Справа № 380/20028/21
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

10 січня 2022 рокумісто Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Гулик А.Г., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо перерахунку та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році як учаснику бойових дій в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з урахуванням раніше виплаченої суми;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу щорічну разову допомогу до 5 травня у 2020 році як учаснику бойових дій в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з урахуванням раніше виплаченої суми.

Ухвалою від 22.11.2021 суддя залишив позовну заяву позивача без руху з підстав пропуску строку звернення до суду та надав строк для усунення недоліків.

04.01.2022 до суду надійшла заява позивача про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом, у якій позивач просить суд визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду, поновити відповідний строк та відкрити провадження у справі.

Заява обґрунтована тим, що про порушення своїх прав позивач дізнався після відмови відповідача нарахувати та виплатити грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Вказує також, що доступ до правосуддя має бути не лише формальним, а й фактичним, а надмірний формалізм є порушенням права на судовий захист.

Надаючи оцінку поданій заяві про поновлення процесуального строку, суддя виходив з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Частиною 1 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до частин 1-2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого вказаним Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частинами першою та четвертою статті 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 вказаного Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 06.02.2018 у справі №607/7919/17, від 14.08.2018 у справі №473/2190/17, від 18.11.2020 у справі №380/5202/20, 30.09.2020 встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Отже, перебіг строку звернення позивача до суду з цим позовом необхідно обраховувати з 30.09.2020.

Суд встановив, що із заявою про здійснення нарахування та виплати одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік позивач звернувся до відповідача лише 30.04.2021, тобто після спливу строків виплати одноразової грошової виплати.

Суддя відхиляє посилання позивача на те, що до подання позову він звертався до відповідача із заявою про здійснення нарахування та виплати грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік як учасник бойових дій, оскільки відмова відповідача у проведенні виплат відповідної грошової допомоги від 13.05.2021 не є поважною причиною пропуску позивачем строку звернення до суду, оскільки така обставина виникла після звернення позивача до відповідача з пропуском строку на отримання грошової виплати за 2020 рік. Отже, відмова відповідача стосується періоду, право на отримання виплати за який позивач не реалізував. Суддя вважає, що не використання особою свого права протягом допустимих законодавчо встановлених термінів не може мати наслідком порушення такого права поза їх межами. Отже, суддя констатує, що не реалізоване право не підлягає судовому захисту.

Посилання позивача на те, що про релевантні рішення суду касаційної інстанції у справах про нарахування та виплату разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових позивач дізнався лише від побратимів, суддя оцінює критично, оскільки такі обставини не впливають на визначення початку перебігу строку звернення до суду, а відтак і не породжують юридичних наслідків для обчислення строку звернення до суду. Крім того, суддя зауважує, що грошова допомога до 5 травня сплачується періодично, а тому факт її ненарахування і невиплати у належному розмірі позивачу не міг бути невідомим з огляду на її систематичний характер.

Суддя погоджується із твердженнями позивача про те, що доступ до правосуддя має бути не лише формальним, а й фактичним, а надмірний формалізм є порушенням права на судовий захист у вимірі спірних правовідносин. Між тим, наведені доводи не можуть аналізуватися без урахування фактичних обставин конкретної справи, а тому згадані аргументи не є релевантними у вимірі випадку, який розглядається.

Частиною 2 статті 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. При цьому звернення до суду може здійснюватися у межах встановленого строку, який в адміністративному судочинстві визначений як строк звернення до суду.

Правова природа строку звернення до суду, дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права.

У пункті 570 рішення у справі «ВАТ «Нафтова компанія Юкос» проти Росії» Європейський Суд з прав людини визначив термін давності, як передбачене законом право порушника не піддаватися попередженню або суду після закінчення певного терміну після здійснення правопорушення. Як зазначив ЄСПЛ, строки давності, які характерні для національних правових систем Держав-учасниць, відповідають декільком цілям, в числі яких забезпечення правової визначеності та остаточності.

Зміст принципу правової визначеності розкрито у ряді рішень Конституційного Суду України. Наприклад, у Рішенні від 29 червня 2010 року №17-рп/2010 Конституційний Суд України звернув увагу на правову визначеність як елемент верховенства права, зазначивши, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, в якому стверджується, що обмеження основних прав людини і громадянина та втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дозволять особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Отже, встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Інакше кажучи, встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

За таких обставин суддя дійшов висновку про необґрунтованість поданої заяви про поновлення строку звернення, а тому у її задоволенні необхідно відмовити повністю.

Згідно з пунктом першим частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи наведене, позовну заяву і додані до неї документи необхідно повернути позивачу.

Керуючись статтями 160, 169, 243, 248, пунктом 3 Прикінцевих положень КАС України, суддя

у х в а л и в:

у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом відмовити повністю.

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії повернути позивачу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Суддя А.Г. Гулик