Справа № 200/3862/20-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

10 січня 2022 р. Справа №200/3862/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши в порядку письмового провадження звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення суми боргу по пенсійному забезпеченню, пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, інфляційних збитків, відсотків за користування грошовими коштами та моральної шкоди, -

ВС Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 1 червня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Вирішено: визнати неправомірними дії Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо дати призначення пенсії ОСОБА_1 з 1 липня 2018 року.

Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, б. 3, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з 16 квітня 2018 року з урахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути зі Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії за період з 1 липня 2018 року по 31 березня 2019 року у розмірі 30037,38 грн.

Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію у зв`язку із втратою частини доходів за порушення строків виплати пенсії за період з 1 липня 2018 року по 31 березня 2019 року.

Стягнути зі Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Рішення суду набрало законної сили 24 листопада 2020 року відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду.

2 березня 2021 року на виконання зазначеного вище рішення видані виконавчі листи.

23 листопада 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №200/3862/20-а.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 2 грудня 2021 року вирішено задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №200/3862/20-а. Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області подати у місячний строк звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 1 червня 2020 року у справі №200/3862/20-а.

5 січня 2022 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов звіт про виконання рішення суду, у якому повідомлено про виконання рішення суду в повному обсязі в межах функціональних повноважень, а саме: управлінням проведено нарахування пенсії ОСОБА_1 з 16 квітня 2018 року (розмір пенсії склав 4894,51 грн.), виконано розрахунок суми пенсії за період з 16 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року, що складає 42273,66 грн.

Також представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вказав, що рішення суду в частині виплати пенсі також виконано в повному обсязі, а саме: з квітня 2019 року нарахування та виплата пенсії ОСОБА_1 проводиться шляхом включення до сформованої відомості на виплату місячного розміру пенсії, шляхом зарахування на поточний рахунок, відкритий в банківській установі; доплата за рішенням суду за період з 16 квітня 2018 року по 30 червень 2018 року в сумі 12236,28 грн., як така, що не передбачена бюджетом Головного управління потребує додаткового фінансування та буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу; також проведено нарахування компенсації у зв`язку із втратою частини доходів за порушення строків виплати пенсії за період з 1 липня 2018 по 31 березня 2019 року, що склав 1414,22 грн. та буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу.

Також боржник звернув увагу, що рішення в частині стягнення коштів виконується Державною казначейською службою України. Листом Державної казначейської служби України від 7 грудня 2021 року підтверджується стягнення на користь ОСОБА_3 виплати у розмірі 30037,38 грн.

Оскільки суддя Дмитрієв В.. у період з 3 січня 2022 року по 6 січня 2022 року перебував у відпустці, розгляд звіту здійснюється у перший робочий день.

Вирішуючи питання про прийняття звіту про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Так, ОСОБА_1 звертаючись із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду вказав, що відповідач судове рішення в частині виплати донарахованих пенсійних виплат та компенсації у зв`язку з втратою частини доходів за порушення строків виплати пенсії не виконав.

При цьому, з наданих відповідачем до звіту доказів про виконання рішення суду вбачається нарахування пенсійних виплат за період з 16 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року в сумі 42273,66 грн., з яких 30037,38 грн. стягується Державною казначейською службою України (залишок 12236,28 грн.) та здійснення нарахування компенсації у зв`язку з втратою частини доходів за порушення строків виплати пенсії у розмірі 1414,20 грн. Проте нараховані суми позивачу не виплачені з посиланням на відсутність бюджетного фінансування.

Відповідно до частини 1 статті 10 Бюджетного кодексу України видатки та кредитування бюджету класифікуються за:

1) бюджетними програмами (програмна класифікація видатків та кредитування бюджету);

2) ознакою головного розпорядника бюджетних коштів (відомча класифікація видатків та кредитування бюджету);

3) функціями, з виконанням яких пов`язані видатки та кредитування бюджету (функціональна класифікація видатків та кредитування бюджету).

Відповідно до частини 2 статті 10 Бюджетного кодексу України програмна класифікація видатків та кредитування бюджету використовується у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі. Програмна класифікація видатків та кредитування державного бюджету (місцевого бюджету) формується Міністерством фінансів України (місцевим фінансовим органом), за пропозиціями, поданими головними розпорядниками бюджетних коштів під час складання проекту закону про Державний бюджет України (проекту рішення про місцевий бюджет) у бюджетних запитах, при цьому визначається шляхом розподілу видатків та кредитування державного бюджету (місцевого бюджету) за бюджетними програмами у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет) і може бути уточнена під час виконання державного бюджету (місцевого бюджету) при внесенні змін до закону про Державний бюджет України (рішення про місцевий бюджет) та у разі застосування положень частини шостої статті 23 та частини другої статті 24 цього Кодексу.

Відповідно до статті 2 Бюджетного кодексу України, бюджетний запит - документ, підготовлений головним розпорядником бюджетних коштів, що містить пропозиції з відповідним обґрунтуванням щодо обсягу бюджетних коштів, необхідних для виконання покладених на нього функцій на середньостроковий період, на підставі відповідних граничних показників видатків бюджету та надання кредитів з бюджету.

Відтак, відповідачем не виконано в повному обсязі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 1 червня 2020 року по справі №200/3862/20-а, що є підставою для відмови у прийнятті звіту про виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі Горнсбі проти Греції наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей ст. 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судову рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Згідно з частиною 2 статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, суд вважає за необхідне надати відповідачу можливість виконати судове рішення належним чином, здійснивши виплату нарахованої суми заборгованості з виплати пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку з чим встановити новий строк для надання звіту про виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

За наслідками розгляду звіту Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області у справі №200/3862/20-а встановити новий строк для подання звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 1 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення суми боргу по пенсійному забезпеченню, пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, інфляційних збитків, відсотків за користування грошовими коштами та моральної шкоди.

Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області подати у місячний строк з дня набрання даною ухвалою законної сили звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 1 червня 2020 року у справі № 200/3862/20-а.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв