Справа № 523/3682/21
Суддя: Сувертак І. В.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/3682/21
Провадження №2-а/523/43/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2021 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді - Сувертак І.В.

при секретарі - Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі,

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Одеській області (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 5) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

Встановив:

ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Управляння патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліцї про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення оформлене постановою АПО18 №555605 від 14.02.2021 року, якою на позивача накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно оскаржуваної постанови, позивач, був побитий працівниками поліції, які в подальшому примусово та незаконно затримали його та примусово у кайданках закріплених зі спини доставили до районного відділу поліції, а отже він не мав можливості одягнути маску яка перебувала у кишені на лице так як кісті рук були закріплені кайданками позаду.

Вважає дану постанову неправомірною, просить скасувати її. Позивач з зазначеною постановою не погоджується , вважає, що правил карантину умисно не порушував, а його примусове доставлення до райвідділу у кайданках було незаконним що вже доведено і змісті інших рішень Суворовського районного суду м. Одеси , які набрали законної сили , отже не потребують доведення.

16 березня 2021 року ухвалою суду прийнято та відкрито провадження зазначеної адміністративної справи.

Представник позивача надав відповідні пояснення суду та просив розглянути справу без його участі. Свої доводи позивач підтвердив судовими рішеннями які було винесено раніше Суворовським районним судом м. Одеси, а саме постановою по справі №523/3237/21 від 09.04.21р., яка була подана представником позивача через канцелярію суду із відповідною заявою. У змісті зазначеної постанови йдеться про той саме перебіг часу та ідентичні обставини з іншим формулюванням правопорушень.

Під час розгляду судом адміністративної справи №523/3237/21 були встановленні обставини, а отже у суду немає сумніву щодо встановлених судом подій, які фактично повністю підтверджують доводи позивача та спростовують відомості занесені у зміст постанови про притягнення до відповідальності. Вказані постанови суду набули законної сили, а отже відомості викладені в їх змісті не потребують додаткового підтвердження у суді при розгляді цієї справи так як загальні обставини є ідентичними.

Представником Управляння патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліцї не надано відомостей які спростовують доводи позивача.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Вивчивши матеріали справи, суд задовільняє адміністративний позов ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

У відповідності ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень..

Згідно частини 5 ст. 5 КАС України, ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 ч.1 ст. 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Вказаний строк для оскарження позивачем був дотриманий.

Згідно ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які матеріали і фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що в 2021р. Суворовським районним судом м. Одеси розглянуто матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області відносно ОСОБА_1 , з ухваленням постанов по справах за №№ 523/3584/21, 523/3237/21, 523/3232/21, 523/3626/21, якими закрито провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, встановивши обставини які прямо суперечить змісту постанови АПО18 №555605 від 14.02.2021 року.

Доводи позивача наголошені матеріалами позовної заяви підтверджують відомості які вже були встановленні судом, і не потребують доказування.

Статтею 106 КАС України встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази. Позивач у якості неспростовного доказу надав суду рішення суду які набрали законної сили з приводу тих самих подій які були підставою складання оскаржуваної постанови, а отже такий доказ є належним та допустимим доказом по справі.

Також суд наголошує, що Стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність фізичних осіб та посадових осіб за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, а тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно звертатися до конкретних правил і норм, які регулюють відносини боротьби з інфекційними хворобами, зокрема до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641.

При цьому, суд зазначає, що згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України; в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень; не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29. 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції України. Суд наголошує, що обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України. Таке обмеження може встановлюватися виключно законом актом, ухваленим Верховною Радою України як єдиним органом законодавчої влади в Україні. Встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить статтям 1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України, (п. 3.2 Рішення КСУ від 28 серпня 2020 року Конституційний суд України №1-14/2020(230/20) у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень постанови Кабінету Міністрів України „Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів...).

Оскільки Конституція України, як зазначено в її ст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суд при розгляді справи має оцінювати зміст нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають грунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй (п.2 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»).

Суд вважає, що п.1, п.10 постанови КМУ від 22 липня 2020 року №641 обмежено конституційні права і свободи громадянина, що суперечить статтям 1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України, а тому такий нормативно правовий акт у частині відповідних обмежень не підлягає застосуванню судом при вирішенні справи про адміністративне правопорушення. На думку суду, порушення особою правил карантину, які встановлені не у конституційний спосіб, не є підставою адміністративною відповідальності.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 44-3КУпАП, не підтверджується наявними у справі доказами, та відповідно про відсутність в його діях складу правопорушення, що є підставою для закриття провадження в справі.

Керуючись ст.ст. 2,5, 6, 8-11, 13-14, 19-21, 293, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Одеській області (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 5) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії АПО18 №555605 від 14.02.2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 44-3 КУпАП - скасувати.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд міста Одеси.

Суддя