Справа № 607/20471/21
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2022 Справа №607/20471/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Безручко Т.В.

представника позивача Шкільняка Б.М.

представника відповідача Кондрат Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Шкільняк Б.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №4971244 від 31 жовтня 2021 року.

Аргументуючи свої позовні вимоги, вказує на те, що спірну постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню. Зазначає, що інспектором УПП в Тернопільській області Смітюх В.Т. 31.10.2021 року винесено постанову серії ЕАО №4971244, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП за те, що 31 жовтня 2021 року о 02 год. 26 хв. в м.Тернополі по вул..Київська,18, позивач керуючи транспортним засобом перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка розділяла транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив вимоги пункту 34 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_2 прав передбачених ст..268 КУпАП, ст..63 Конституції України. Вимогу ОСОБА_1 про надання допустимих доказів, які б підтверджували вчинення ним правопорушення працівником поліції було проігноровано, відтак прийнята постанова базується виключно на суб`єктивних даних працівника поліції. Також, вважає, що при винесені постанови не враховано подання документів, які б характеризували особу правопорушника, матеріальний стан та інші обставини, які слід було врахувати. За наведених обставин вважає спірну постанову незаконною, такою, що підлягає скасуванню.

Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області ДПП подано суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач щодо поданого позову заперечив, зазначивши, що як вбачається із спірної постанови, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення, серії ЕАО №4971244 від 31.10.2021 року, позивач 31 жовтня 2021 року близько 02 год. 26 хв. керуючи автомобілем марки «Haval H6» д.н.з. НОМЕР_1 перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє потоки протилежних напрямків, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Відповідно до пункту 8.5.1 ПДР України, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Основне призначення горизонтальної розмітки упорядкування руху транспортних потоків і розподіл їх по всій ширині проїзної частини. За допомогою горизонтальної розмітки можуть бути введені окремі обмеження в русі (заборона обгону, зупинки, стоянки, тощо). У відповідності до положень розділу 34 ПДР України, горизонтальна дорожня розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смугу на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено. Згідно з вимогами ДСТУ 2587:2010 «Безпека дорожнього руху. Розмітка дорожня. Загальні технічні вимоги. Методи контролювання. Правила застосування» горизонтальна дорожня розмітка застосовується для позначення смуг руху та поділу транспортних потоків протилежних напрямків на дорогах, які мають не більше трьох смуг для руху в обох напрямках: - на ділянках доріг з видимістю, менше за допустиму, передбачену стандартом залежно від швидкості руху транспортного потоку; - на ділянках доріг з трьома смугами для організації руху перемінно по одній і двох смугах в одному напрямку, а також у разі зміни ширини проїзної частини, що вимагає відхилення суцільної лінії розмітки; - на ділянках доріг, де заборонено обгін усім транспортним засобам. Твердження позивача про те, що його не було ознайомлено із правами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності спростовується матеріалами відеофіксації, з яких вбачається, що працівниками поліції, як особі, що притягується до адміністративної відповідальності роз`яснювались його права перед її винесенням. Крім цього, представник відповідача зазначив, що у відповідності до вимог ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Таким чином, вважає, що вимога складати протокол про адміністративне правопорушення перед винесенням постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у чинному законодавстві відсутня. Також, вважає безпідставним посилання позивача на ст..33 КУпАП, оскільки відповідно до положень вказаної статті при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Також вважає, що заявлені представником позивача витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. є неспівмірними відносно даної категорії справ, а також не подано докази, які б підтверджували їх сплату позивачем. У позові просить відмовити.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шкільняк Б.М. в судовому засіданні позов підтримав та просить його задоволити з підстав наведених у ньому.

Представник Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП Кондрат Л.Р. в судовому засіданні вважає, що позов не підлягає до задоволення з підстав наведених у відзиві.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази встановив.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4971244 від 31 жовтня 2021 року, 31 жовтня 2021 року о 02 год. 26 хв. гр.. ОСОБА_1 в місті Тернополі по вул..Київська,18, керуючи транспортним засобом марки «Haval H6» д.н.з. НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє потоки протилежних напрямків, чим порушив вимоги п.34 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Суд, не заперечуючи наявності у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу, вважає що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинно компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, порушення вимог дорожніх знаків та дорожньої розмітки проїзної частини доріг…, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до п. 8.1 розділу 8 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту (п. 8.2-1 ПДР України).

Відповідно до пункту 8.5.1 ПДР України, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил. Основне призначення горизонтальної розмітки упорядкування руху транспортних потоків з їх розподілом по всій ширині проїзної частини. (розподіл зустрічних транспортних потоків, позначення смуг руху, краю проїзної частини, тощо). За допомогою горизонтальної розмітки можуть бути введені окремі обмеження в русі (заборона обгону, зупинки, стоянки, тощо) або даватися додаткова інформація водіям про умови і напрямок руху транспортних засобів. Лінії горизонтальної розмітки мають білий колір.

У відповідності до положень розділу 34 ПДР України, горизонтальна дорожня розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смугу на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Згідно з вимогами ДСТУ 2587:2010 «Безпека дорожнього руху. Розмітка дорожня. Загальні технічні вимоги. Методи контролювання. Правила застосування» горизонтальна дорожня розмітка застосовується для позначення смуг руху та поділу транспортних потоків протилежних напрямків на дорогах, які мають не більше трьох смуг для руху в обох напрямках: - на ділянках доріг з видимістю, менше за допустиму, передбачену стандартом залежно від швидкості руху транспортного потоку; - на ділянках доріг з трьома смугами для організації руху перемінно по одній і двох смугах в одному напрямку, а також у разі зміни ширини проїзної частини, що вимагає відхилення суцільної лінії розмітки; - на ділянках доріг, де заборонено обгін усім транспортним засобам.

Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні даних із відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції позивач, керуючи транспортним засобом марки «Haval H6» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул..Київська,18 у місті Тернополі посередині проїзної частини, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяла потоки протилежних напрямків, чим порушив вимоги п.34 ПДР України, за що був зупиненим працівниками поліції. Крім цього, як вбачається з нагрудних камер працівників поліції ВО-000110 про які зазначено у спірній постанові, після зупинки ОСОБА_1 , останньому працівником поліції було роз`яснено причину його зупинки, а також вимоги статті 268 КУпАП, після чого будь-яких заяв, клопотань, у тому числі необхідністю скористатись правовою допомогою, позивач працівникам поліції не заявляв. Таким чином, твердження представника ОСОБА_1 адвоката Шкільняка Б.М. зазначеного ним у позовній заяві про те, що позивачу не було роз`яснено вимоги ст..268 КУпАП та не надано можливості скористатись правовою допомогою, суд вважає безпідставними. Крім цього, суд вважає, що наведеними доказами, які є належними, допустимими та були досліджені в судовому засіданні, підтверджено факт порушення позивачем ПДР України, а саме вимог дорожньої розмітки проїзної частини, як наслідок вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому твердження представника позивача про те, що такі докази відсутні, суд вважає безпідставними. Також, суд вважає, що стягнення, яке було накладено відповідачем на ОСОБА_1 відповідає особі правопорушника, характеру вчинення ним правопорушення, а також його вид та розмір накладено на позивача з урахуванням вимог ч.1 ст.122 КУпАП.

Таким чином, судом не встановлено порушення відповідачем вимог закону при винесенні постанови ЕАО №4971244 від 31 жовтня 2021 року, а тому спірну постанову вважає законною та підстав для її скасування не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у десяти денний строк з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду складене та проголошене 11 січня 2022 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан