Справа № 420/18965/21
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
10 січня 2022 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Левчук О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій Управління соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації Одеської області щодо відмови у перерахунку та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, відповідно до ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ, за 2020 рік; зобов`язання Управління соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації Одеської області здійснити перерахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, за 2020 рік відповідно до ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплаченої суми.
Ухвалою суду від 12 жовтня 2021 року зазначену позовну заяву було залишено без руху та позивачу наданий десятиденний строк для усунення недоліків, шляхом приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. 160, 161 КАС України, а саме шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску вказавши інші підстави для поновлення строку.
Ухвалою суду від 04 листопада 2021 року позовну заяву повернуто позивачеві, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Як вбачається з постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року, судом зазначено, що позивачем направлено заяву про усунення недоліків до якої додано заяву про поновлення строків, а отже в строки встановлені судом першої інстанції вчинено дії на виконання ухвали суду про залишення позову без руху.
З матеріалів справи вбачається, що 05.11.2021 року від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, в якій позивач вказує, що 08.04.2020 року йому було виплачено грошову допомогу у розмірі, встановленому постановою КМУ від 19.02.2020 року № 112 та він був впевнений у тому, що грошову допомогу було виплачено в повному обсязі. Як тільки він дізнався в березні 2021 року про постанову Верховного Суду у справі № 440/2722/20 від 29.09.2020 року, та про те, що допомогу виплачено не в повному обсязі, він не зволікаючи звернувся до Болградської РДА із заявою про порушення його права та усунення порушень, проте отримав відмову. Саме 15.04.2021 року (дата складання листа управлінням соціального захисту) є датою, з якої розпочався перебіг строку для звернення до суду, оскільки після отримання вказаного листа він зрозумів, що його право порушується та жодним чином, окрім звернення до суду, поновлено бути не може. Крім того, з 12.03.2020 року на усій території України запроваджений карантин, який не одноразово продовжувався, та триває на день звернення до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Статтею 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту встановлено: щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
Відповідно до ч. 4 статті 17-1 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Таким чином, право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня мають право визначені особи до 30 вересня, однак лише відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги та саме до вказаної дати особа має звернутися до відповідного суб`єкту владних повноважень щодо виплати йому разової грошової допомоги до 5 травня.
Верховний Суд в постанові від 06 лютого 2018 року по справі № 607/7919/17 відхилив посилання позивача про те, що строк звернення до суду ним не пропущено, так як про порушення свого права на належний розмір щорічної допомоги до 5 травня за 2016 рік він дізнався після отримання листа управління соціальної політики Тернопільської міської ради від 28 квітня 2017 року, виходячи з того, що отримавши у квітні 2016 року разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік у сумі 920,00 грн., позивач міг дізнатися про порушення своїх прав. При цьому, 30 вересня 2016 року - встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Отже, перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом слід обраховувати з 30 вересня 2016 року.
В позовній заяві позивач просить суд визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації Одеської області щодо відмови у перерахунку та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, відповідно до ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ, за 2020 рік; зобов`язати Управління соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації Одеської області здійснити перерахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, за 2020 рік відповідно до ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплаченої суми.
Таким чином, перебіг шестимісячного строку звернення позивача до суду з даним позовом слід обраховувати з 30 вересня 2020 року.
Тобто, звернутися з даним позовом позивач повинен був у строк до 30 березня 2020 року відповідно.
Проте, позивач звернувся до суду лише 02.10.2021 року (відмітка служби доставки на конверті, в якому надійшла позовна заява), тобто зі спливом шестимісячного строку звернення до суду.
Суд не приймає до уваги посилання позивача як на підставу поважності причин пропуску строку звернення до суду, на те, що про порушення прав він дізнався після ознайомлення з постановою Верховного Суду у справі № 440/2722/20 від 29.09.2020 року та отримання ним листа-відмови, оскільки 30 вересня відповідного року є встановленим законом кінцевим строком, до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована.
При цьому, одноразова грошова допомога до 5 травня є щорічною виплатою, тому позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав при її отриманні в меншому розмірі.
Крім того, ознайомлення з висновками Верховного Суду у справі № 440/2722/20 від 29.09.2020 року та отримання відмови щодо проведення перерахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.
Також, посилання позивача на те, що він не має юридичної освіти, суд вважає неспроможними, оскільки відсутність юридичної освіти не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Відповідно до п. 3 розділу VI КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
В той же час, в заяві про поновлення строку звернення до суду позивачем не зазначено яким чином обмеження впроваджені карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), вплинули на можливість позивача звернутися до суду в строки, визначені КАС України.
Таким чином, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що існували непереборні обставини, які перешкоджали позивачу звернутися з цим позовом до суду, в заяві про поновлення строку звернення позивач не зазначає та до суду не надає.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Загальним правилом обчислення строків є їх обчислення з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав та інтересів.
Дотримання строків розгляду адміністративних справ одна з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.
Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають статус стабільних.
Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Так, у справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпритації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обовязком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, слід повернути позивачу.

Керуючись ст. 123, п. 9 ч. 4 ст. 169, ст. ст. 243, 248 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій Управління соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації Одеської області щодо відмови у перерахунку та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, відповідно до ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ, за 2020 рік; зобов`язання Управління соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації Одеської області здійснити перерахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, за 2020 рік відповідно до ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплаченої суми, повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Суддя О.А. Левчук