Справа № 420/14128/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправним та скасування рішення від 28.04.2021 року № 6766-6518/Б-02/8-150021 та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 09 серпня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), в якій позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.04.2021 року № 6766-6518/Б-02/8-150021 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Одеської області № 206 від 19.03.2020 року в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з грудня 2019 року.

Також у позовній заяві відповідно до ст. 382 КАС України позивач просив встановити судовий контроль за виконанням рішення.

Ухвалою від 13 вересня 2021 року після усунення недоліків у позовній заяві, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 1973 року по 1999 рік працював на прокурорсько-слідчих посадах у прокуратурі Одеської області, та в 1999 році звільнився у зв`язку з виходом на пенсію, та йому була призначена пенсія в розмірі 90 % від суми місячного заробітку згідно з ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ.

У зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим працівникам органів прокуратури 19.03.2020 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Одеської області № 206 про розмір заробітної плати. Проте Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області відмовило у перерахунку пенсії.

Це рішення відповідача було оскаржено до суду та рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/4422/20 від 03.03.2021 року було зобов`язано відповідача здійснити з 13.12.2019 року перерахунок пенсії та виплату пенсії відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Одеської області № 206 від 05.03.2020 року з урахуванням раніше проведених виплат.

Разом з тим, відповідачем зроблено перерахунок пенсії на підставі ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратури» з обмеженням розміру пенсії 10 розмірами прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Позивач зазначив, що він звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі довідки про заробітну плату в розмірі 90 % від заробітної плати та без обмеження граничного розміру, проте відповідачем надано відповідь, якою відмовлено у задоволенні заяви позивача.

Позивач вважає такі дії та рішення відповідача протиправними, оскільки при ухваленні нових законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних праві і свобод людини.

Також позивач звернув увагу, що Верховний Суд у рішенні від 04.02.2019 року у зразковій справі № 240/5401/18 вказав, що відсотки, які були визначені при призначенні пенсії, повинні зберігатись і в подальшому при проведенні перерахунку, та у справі № 360/14/17 Верховний Суд дійшов висновку, що пенсії призначені до січня 2016 року не підлягають обмеженню максимальним розміром.

Позивач вважає, що для перерахунку пенсії слід застосовувати ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-УІІ, яка на підставі рішення Конституційного Суду України № 7-р (п) 2019 набрала чинності 13.12.2019 року та підлягає застосуванню починаючи з цієї дати.

До суду 27 вересня 2021 року (вхід. 52930/21) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що за результатами розгляду заяви та наданих документів Головним управлінням було проведено позивачу перерахунок пенсії та після проведеного перерахунку пенсії розмір пенсії позивача з 01.08.2020 року встановлено в розмірі 14091,99 грн., з 01.07.2021 року 18540 грн., загальний процент розрахунку пенсії від середнього заробіток щомісячної (чинної) заробітної плати встановлено 90 % відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року по справі № 420/4422/20. Тому відповідач вважає, що перерахунок пенсії здійснено на законних підставах.

Вимоги позивача про зобов`язання здійснити виплати пенсії за вислугу років в розмірі 90 % є безпідставними, оскільки вищевказана вимога вже виконана Головним управлінням на підставі рішення суду по справі № 420/4422/20. В той же час відповідач вважає, що відповідно до чинного законодавства пенсія за Законами № 1789 та № 1697-УІІ обчислюється з розрахунку 60 % від місячної заробітної плати.

Також, на думку відповідача, є безпідставною вимогою щодо зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження її граничного розміру, оскільки це суперечить вимогам абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону України № 1697-УІІ та ст. 2 Закону України № 3668-УІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Додатково відповідач звернув увагу на висновки Верховного Суду щодо обмеження пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру» максимальним розміром, викладені у постанові від 10.09.2021 року по справі № 580/5238/20 та в інших постановах.

На виконання ухвали суду відповідачем надано належним чином засвідчену копію пенсійної справи позивача (вхід. № 55450/21 від 08.10.2021 року).

Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року задоволено клопотання представника позивача про проведення судового засідання по справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Позивачем не подано відповіді на відзив.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 15 грудня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 29 грудня 2021 року.

На судове засідання представники сторін не з`явилися, повідомлені належним чином, про що свідчать звіти про надсилання судової повістки електронною поштою.

Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Позивач або представник позивача на судове засідання не з`явився, проте за характером спірних правовідносин, їх неявка не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З цих підстав, суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання від 29 грудня 2021 року, про продовження розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує пенсію за вислугу років, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 (а.с. 7).

Сторонами не заперечується, що на дату призначення пенсії за вислугу років, основний розмір пенсії встановлений 90 % від заробітної плати.

У зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим працівникам органів прокуратури позивачу видана прокуратурою Одеської області довідка № 206 від 19.03.2020 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії відповідно до рішення Конституційного суду України від 13.12.2019 року № 7-р (ІІ)2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», за нормами чинними на 06.09.2017 року за відповідною (прирівняною) посадою.

Суд встановив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/4422/20 від 03.03.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 20 березня 2020 року №16 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, відповідно до вимог ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII, на підставі довідки прокуратури Одеської області № 206 від 05.03.2020 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що на виконання рішення суду по справі № 420/4422/20 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області здійснено перерахунок пенсії позивачу, виходячи з розміру пенсії 90 % від заробітку в сумі з надбавками 36177, 69 грн., проте застосовано обмеження розміру пенсії десятьма розмирами прожиткового мінімуму встановлених для осіб, які втратили працездатність у відповідний рік. Так, розмір пенсії позивача з 01.08.2020 року встановлено в розмірі 14091,99 грн., з 01.07.2021 року 18540 грн., загальний процент розрахунку пенсії від середнього заробіток щомісячної (чинної) заробітної плати встановлено 90 % відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року по справі № 420/4422/20.

Позивач звернувся до відповідача із заявою з проханням перерахувати пенсію в розмірі 90 % від заробітної плати без обмеження граничного розміру, на яку отримано відповідь листом від 28.04.2021 року № 6766-6518/Б-02/8-150021, що рішення суду виконано повністю та відсутні правові підстави для задоволення заяви позивача.

Не погодившись з наданою відповіддю, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Змістом спірних правовідносин є правомірність здійсненого перерахунку пенсії позивача на підставі довідки № 206 про розмір заробітної плати, виданої прокуратурою Одеської області відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р (ІІ)/2019.

Так, суд встановив, що не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років у розмірі 90% від заробітку (умови призначення прокурорський/слідчий склад).

Вказана пенсія призначена за умовами та у порядку, передбаченими статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ).

Відповідно до ст. 51-1 Закону №1789-ХІІ, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (частина перша статті 50-1).

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина дванадцята статті 50-1).

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. (частина сімнадцята статті 50-1).

Суд встановив, що до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ вносилися зміни Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI (далі - Закон №3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону № 3668-VI з 01.10.2011 стала вісімнадцятою, проте її текст залишився незмінним.

14.10.2014 ухвалено новий Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ (далі - Закон № 1697-VІІ).

Частина двадцята статті 86 Закону №1697-VІІ (в первинній редакції) мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01.10.2011 - вісімнадцята) статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону № 1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у т.ч. стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15.07.2015 втратив чинність Закон №1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни: частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015) викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»; частину двадцяту статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року «Про прокуратуру» №1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015) викладено у такій редакції: « 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Отже, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні: жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру»; законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

При цьому Уряд України відповідний нормативно-правовий акт не прийняв і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначив.

13 грудня 2019 року Другий сенат Конституційного Суду України ухвалив рішення з щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (Відомості Верховної Ради України, 2015 р., № 2- 3, ст. 12) зі змінами, яким передбачено, що «умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Конституційний Суд України дійшов висновку, що оспорюване положення Закону порушує конституційні засади поділу державної влади в Україні на законодавчу, виконавчу і судову, призводить до порушення регулювання основ соціального захисту прокурорів, оскільки за його змістом регулювання порядку перерахунку призначеної пенсії працівникам прокуратури має здійснюватися актом Кабінету Міністрів України, а не законом України. Отже, положення частини двадцятої статті 86 Закону суперечить статті 6, пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України. КСУ вирішив визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються КМУ. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення. Крім того, КСУ встановив порядок виконання ухваленого Рішення:- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, Конституційним судом України встановлено порядок виконання рішення від 13.12.2019.

Зазначене рішення Конституційного Суду України стало підставою для звернення пенсіонерів, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру», за отриманням актуальних довідок про заробітну плату та згодом до органів Пенсійного фонду України із заявами про перерахунок пенсії.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачу видана прокуратурою Одеської області довідка № 206 від 19.03.2020 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії відповідно до рішення Конституційного суду України від 13.12.2019 року № 7-р (ІІ)2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», за нормами чинними на 06.09.2017 року за відповідною (прирівняною) посадою, на підставі якої пенсійним органом відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії.

Суд встановив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/4422/20 від 03.03.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 20 березня 2020 року №16 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, відповідно до вимог ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII, на підставі довідки прокуратури Одеської області № 206 від 05.03.2020 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що на виконання рішення суду по справі № 420/4422/20 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області здійснено перерахунок пенсії позивачу, виходячи з розміру пенсії 90 % від заробітку в сумі з надбавками 36177, 69 грн., проте застосовано обмеження розміру пенсії десятьма розмирами прожиткового мінімуму встановлених для осіб, які втратили працездатність у відповідний рік. Так, розмір пенсії позивача з 01.08.2020 року встановлено в розмірі 14091,99 грн., з 01.07.2021 року 18540 грн., загальний процент розрахунку пенсії від середнього заробіток щомісячної (чинної) заробітної плати встановлено 90 % відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року по справі № 420/4422/20.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що на виконання рішення суду по справі № 420/4422/20 пенсійним органом здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки, виданої прокуратурою Одеської області № 206, виходячи з 90 % заробітку.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Таким чином, враховуючи, що на час розгляду справи право позивача щодо нарахування пенсії виходячи з 90 % заробітку відповідачем дотримується та не порушено, суд доходить висновку, що позовні вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Одеської області № 206 від 19.03.2020 року в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати є безпідставними та не належать задоволенню.

Щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром пенсії суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до п. 2 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього ж Закону, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам встановлюється законодавством незалежно від дати призначення пенсії (щомісячного довічного грошового утримання).

Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Тобто, за змістом норм ст. 2, п. 2 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI розміри призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій, зокрема, і належної позивачу пенсії, не можуть перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VІ, зокрема, Закону України "Про прокуратуру", та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Зазначені вище положення Закону №3668-VI не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню.

Судом відхиляються посилання позивача, що у справі № 360/14/17 Верховний Суд дійшов висновку, що пенсії призначені до січня 2016 року не підлягають обмеженню максимальним розміром, з таких підстав.

Так, згідно з абзацом 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону №3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Надалі, в цьому пункті зазначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Суд зазначає, що вказану норму не можна тлумачити як підставу для скасування обмеження максимального розміру пенсій, призначених до набрання чинності Законом №3668-VI, оскільки в даному випадку ця норма не скасовує обмеження розміру пенсії позивача, а лише визначає, що до моменту, коли розмір пенсії не відповідатиме встановленому максимальному розміру, виплата такої пенсії здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків.

Наведені в пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI норми є спеціальними, оскільки дія їх розповсюджується на окрему групу суб`єктів, яка обумовлена певними особливостями (зокрема, осіб, пенсія яким призначена до набрання чинності цим Законом, в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом тощо).

Положення цього пункту спрямовані на врегулювання питань, які виникають у зв`язку із застосуванням Закону № 3668-VI щодо осіб, права яких внаслідок такого застосування могли підлягати звуженню. У зв`язку з цим положення пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VI, а саме - усі його чотири абзаци, застосовуються у системному зв`язку між собою.

Таким чином, пункт 2 розділу ІІ Закону № 3668-VI в контексті перехідних положень не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 1 жовтня 2011 року вона не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Оскільки на момент набрання чинності Законом №3668-VI пенсія позивача не перевищувала законодавчо встановленого максимального розміру, суд доходить висновку, що на неї не поширюються норми пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VI.

Текстуальний аналіз пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI дає підстави для висновку, що метою вказаної норми є деталізація умов дії положень статті 2 цього ж Закону лише щодо категорії пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом та перевищує встановлений максимальний розмір пенсії.

Також суд звертає увагу, що тлумачення пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI в контексті розмежування пенсіонерів на дві категорії: 1) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 1 жовтня 2011 року і розмір якої перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений Законом № 3668-VI, 2) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 1 жовтня 2011 року, але розмір якої не перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, може призвести до порушення принципів рівності й справедливості, спотворення розуміння сутності обов`язку держави щодо гарантування права застрахованих осіб на пенсію.

Виокремлення осіб другої групи, без застосування до них положень пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI, може призвести до здійснення їм подальших перерахунків (підвищень, індексацій, тощо) пенсій з можливим перевищенням встановленого статтею 2 даного Закону обмеження максимального розміру пенсії, що ставить у нерівне становище з пенсіонерами першої виділеної вище групи.

При цьому звертає на себе увагу факт, що норми пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI є лише частиною вказаного нормативно-правового акта, не дублюються іншими актами, встановлюють межі застосування норм інституту "обмеження максимального розміру пенсії" за колом осіб в момент набуття чинності Закону №3668-VI та спрямовані на збереження соціальних прав і інтересів в сфері пенсійних відносин, реалізація яких мала місце до набуття вступу в силу даного Закону.

Разом з тим, з часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI).

Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Зазначені положення Закону №3668-VI на час розгляду та вирішення справи неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.

Викладені вище висновки щодо застосування статті 2, абзацу 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI узгоджуються із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 24 червня 2020 року у справі №580/234/19.

Також суд враховує, що у постанові від 21.12.2021 року по справі № 580/15917/21 Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду відступив від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 589/3997/16-а у подібних правовідносинах та сформував правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом № 3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, та з огляду на наведене, дійшов висновку, що на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Тому, суд доходить висновку, що при обранні норми матеріального права, що належить до застосуванню спірних правовідносин, мають бути враховані висновки щодо застосування норм права, викладені в останніх постановах Верховного Суду.

Таким чином, враховуючи вищевикладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно застосовано обмеження пенсії позивача максимальним розміром.

Враховуючи вищевикладені та встановлені обставини, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно здійснено перерахунок пенсії позивача та надано правомірну відповідь на звернення позивача, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.04.2021 року № 6766-6518/Б-02/8-150021.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач, заперечуючи проти адміністративного позову, довів правомірність своїх дій, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З огляду на те, що такі судові витрати відповідачем не понесені, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

У зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено повністю, відсутні правові підстави для розгляду та задоволення клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в порядку ст. 382 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправним та скасування рішення від 28.04.2021 року № 6766-6518/Б-02/8-150021 та зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.