Справа № 500/5647/21
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5647/21

04 січня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П. за участю:

секретаря судового засідання Порплиці Т.В.

позивача ОСОБА_1

представник позивача Багранюк В.С.

представник відповідача Сторчак О.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови від 26.02.2021 року №ТР 046/144/АВ/ІП-ФС,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Тернопільській області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 26.02.2021 № ТР 046/144/АВ/ІП-ФС.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що твердження Управління Держпраці у Тернопільській області у постанові про не виконання пунктів 2 та 3 припису стосовно допуску до роботи працівників та відсутність повідомлення ДПС про прийняття протягом грудня 2020 року та січня 2021 року шістьох працівників, є безпідставним, оскільки строк виконання вимог припису закінчувався 20.12.2020. Станом на 20.12.2020 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 виконав вимоги припису, що підтверджується повідомленням №04/151 від 07.12.2020, про що зазначено на третій сторінці у акті інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю №TP046/144/АВ від 15.01.2021 та у самому приписі від 20.11.2020 №8041/414/АВ/П, у якому 07.12.2020 проставлено відмітки про виконання усіх перелічених пунктів зазначеного припису. Водночас відповідач не може ставити у провину позивачу факт ймовірного виявлення інших працівників, які були допущені до роботи без укладення відповідного договору, без повідомлення ДПС під час проведення інспекційного відвідування 15.01.2021 щодо перевірки виконання вимог припису, оскільки вказані ймовірні порушення не були встановлені та зазначені у приписі від 20.11.2020 №8041/414/АВ/П, а тому не можуть бути предметом перевірки виконання вимог даного припису.

Позивач вказує про проведення відповідачем інспекційного відвідування з порушенням вимог Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 (далі - Порядок №823). Акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю №TP046/144/АВ від 15.01.2021, не відповідає уніфікованій формі акту, яка затверджена в установленому порядку та оприлюднена на офіційному веб-сайті Держпраці. Водночас, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.07.2021 у справі №607/3458/211 скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення №ТР 046/138/АВ/ПТ/ПС від 08.02.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час розгляду якої встановлено обставини щодо повного виконання ОСОБА_1 вимог припису від 20.11.2020 №8041/414/АВ/П.

За таких обставин, позивач вважає оскаржувану постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення протиправною та такою, що підлягає скасуванню, що, власне, і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 09.09.2021 позовну заяву залишено без руху. Недоліки позовної заяви усунуто у строк встановлений судом.

Ухвалою суду від 05.10.2021 визнано поважними причини пропуску та поновлено строк звернення до суду. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання.

На виконання вимог вказаної ухвали, Управлінням Держпраці у Тернопільській області 26.10.2021 подано до суду відзив, просило відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що у ході інспекційного відвідування 18.11.2020 встановлено факт допуску до роботи фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 без належного оформлення, без укладення трудового договору у письмовій формі та без повідомлення ДПС про прийняття працівників на роботу трьох найманих працівників, з двома з яких наступного дня під час інспекційного відвідування фізичною особою-підприємцем належно укладено трудові відносини. За результатами проведеного заходу державного контролю та аналізу документів наданих інспектору праці для інспектування було складено акт інспекційного відвідування від 20.11.2020 №ТР 8041/414/АВ. Наказ Мінекономіки від 27.10.2020 №2161 "Про затвердження форм документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю Державною службою України з питань праці", на який посилається позивач, оприлюднено на сайті Верховної ради України, нові надходження 19.01.2021 року, та на сайті Держпраці України 20.01.2021.

Також підприємець отримав припис обов`язковий до виконання та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю від 20.11.2020, на який надано відповідь 07.12.2020. Інспекційним відвідуванням по контролю стану виконання вимог внесеного припису від 20.11.2020 №8041/414/АВ/П за місцем здійснення підприємницької діяльності позивача у кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " по АДРЕСА_1 встановлено, що станом на 15.01.2021 вимоги пункту 2 та пункту 3 припису щодо допуску працівників до роботи після повідомлення ДПС про прийнятого працівника фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не виконані, оскільки підприємцем у ході інспекційного відвідування не надані копії повідомлень ДПС про прийнятих на роботу протягом грудня 2020 року та січня 2021 року шести працівників з квитанціями № 2 про їх отримання, або відміткою ДПС про отримання, якщо повідомлення подавались підприємцем нарочно. Відповідач вважає за недоцільне враховувати постанову Тернопільського міськрайонного суду в справі №607/3458/21 під час розгляду якої суд встановив, що порушення усуненні так як повідомлення в органи ДПС за трьох працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подані підприємцем 18.11.2020 та не звернув увагу що такі подані в 21.05 год., тобто із запізненням, що є порушенням ч.4 ст.24 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). Повторною перевіркою виявлено теж саме порушення - не подання повідомлень про прийняття на роботу працівників, при цьому не важливо відносно яких працівників виявлено порушення, а факт самого порушення повторюється.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в позовній заяві, просили позов задовольнити в повному обсязі. Наголосили, що для підтвердження доводів та аргументів позовної заяви щодо неправомірності оскаржуваної постанови надано копії повідомлень про прийняття працівника на роботу та копії квитанцій №2, які підтверджують факт повідомлення позивачем ДПС України про прийняття на роботу усіх працівників, які зазначені відповідачем у прийняті ним постанові. Зокрема, повідомлення про прийняття на роботу працівника ОСОБА_5 позивачем було надіслано до ДПС України 04.01.2021, однак з невідомих (вочевидь технічних) причин, які не залежали від позивача, було отримано та опрацьовано ДПС України лише 05.01.2021.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити. Відзначив, що повідомлення про прийняття працівника ОСОБА_5 та допуск працівника до роботи відбулося в один день - 05.01.2021.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача та представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено і це не оспорюються сторонами, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в перевіряємий період. Згідно витягу з реєстру платників єдиного податку від 03.06.2020 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на спрощеній системі оподаткування 3 групи, є платником єдиного податку за ставкою 5% до доходу, підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 здійснює у кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_1 (а.с.52).

З метою виконання окремого доручення тимчасово виконувача обов`язків Голови Державної служби України з питань праці від 25.08.2020 №Д-330/1/3.1-20 (а.с.41), службової записки з переліком суб`єктів господарювання від 02.11.2020 (а.с.42), протокольного доручення Кабінету Міністрів України від 19.08.2020 №70 щодо забезпечення контролю за оформленням трудових відносин, Управлінням Держпраці у Тернопільській області 12.11.2020 видано наказ № 857 "Про проведення інспекційного відвідування у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 " (а.с.43).

На підставі наказу від 12.11.2020 №857 (а.с.43), направлення від 12.11.2020 №ТР7041/414 (а.с.44) інспектором праці - головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Погаратома А.Л., за участю головного спеціаліста - інспектора праці Бережанської міської ради Щербаня П.З., проведено інспекційне відвідування у позивача, за результатами якого складено акт від 20.11.2020 №ТР 8041/414/АВ (а.с.45-48).

В ході інспекційного відвідування виявлено наступні порушення.

1. В порушення вимог ч.1 ст.21 КЗпП України фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не уклав трудові договори з трьома працівниками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які на час початку інспекційного відвідування 18.11.2020 безпосередньо викопували роботи, що належать до видів економічної діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за місцем здійснення ним підприємницької діяльності, а саме у кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " по АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами фотовідеофіксації інспекційного відвідування та наданими вищезазначеними працівниками письмовими поясненнями (а.с.53-55).

2. В порушення вимог ч.3 ст.24 КЗпП України фізична особа-підприємець ОСОБА_1 фактично допустив до роботи на об`єкті підприємницької діяльності - кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " по АДРЕСА_1 , без повідомлення Державної фіскальної служби та без укладення трудового у письмовій формі відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.24 КЗпП України ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які на день початку інспекційного відвідування 18.11.2020 виконували роботу відповідно кухарів та адміністратора у кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" за місцем здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами фотовідеофіксації інспекційного відвідування.

3. В порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України №413 від 17.06.2015 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до початку роботи працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у якості відповідно кухарів та адміністратора не подано до територіального органу ДПС України повідомлення про прийняття працівників на роботу за встановленою формою. На час початку інспекційного відвідування 18.11.2020, працівниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично виконувалась робота кухарів у кафе, а працівником ОСОБА_7 - адміністратора кафе, здійснювалась видача замовлення замовнику та розрахунок готівковими коштами за надану послугу, тобто вищезазначеними працівниками здійснювалась діяльність, що належить до виду економічної діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Повідомлення від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про прийняття на роботу працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до територіального органу ДПС надійшло лише 18.11.2020 о 21.05 год.

Управлінням Держпраці у Тернопільській області 20.11.2020 винесено припис №8041/414/АВ/П про усунення виявлених порушень в строк до 20.12.2020 (а.с.49), на який позивачем надано відповідь 07.12.2020 (а.с.78).

На підставі наказу від 11.01.2021 № 18 (а.с.80), направлення від 11.01.2021 №ТР046/144 (а.с.79) інспектором праці - головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Погаратома А.Л. проведено інспекційне відвідування стану виконання припису, за результатами якого складено акт від 15.01.2021 №ТР046/144/АВ (а.с.81-83).

В ході інспекційного відвідування встановлено, що вимоги пункту 2 та пункту 3 припису від 20.11.2020 № 8041/414/АВ/П щодо допуску працівників до роботи після повідомлення ДПС про прийнятого працівника фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не виконані, оскільки підприємцем у ході інспекційного відвідування не надані копії повідомлень ДПС про прийнятих на роботу протягом грудня 2020 року та січня 2021 року шести працівників з квитанціями № 2 про їх отримання, або відміткою ДПС про отримання, якщо повідомлення подавались підприємцем нарочно.

Підприємець надав заперечення до акта щодо дводенного стажування ОСОБА_8 (а.с.84), на що інспектором праці надана відповідь (а.с.85).

З метою інформування позивача про розгляд у 45-денний строк питання про наявність підстав для накладення штрафу, на його адресу Управлінням Держпраці у Тернопільській області надіслано повідомлення від 27.01.2021 №390/01-05-4.3/21 (а.с.98).

Розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі акту інспекційного відвідування від 15.01.2021 №ТР046/144/АВ, Управлінням Держпраці у Тернопільській області 26.02.2021 винесено постанову №TP046/144/АВ/ІП-ФС про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення уповноваженими посадовими особами у розмірі 12000,00 грн. у відповідності до абз.10 ч.2 ст.265 КЗпП України (а.с.102-103).

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила, що була працевлаштована у позивача бухгалтером, а тому завчасно в орган ДПС 04.01.2021 було надіслано повідомлення про прийняття її на роботу з 05.01.2021 за трудовим договором. З невідомих технічних причин повідомлення відправлене 04.01.2021 було отримане органом ДПС лише 05.01.2021, але до початку роботи нового працівника.

Не погодившись із таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість висновків відповідача, і винесеного на підставі них спірного правового акта індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V).

Як зазначено в ст.1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною 5 ст.2 Закону №877-V визначено, що заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно з ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відтак, спеціальною нормою КЗпП України передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється центральним орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Як передбачено пп.5 п.6 Положення №96 Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право: безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Відповідно до п.7 цього ж Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю" затверджено Порядок №823, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених, зокрема, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Як передбачено п.16, 17 Порядку №823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.

Пунктом 18 Порядку №823 визначено, що якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Згідно з п.20 Порядку №823 припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.

Стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного в ньому строку виконання. Якщо об`єкт відвідування не надав відповіді або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту виконання припису, проводиться інспекційне відвідування з підстави, наведеної у підпункті 11 пункту 5 цього Порядку (п.22 Порядку №823).

У відповідності до п.24 Порядку №823 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування (п.25 Порядку №823).

Так, ст.43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно з ч.2 ст.2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Частиною 3 ст.24 КЗпП України встановлено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.3 ст.24 КЗпП України Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" №413 від 17.06.2015 (далі - Постанова №413).

За правилом, визначеним Постановою №413 повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Як передбачено ч.1 ст.265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абз.10 ч.2 ст.265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі вчинення порушення, передбаченого абзацом дев`ятим цієї частини, повторно протягом року з дня виявлення порушення - у двократному розмірі мінімальної заробітної плати за кожне таке порушення.

При цьому, абз.9 вказаної частини визначено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення інших вимог законодавства про працю, крім передбачених абзацами другим - восьмим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати за кожне таке порушення.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю, передбачених ч.2 ст.265 КЗпП України врегульовано Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (далі - Порядок № 509).

За приписами п.2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі, зокрема, акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису.

Згідно з п.3 Порядку №509 справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Пунктом 4 Порядку №509 передбачено, що під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Як встановлено судом, відповідачем 26.02.2021 винесено постанову №ТР046/144/АВ/ІП-ФС про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення на позивача у розмірі 12000,00 грн. у відповідності до абз.10 ч.2 ст.265 КЗпП України.

Інспекційним відвідуванням, за результатами якого складено акт від 20.11.2020 № TP 8041/414/АВ, встановлено ряд порушень вимог чинного законодавства про працю у сфері оформлення трудових відносин з найманими працівниками, зокрема фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 18.11.2020 були допущені до роботи без належного оформлення трудових відносин працівники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що працювали за місцем здійснення підприємницької діяльності у кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " по АДРЕСА_1 . Наступного дня 19.11.2020 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 уклав належним чином трудові відносини з працівниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.70-74).

На усунення виявлених інспекційним відвідуванням порушень вимог чинного законодавства про працю фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 було внесено припис від 20.11.2020 №ТР8041414/АВ/П терміном виконання до 20.12.2020. Станом на 20.12.2020 до Управління Держпраці у Тернопільській області надійшло повідомлення від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стан виконання вимог припису, яким повідомив про укладення двох трудових договорів з працівниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які висвітлені у акті інспекційного відвідування від 20.12.2020 № TP 8041/414/АВ.

Інспекційним відвідуванням по контролю стану виконання вимог внесеного припису від 20.11.2020 №8041/414/АВ/П за місцем здійснення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " по АДРЕСА_1 та встановлено наступне: у кафе на час інспекційного відвідування працювали працівники ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та проходив дводенне стажування перед прийняттям на роботу ОСОБА_8 , з яким 14.01.2021 укладено трудовий договір на роботу повара.

Позивач пояснив, що за період з 20.11.2020 по 14.01.2021 звільнено три працівники, протягом грудня 2020 року та першої половини січня 2021 року укладено нових шість трудових договорів у зв`язку з відкриттям ще одного кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" на АДРЕСА_2 , а саме з працівниками: ОСОБА_4 , трудовий договір № 7 від 01.12.2020 на роботу кухаря; ОСОБА_9 , трудовий договір №8 від 01.12.2020 на роботу кухаря; ОСОБА_10 , трудовий договір № 10 від 21.12.2020 на роботу кухаря; ОСОБА_11 , трудовий договір № 9 від 21.12.2020 на роботу кухаря; ОСОБА_5 , трудовий договір № 1 від 05.01.2021 на роботу адміністратора; ОСОБА_8 , трудовий договір №2 від 14.01.2021 на роботу кухаря (а.с.86-97).

В ході інспекційного відвідування встановлено, що вимоги пункту 2 та пункту 3 припису від 20.11.2020 № 8041/414/АВ/П щодо допуску працівників до роботи після повідомлення ДПС про прийнятого працівника фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не виконані, оскільки підприємцем у ході інспекційного відвідування не надані копії повідомлень ДПС про прийнятих на роботу протягом грудня 2020 року та січня 2021 року шести працівників з квитанціями № 2 про їх отримання, або відміткою ДПС про отримання, якщо повідомлення подавались підприємцем нарочно.

Водночас рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.07.2021 (а.с.15-19), залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2021, у справі №607/3458/21 провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.78 КАС України).

Так, судовими рішеннями у справі №607/3458/21 встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що позивач повністю виконав вимоги припису від 20.11.2010 за №ТР8041/414/АВ/П щодо оформлення трудових договорів з вказаними у акті інспекційного відвідування від 20.11.2020 особами, а також повідомлення ДПС про їх прийняття на роботу. Факт виконання припису підтверджено також відміткою самого відповідача про його виконання від 07.12.2020. При цьому, доводи відповідача про те, що на час проведення інспекційного відвідування 15.01.2021 щодо перевірки виконання вимог припису від 20.11.2020, виявлено інших працівників, які були допущені до роботи без укладення відповідного договору, без повідомлення ДПС, є безпідставними, оскільки вказані порушення не були встановлені та зазначені у приписі від 20.11.2020.

Суд відзначає, що такий факт допуску працівників ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 до роботи без повідомлення ДПС про прийнятого працівника повинен бути належним чином зафіксований у акті інспекційного відвідування, згідно якого можуть бути накладені штрафи, та доведений належними доказами.

Натомість, в матеріалах даної справи містяться:

повідомлення отримання звітності від 30.11.2020 та копії квитанції № 2 від 30.11.2020 щодо повідомлення про прийняття на роботу ОСОБА_4 , ОСОБА_9 (а.с.120-122);

повідомлення отримання звітності від 20.12.2020 та копії квитанції № 2 від 20.12.2020 щодо повідомлення про прийняття на роботу ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (а.с.123-125);

повідомлення отримання звітності від 04.01.2021 та копії квитанції № 2 від 05.01.2021 щодо повідомлення про прийняття на роботу ОСОБА_5 (а.с.114-116);

повідомлення отримання звітності від 13.01.2021 та копії квитанції № 2 від 13.01.2021 щодо повідомлення про прийняття на роботу ОСОБА_8 (а.с.117-119).

Таким чином, Управлінням Держпраці у Тернопільській області зроблений помилковий висновок про те, що ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 приступили до роботи до того, як до органу ДПС було направлено повідомлення у відповідності до вимог Постанови № 413.

Однак, як уже вказано, штраф згідно постанови від 26.02.2021 №ТР 046/144/АВ/ІП-ФС застосовано саме за невиконання припису в частині допуску працівників до роботи після повідомлення ДПС.

Доводи відповідача про те, що інформація про прийняття на роботу ОСОБА_5 надійшла в орган ДПС в день прийняття на роботу - 05.01.2021, а не до початку роботи працівника за трудовим договором, суд вважає безпідставними з огляду на те, що повідомлення про прийняття на роботу вказаного працівника позивачем було надіслано до ДПС 04.01.2021. При цьому, чинним законодавством не передбачено необхідності подання повідомлення напередодні або за кілька днів до дня початку роботи.

Суд відзначає, що відповідачем самостійно у інформаційному повідомленні, зокрема, від 09.12.2019 року, відзначено, що достатньо виконати вимогу повідомлення ДПС до початку роботи по часу, а не за добу.

За сукупністю наведених обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог ч.3 ст.24 КЗпП України інспекційним відвідуванням по контролю стану виконання вимог припису від 20.11.2020 №8041/414/АВ/П, а відтак законність та обґрунтованість прийнятої оскарженої постанови від 26.02.2021 №ТР 046/144/АВ/ІП-ФС про накладення штрафу на підставі абз.10 ч.2 ст.265 КЗпП України, що не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, в контексті ч.2 ст.2 КАС України, а отже є протиправною та підлягає скасуванню.

При цьому, згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваного рішення.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Наведене дає підстави для висновку, що доводи у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 908,00 грн. згідно квитанції №106 від 16.09.2021 (а.с.28).

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Тернопільській області від 26.02.2021 року № ТР 046/144/АВ/ІП-ФС.

Стягнути з Управління Держпраці у Тернопільській області сплачений ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 10 січня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_3 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач: - Управління Держпраці у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Шпитальна, 7,м. Тернопіль,46006 код ЄДРПОУ/РНОКПП 39777822).

Головуючий суддя Мандзій О.П.