, копії паспорта та ідентифікаційного коду, графічні матеріали (викопіювання).

Проте в порушення вимог ч.7 ст.118 ЗК України вказаний орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності - не розглянув жодним чином подане клопотання у місячний термін з дня його реєстрації, жодної відповіді заявнику не надав, відповідно починаючи з 18 квітня 2021 року почався перебіг строку на оскарження бездіяльності відповідача.

Позивач вважає зазначену бездіяльність відповідача такою, що порушує право його малолітнього сина як громадянина України на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, передбачене статтями 116,118,121 та 122 Земельного кодексу України.

На думку позивача у спірних правовідносинах по даній справі правовідносинах, в разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний до вчинення конкретних дій - розглянути заяву позивача у встановленому законом порядку, а за умови відповідності заяви та доданих до неї документів вимогам законодавства - прийняти рішення про задоволення заяви. Підставою для відмови у задоволенні заяви позивача можуть бути лише визначені законом обставини. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд - розглянути заяву, або ж ні; прийняти рішення про задоволення заяви, або ж рішення про відмову у її задоволенні.

На думку позивача задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача розглянути на найближчій сесії клопотання позивача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою від 17.03. 2021 року та надати ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки буде відповідати критерію ефективного захисту прав його дитини.

Позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 23.10.2021 позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 12.11.2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що позивачем не вірно зазначений відповідач як «Ананьївська міська рада Одеської області», оскільки згідно даних з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за кодом 04056807 значиться - Ананьївська міська рада.

17.03.2021 року позивачем (як законним представником малолітнього ОСОБА_2 ) подано до Ананьївської міської ради клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення території колишньої Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області ( в межах населеного пункту).

Представник відповідача вказує, що рішенням Ананьївської міської ради від 23.12.2020 року №75-VIII створено відділ земельних відносин та охорони навколишнього середовища Ананьївської міської ради та затверджено Положення про нього. За дорученням Ананьївського міського голови вказаним відділом було розглянуто клопотання та позивачу підготовлено та направлено 16.04.2021 року за №Б-306 відповідь, в якій надано роз`яснення, що відповідно до наданого до клопотання картографічного матеріалу, зазначена земельна ділянка, належить до земель житлової та громадської забудови та частково співпадає з об`єктами по господарського обліку по АДРЕСА_2 , та запропоновано в подальшому заявнику для отримання адміністративної послуги звернутись безпосередньо до Відділу надання адміністративних послуг.

Представник відповідача посилається на правову позицію Верховного суду викладено у постанові від 14.08.2018 у справі №826/1050/17, відповідно до якої законодавством, яке регулює земельні відносини не встановлено вимог до форми висновків уповноважених органів за результатами розгляду клопотань осіб, зацікавлених в одержанні у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, зокрема відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Єдина вимога до такої відмови, передбачена Земельним кодексом України, - це її належна мотивація.

Представник звертає увагу на те, що адреса зазначена у клопотанні та у позові є різними, а тому можна зробити висновок про розуміння позивачем наслідків і можливості неотримання поштової кореспонденції на зазначену ним адресу.

Крім того, на думку представника відповідача, позивачем не надано до суду докази наявності згоди батьків щодо вчинення правочину (отримання земельної ділянки для ведення ОСГ) стосовно малолітнього ОСОБА_2 .

Позивач подав відповідь на відзив, в якій вважав необхідним уточнити назву відповідача та просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що відповідно до закону він є батьком та законним представником свого сина, а тому звернувся за захистом його прав до суду.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що громадянка України ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 17.03.2021 року звернувся до відповідача з клопотанням про надання дозволу його малолітньому сину на розроблення проекту землеустрою з метою одержання безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства. Бажана до відведення земельна ділянка розташована на території колишньої Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області (в межах населеного пункту) та у власності або користуванні інших осіб не перебуває.

До клопотання додано документи: копія свідоцтва про народження, копії паспорта та ідентифікаційного коду, графічні матеріали (викопіювання).

Позивач вказує, що не отримав у встановлений ЗКУ строк рішення ради по суті розгляду вказаного клопотання, та вважаючи зазначену бездіяльність відповідача такою, що порушує право його малолітнього сина як громадянина України на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, передбачене статтями 116,118,121 та 122 Земельного кодексу України, звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши, проаналізувавши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 143 Конституції України передбачено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Стаття 144 Конституції України: органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 122 Земельного кодексу повноваженнями щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб надані сільським, селищним, міським радам.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Статтею 26 визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з частиною 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення зокрема особистого селянського господарства подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз зазначених норм ЗК України свідчить про те, що законодавством встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об`єкта вимогам зазначеним у ЗК України документів, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Крім того, встановлений порядок вирішення вказаних питань, а саме виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

З урахуванням викладеного суд не приймає до уваги доводи представника відповідача, що клопотання позивача було розглянуто відповідним відділом міської ради та відповідь направлена позивачу.

Не спроможними є посилання представника відповідача на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 14.08.2018 року по справі 826/1050/17, оскільки представник відповідача посилається лише на один абзац рішення, в якому зазначено, що законодавством яке регулює земельні відносини не встановлено вимог до форми висновків уповноважених органів за результатами розгляду клопотань осіб, зацікавлених в одержанні у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, зокрема відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Єдина вимога до такої відмови, передбачена ЗКУ, - це її належна мотивація.

Проте згідно зі змістом спірних правовідносин у вказаному рішенні питання надання дозволу на розробку проекту землеустрою було винесено на сесію ради та прийнято рішення Київської міської ради від 06.10.2016 року №273/1277, яким позивача повідомлено про відхилення проекту рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_3 у Голосіївському районі м. Києва для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» при розгляді її клопотання від 24 лютого 2015 року не відповідає вимогам ст.118 ЗКУ.

Тобто спірним було достатність відхилення сесією проекту рішення про надання дозволу або прийняття рішення про відмову у наданні дозволу. Верховний суд звернув увагу, що у даному випадку головним є мотивація прийнятого рішення.

У зв`язку з цим, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача, що міська рада не допустила протиправну бездіяльність.

Крім того, суд вважає, що підлягає частковому задоволенню вимога позивача зобов`язання відповідача розглянути на найближчій сесії клопотання позивача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою від 17 березня 2021 року та надати ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 гектара у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах населених пунктів на території колишньої Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області, згідно поданого клопотання з додатками від 17 березня 2021 року.

При цьому суд виходить з того, що вирішення питань щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою належить до виключної компетенції відповідача.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. При цьому під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

У зв`язку з викладеним вимога щодо зобов`язання надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не підлягає задоволенню, оскільки відповідач не вирішував по суті клопотання позивача.

Таким чином, відповідач діяв не у відповідності до вимог ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 700,00грн.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в інтересах малолітнього ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Ананьївської міської ради (вул. Незалежності, 51, м. Ананьїв, Одеська область, 66401, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Ананьївської міської ради щодо прийняття рішення про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 гектара у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності дія ведення особистого селянського господарства у межах населених пунктів на території колишньої .Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області, згідно поданого клопотання з додатками від 17.03.2021 року.

Зобов`язати Ананьївську міську раду розглянути та прийняти рішення за клопотанням ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 від 17.03.2021 року про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 гектара у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності дія ведення особистого селянського господарства у межах населених пунктів на території колишньої .Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області

У задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Ананьївської міської ради за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 700,00 грн

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва