Справа № 460/12953/21
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2021 року м. Рівне №460/12953/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дудар О.М., за участю секретаря судового засідання Гук О.Р., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Собчук М.В.,

відповідача: представник Охман Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доПоліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки
про визнання протиправними та скасування постанов,
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі- ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу від 06 липня 2021року №279839 та №279840.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірні постанови є протиправними, прийняті без дотримання принципів законності та обгрунтованості, а відтак підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 20.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, призначено підготовче засідання на 19.10.2021.

19.10.2021 (у межах встановленого судом строку) відповідачем подано відзив на позовну заяву, за змістом якого доводи позивача не спростовують факт порушення ним законодавства про автомобільний транспорт, а спірні постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу є правомірними та такими, що відповідають вимогам Закону.

Підготовче засідання 19.10.2021 відкладено на 18.11.2021 за клопотанням представника позивача

09.11.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно з якою відповідач не спростував тверджень та аргументів позивача стосовно заявлених вимог.

У підготовчому засіданні 18.11.2021 закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті на 09.12.2021.

У судовому засіданні 09.12.2021 оголошено перерву до 16.12.2021 з метою витребування додаткових доказів.

У судовому засіданні 16.12.2021 закінчено судовий розгляд ухваленням рішення.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та суду пояснив, що позивач не вчиняв порушень, за які його притягнуто до відповідальності.

Вказав, що чинним законодавством не передбачено надання дозволу за перевезення подільного (сипучого) вантажу з перевищенням вагових параметрів, а тому притягнення перевізника до відповідальності за відсутність такого дозволу є протиправним.

Зазначив, що під час здійснення габаритно-вагового контролю шляхом зважування транспортного засобу позивача у русі уповноваженими особами відповідача неправомірно використовувалися засоби вимірювальної техніки - ваги для статичного зважування.

Звернув увагу суду на відсутність методики вимірювання поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі.

Зауважив, що чинним законодавством не передбачено повноважень Укртрансбезпеки вимагати у перевізників, що не здійснюють міжнародні перевезення, пред`явлення для перевірки протоколів повірки тахографів, а у водіїв відсутній обов`язок мати при собі протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

Просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача заперечила проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, та суду пояснила, що аргументи позивача, висловлені в обґрунтування позовних вимог, не підкріплюються доказами.

Вказала, що жодних виключень, застережень чи обмежень у видачі дозволів (з огляду на те, подільний вантаж, чи неподільний) на рух автомобільними дорогами великоваговим та/або великогабаритним транспортним засобом законодавством України не передбачено (відсутня пряма норма закону чи підзаконного акта).

Дозвіл на рух - це єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, після внесення в установленому порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом, і який дає право на проїзд за таких умов.

Відсутність зазначеного дозволу, не зважаючи на перевищення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, зафіксована уповноваженими особами у відповідних актах перевірки.

Звернула увагу суду на те, що законодавцем не визначено вичерний перелік документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів та пасажирів. Натомість зазначено про необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством, до яких належать, зокрема, протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, заповнені тахокарти у квількості, що передбачена ЄУТР, або картка водія чи роздруківка даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Просила в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець 14.08.2018 (номер запису 0003037), 14.08.2018 взятий на облік у контролюючому органі як платник податків та платник єдиного внеску. Основним видом діяльності підприємця за КВЕД є 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (а.с.16).

25 травня 2021 року уповноваженими особами Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, відповідно до направлення на рейдову перевірку від 21.05.2021 №003990, на підставі щотижневого графіка рейдових перевірок (а.а.с.59, 61) в пункті габаритно-вагового контролю, що знаходиться на 320км автомобільної дороги М-12, проведено рейдову перевірку транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів, щодо дотримання вимог транспортного законодавства.

Зокрема, 25.05.2021 о 15год. 15хв. проведено перевірку (здійснено габаритно-ваговий контроль) автомобіля марки "RENAULT", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричіпом марки "KEMPF", державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував водій ОСОБА_2 .

Вказані транспортні засоби згідно зі свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та НОМЕР_5 належать ОСОБА_1 (а.а.с.49-50).

Перевізником вантажу, щебеню фр.10-20, згідно з товарно-транспортною накладною від 25.05.2021 №19041, був ФОП ОСОБА_1 (а.а.с.19-20).

Водій ОСОБА_2 надав уповноваженим особам Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки для перевірки наступні документи: посвідчення водія серії НОМЕР_6 ; свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_4 та НОМЕР_5 ; товарно-транспортну накладну від 25.05.2021 №19041.

За результатами габаритно-вагового контролю уповноваженими особами Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 25.05.2021 №0051562 (а.с.22).

Згідно з актом від 25.05.2021 №0051562, осьове навантаження на строєну вісь з одиночними шинами становить 23,25т при нормативно допустимих 22т.

Зазначені обставини щодо перевищення нормативно допустимого навантаження відображені також у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 25.05.2021 №028918 (а.с.21).

На підставі документів габаритно-вагового контролю уповноваженими особами Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складено розрахунок від 25.05.2021 №562 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, яким ОСОБА_1 нараховано плату за проїзд в сумі 29,60євро (а.с.23).

За наслідками перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 25.05.2021 №288203, у якому зафіксовано перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно без відповідного дозволу - осьове навантаження на строєну вісь становить 23,25т, що на 5,68% перевищує дозволену - порушено вимоги п.22.5 Правил дорожнього руху (а.а.с.9, 47).

Поліським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки було надіслано повідомлення про розгляд справи щодо порушення чинного законодавства у сфері автомобільного транспорту 06.07.2021 о 10.00год. (а.с.46).

За результатами розгляду справи про порушення чинного законодавства у сфері автомобільного транспорту, на підставі акта перевірки від від 25.05.2021 №288203 заступником начальника Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 06 липня 2021 року №279839, якою до ФОП ОСОБА_1 за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз.14 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу), застосовано штраф у сумі 8500,00грн (а.с.42).

Крім того, 31.05.2021 о 13год. 40хв. та о 14год. 30хв. уповноваженими особами Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки відповідно до направлень на рейдову перевірку від 31.05.2021 №0039921 та від 31.05.2021 №002261, на підставі щотижневих графіків рейдових перевірок (а.а.с.98-99, 103-104) на 320км та 347км автомобільної дороги М-12 було проведено перевірки автомобіля марки "DAF", державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , з напівпричіпом марки "BOOEX", державний реєстраційний номер НОМЕР_8 , яким керував водій ОСОБА_3 .

Вказані транспортні засоби, згідно зі свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 та НОМЕР_10 , належать ОСОБА_1 .

Зазначена обставина визнається сторонами та не підлягає доказуванню у силу вимог ч.1 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України.

За наслідками перевірок складено акти проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 31.05.2021 №285707 та №288244, у яких зафіксовано порушення вимог п.3.3 наказу Міністерства транспорту України від 24.06.2010 №385, відповідальність за які передбачена ч.1 абз.3 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" - надання послуг з перевезення вантажів траспортним засобом, який обладнаий цифровим тахографом без оформлення документів, передбачених ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: протоколу перевірки та адаптації тахографа (а.а.с.25-26, 54, 57).

Поліським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки було надіслано повідомлення про розгляд справи щодо порушення чинного законодавства у сфері автомобільного транспорту 06.07.2021 о 10.00год. (а.с.58).

За результатами розгляду справ про порушення чинного законодавства у сфері автомобільного транспорту, на підставі актів перевірок від 31.05.2021 №285707 та №288244 заступником начальника Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 06 липня 2021 року №279840, якою до ФОП ОСОБА_1 за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (перевезення вантажів без формення документів, передбачених ст.48 цього Закону), застосовано штраф у сумі 1700,00грн (а.а.с.17, 52).

Вважаючи постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон №2344-III).

Відповідно до ч.12 ст.6 Закону №2344-III, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з ч.ч.1, 4 ст.48 Закону №2344-III, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з п.4 Правил №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879).

Пунктом 3 Порядку №879 визначено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

За змістом п.2 Порядку №879, великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001р., № 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно із п.18 Порядку №879, за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

У разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України (п. 21 Порядку № 879).

Наведеними вище правовими нормами визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Судом встановлено, що адміністративно-господарські санкції до позивача застосовано у зв`язку із встановленням факту перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів на 5,68% без відповідного дозволу.

У зв`язку з виявленням вказаного порушення, позивача було притягнуто до відповідальності згідно з абз.14 ч.1 ст.60 Закону №2344-III.

Пунктом 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567), встановлено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до п.25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку №1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

При цьому, відповідно до пункту 27 Порядку №1567, у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Заперечуючи проти виявленого порушення, позивач, серед іншого, посилався на те, що при вирішенні питання щодо притягнення його до відповідальності відповідачем не було враховано властивостей вантажу, який є подільним, та можливість його переміщення по всім осям транспортного засобу під час руху.

За приписами ч.2 ст.29 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353-XII (далі - Закон №3353-XII), з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою статті 48 Закону №2344-III встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до п.22.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), маса вантажу, що перевозиться і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Згідно зі ст.33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 №2862-IV (далі - Закон №2862-IV), рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно з п.22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Таким чином, правила перевезення неподільного та подільного вантажів у випадку перевищення вагових або габаритних параметрів є різними:

- перевезення неподільного вантажу допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі;

- перевезення подільного вантажу не допускається взагалі.

У свою чергу, абз.14 ч.1 ст.60 Закону №2344-III встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи - за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадянАналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те, що для настання відповідальності за вказаною нормою необхідним є встановлення факту перевезення вантажу без відповідного дозволу.

Судом встановлено, що позивач перевозив щебінь, який за своїми характеристиками є подільним вантажем (може при завантаженні бути поділений на окремі частки без втрати або пошкодження його властивостей), а тому перевезення такого вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху заборонено.

Головна мета такої заборони - збереження автомобільних доріг та попередження їх передчасного руйнування. Унаслідок цього й встановлено заборону з перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм без будь-яких винятків.

Отже, чинним законодавством встановлена імперативна заборона на перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що виключає можливість отримання перевізником відповідного дозволу.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заборона руху транспортних засобів з перевищенням вагових параметрів при перевезенні подільного вантажу унеможливлює отримання перевізником дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

З огляду на відсутність на законодавчому рівні можливості отримання особою дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, які перевозять подільні вантажі з перевищенням габаритно-вагових параметрів, на особу не може бути накладений штраф відповідно до абз.14 ч.1 ст.60 Закону №2344-III за відсутність такого дозволу.

У такому випадку до перевізника має бути застосована відповідальність у виді нарахування посадовою особою Укртрансбезпеки плати за проїзд, відповідно до п.1-1 Порядку №879.

Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №814/1460/16, що враховується судом у силу ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оспорювана постанова Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 06 липня 2021 року №279839 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 8500,00грн є протиправною та підлягає скасуванню.

Що стосується постанови від 06 липня 2021 року №279840, суд зазначає таке.

Відповідно до приписів ст.48 Закону №2344-III, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже, виходячи зі змісту цієї норми Закону, перелік документів, які повинен мати водій для здійснення внутрішніх вантажних перевезень, зазначений у ст.48 Закону №2344-III, не є вичерпним, до таких документів належать також інші, передбачені законодавством документи.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №340 від 07.06.2010, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за №811/18106, з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв колісних транспортних засобів, затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - Положення №340).

Відповідно до пп.пп.1.2, 1.3 Положення №340, це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку. Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Пунктом 6.1 Положення №340 визначено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Як встановлено судом, у спірних правовідносинах здійснювалося перевезення вантажу загальною масою понад 3,5 тонн, що свідчить про те, що таке перевезення повинно здійснюватися за наявності діючого та повіреного тахографа.

Наказом Міністерством транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі - Інструкція №385), яка визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, та поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції №385, ця інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Згідно з пунктом 1.4 Інструкції №385, контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Відповідно до пункту 3.1 Інструкції №385, виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог ЄУТР.

Згідно з пунктом 3.3 Інструкції №385, згідно з положеннями п.3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від і руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до п.2.7 Інструкції, за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1.

ПСТ надає один примірник зазначеного протоколу перевізнику, а другий залишає собі і зберігає разом з тахокартою або у разі цифрового тахографа - з роздруківкою та електронними файлами, що підтверджують достовірність наведених у протоколі даних. Протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу зберігають протягом трьох років з дати проведення робіт.

Отже, суд дійшов висновку про те, що прокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу є документом, що відповідно до ст.48 Закону №2344-III, повинен знаходитись у водія під час здійснення перевезення.

При цьому, судом враховано ту обставину, що перевірка оснащеності тахографом здійснюється уповноваженими особами Укртрансбезпеки, відповідно до повноважень, лише при здійсненні міжнародних перевезень, а при здійсненні внутрішніх перевезень проводиться лише перевірка документів на встановлений тахограф.

Відповідно до приписів ст.34 Закону №2344-III, автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Згідно зі ст.60 Закону №2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість застосування до позивача штрафних санкцій за порушення вимог ст.48 Закону №2344-III.

Отже, постанова Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 06 липня 2021 року №279840 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700,00грн відповідає критеріям обґрунтованості та розсудливості, прийнята з урахуванням усіх обставин, а тому є правомірною та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що позивачем частково доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення, а тому позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судом встановлено, що за подання позову позивачем згідно з квитанцією від 15.09.2021 №0.3.1 сплачено судовий збір у сумі 2270,00грн.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати у виді судового збору в сумі 1891,70грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 06 липня 2021 року №279839 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1891 (одна тисяча вісімсот дев`яносто одна) гривня 70коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_11 ).

Відповідач: Поліське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (вул.Небесної Сотні, буд.34, м.Рівне, 33013; ідентифікаційний код: 39816845).

Повне рішення складено 26 грудня 2021 року.

Суддя О.М. Дудар