Справа № 520/19287/21
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 р. Справа № 520/19287/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 (головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В.) по справі № 520/19287/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати бездіяльність відповідача протиправною;

- зобов`язати відповідача сплатити заборгованість з пенсії позивачці.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 позов повернуто ОСОБА_1

ОСОБА_1 , не погодившись з ухвалою суду, подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати, а справу направити для розгляду по суті до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог посилається на те, що суд першої інстанції з надмірним формалізмом застосував норми процесуального права, оскільки зі змісту позову зрозуміло предмет спору та позовні вимоги, які сформульовані згідно п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України. Отже, на думку апелянта, підстав для залишення позову без руху та в подальшому його повернення у суду не було.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач) не надало відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції, зокрема про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом, в якому в прохальній частині просив визнати бездіяльність відповідача протиправною; зобов`язати відповідача сплатити заборгованість з пенсії позивачці.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2021 позов залишено без руху, оскільки прохальна частина позовної заяви не містить конкретизації та належного обґрунтування, які саме дії суд повинен зобов`язати вчинити; зміст позовних вимог не відповідає встановленим ст. 245 КАС України повноваженням суду при вирішенні справи; позивачем не обґрунтовано порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю її прав, свобод, інтересів. Надано 5-денний строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі.

На виконання вимог суду щодо усунення недоліків, в строк, встановлений судом, позивач подала заяву, в якій зазначила, що вказані судом недоліки є формальними, а тому просила вирішити питання щодо відкриття провадження у справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 позов повернуто позивачу.

Повертаючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуті недоліки позовної заяви, а саме не належним чином сформульовано прохальну частину позову, що виключає можливість суду встановити зміст позовних вимог, а також не обґрунтовано порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в прохальній частині якого просила визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобов`язати його сплатити заборгованість з пенсії.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що пенсійний орган не виплачував позивачу пенсію в період з 2015 по 2021 рр., що на її думку суперечить законодавству та порушує її права.

Отже зміст позовних вимог, а також прохальної частини позову є зрозумілим та надає можливість суду визначити обраний позивачем спосіб захисту.

При цьому, колегія суддів зауважує, що виклад обставин в такий спосіб пов`язаний із суб`єктивним розумінням і трактуванням особи. Отже, позивач формулює позовні вимоги і викладає обставин, якими їх обґрунтовує, а також обґрунтовує порушення оскаржуваними діями чи бездіяльністю відповідача його прав, свобод та законних інтересів на власний розсуд, виходячи із суб`єктивного розуміння суті спірних правовідносин.

В даному випадку ОСОБА_1 в позовній заяві описала, в чому, на її думку, полягає протиправна бездіяльність пенсійного органу.

Колегія суддів зазначає, що на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, суд перевіряє лише саму наявність всіх обов`язкових реквізитів та відомостей, які вона повинна містити згідно із ст. 160 КАС України, зокрема, позовні вимоги і виклад обставин, якими позивач їх обґрунтовує, а також обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача, без аналізу їх змісту.

В свою чергу, питання щодо належності способу захисту порушеного, на думку позивача, права чи інтересу, наявності самого факту такого порушення, встановлення чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, відповідно до змісту ст. ст. 244, 246 КАС України вирішуються судом під час ухвалення рішення та відображаються у ньому, тобто такі обставини і факти досліджуються і встановлюються судом та їм надається відповідна правова оцінка в процесі розгляду справи по суті, а не на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Крім того, залишення судом першої інстанції позовної заяви без руху та подальше її повернення за наведених вище підстав, на переконання колегії суддів, є надто спрощеним трактуванням процесуального законодавства, тобто суддею допущено надмірний формалізм, який може позбавити особу права звертатися до суду, що є недопустимим і про що неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини (зокрема, рішення у справах «Беллет проти Франції», «Ашингдейн проти Сполученого Королівства», «Кромбах проти Франції», «Перес де Реда Каванільєс проти Іспанії»).

Частиною 1 ст.6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У справі «Мушта проти України» Європейський суд з прав людини нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Враховуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви з підстав не усунення ОСОБА_1 недоліків позовної заяви, після залишення її без руху.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції на підставі ст.320 КАС України підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 по справі № 520/19287/21 - скасувати.

Справу № 520/19287/21 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова