Справа № 521/21393/19
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерство оборони України (пр. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168), третя особа Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (вул. Дідріхсона,8, м. Одеса,65029) про стягнення коштів, моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду міста Одеси 24.12.2019 року звернувся ОСОБА_1 з цивільним позовом до Міністерства оборони України про стягнення 23587,55грн, з яких інфляційні витрати у сумі 13370,61грн та 3% річних від простроченої суми у розмірі 10 216,94грн, а також про стягнення моральної шкоди у розмірі 100тис грн.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси (суддя Мазун І.А.) від 26.12.2019 року позов залишений без руху та наданий строк на усунення недоліків позову (а.с.34).

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси (суддя Мазун І.А.) від 13.01.2020 року цивільну справу №521/21393/19 передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва (а.с.41).

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва (суддя Жовноватюк В.С.) від 11.02.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін (а.с.45).

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва (суддя Жовноватюк В.С.) від 25.05.2020 року залишено без задоволення клопотання Міністерства оборони України про перехід розгляду справи за правилами загального позовного провадження у справі (а.с.68)

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва (суддя Жовноватюк В.С.) від 05.10.2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Стягнуто з МОУ на користь ОСОБА_1 10 216,94 грн 3% річних та 13 370,61 грн інфляційних втрат. В іншій частині відмовлено (а.с.81-84).

Постановою Київського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах (головуючий - Верланова С.М. (суддя - доповідач), суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.) від 05.07.2021 року задоволено частково апеляційну скаргу Міністерства оборони України. Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05.10.2020 року скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування упущеної вигоди за несвоєчасну виплату одноразової грошової допомоги - закрито. Роз`яснено ОСОБА_1 , що розгляд зазначеної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду та, що протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови він може звернутися до Київського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією (а.с.128-133).

Ухвалою Київського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах (головуючий - Верланова С.М. (суддя - доповідач), суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.) від 04.10.2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою юрисдикцією. Передано справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування упущеної вигоди за несвоєчасну виплату одноразової грошової допомоги до Одеського окружного адміністративного суду за встановленою юрисдикцією (а.с.151-152).

Постанова Київського апеляційного суду від 05.07.2021 року про закриття провадження у справі та ухвала суду від 04.10.2021 року не оскаржені учасниками справи, набрали законної сили.

Справа №521/21393/19 надійшла 01.11.2021 року до Одеського окружного адміністративного суду та згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ передана судді Катаєвій Е.В.

Ухвалою суду від 08.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі. Вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Притягнуто до участі у справі у якості третьої особи Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія».

Позивач у позові поданому у порядку ЦПК України 24.12.2019 року до Малиновського районного суду міста Одеси зазначив, що проходив службу у Збройних Силах України.

11.07.2014 року під час участі у антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей в ході виконання бойового завдання отримав поранення та Військово-лікарською комісією Військово-медичного клінічного центру Південного регіону №1964 від 30.11.2018 року встановлено, що травма пов`язана із захистом Батьківщини.

В подальшому 10.12.2018 року під час первинного огляду органами МСЕК встановлено 2 групу інвалідності внаслідок травми пов`язаної із захистом Батьківщини (довідка МСЕК серія 12 ААВ №040984 від 10.12.2018 року).

У зв`язку з відмовою виплатити одноразову грошову допомогу він звернувся до суду та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 року по справі №420/2244/19, яке 10.09.2019 року залишено без змін судом апеляційної інстанції, позов задоволений. Визнаний протиправним та скасований п.75 проколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 22.03.2019 року №37, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

Зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму встановленого Законом для працездатних осіб на 01 січня 2018 року з урахуванням висновків суду.

Позивач зазначив, що на виконання рішення суду протоколом від 01.11.2019 року №141 йому призначена одноразова грошова допомога. Наказом начальника Інстітуту ВМС НУ «Одеська морська академія» від 19.11.2019 року №241 нарахована одноразова допомога у сумі 511548,00грн та перерахована на картковий рахунок 20.11.2019 року.

Позивач вважає, що йому не була своєчасно виплачена одноразова грошова допомога з часу протокольного рішення Комісії МОУ від 22.03.2019 року по день фактичної виплати 20.11.2019 року, а тому у відповідності до ст.ст.509,524,533-535,625 ЦК України за вказаний період повинна бути нарахована та виплачена сума інфляційних витрату розмірі 13370,61грн та три відсотка річних від простроченої суми у розмірі 10216,94грн, встого 23587,55грн.

Крім того, відмова у призначенні одноразової грошової допомоги 22.03.2019 року, а також її невиплата спричинили йому моральшу шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, йому доводилось прикладати додаткови зусілля для відновлення своїх прав, а тому він оцінює моральшу шкоду у сумі 100 тис грн, яку також просить стягнути з відповідача.

Представник відповідача МОУ подав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у звязку з їх безпідставністю, необгрунтованістю, не відповідністю чинному законодавству.

Представник відповідача зазначив, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 року у справі №420/2244/19, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2019 року Міністерством оборони України виданий наказ від 19.11.2019 №241, яким ОСОБА_1 була призначена виплата одноразової грошової допомоги у розмірі 511 548, 00 грн та яку він отримав 20.11. 2019 року.

Отже, Міністерство оборони України відповідно до пунктів 13, 14 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі Порядок №975) виконало рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 року своєчасно та у повному обсязі.

Представник відповідача вважає незаконним посилання позивача на ст.625 ЦК України як на підставу для задоволення позовних вимог та безпідставно вважає, що може стягнути після виплати одноразової грошової допомоги упущену вигоду та моральну шкоду.

Представник посилаючись на зміст ст.ст.509,625 ЦК України вказує, що загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Але між позивачем та відповідачем зобов`язальних правовідносин не існувало, угода про призначення одноразової грошової допомоги між сторонами не укладалась. Виплата одноразової грошової допомоги на користь позивача здійснюється у разі прийняття публічного позитивного рішення Комісією Міністерства оборони України. Між сторонами не виникло цивільних правовідносин ані на підставі Порядку №975, ані на підставі заяви позивача про виплату одноразової грошової допомоги, ні на підставі рішення суду від 04 червня 2019 року.

Спірні правовідносини стосуються сфери публічної служби і позивач не мав цивільно-правового договору з Міністерством оборони України, тому положення ст.625 ЦК України до них не застосовуються.

Представник вказує, що з позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що позивач заявляє вимоги лише щодо стягнення інфляційних втрат за період з 22 березня 2019 року по 20 листопада 2019 року у розмірі 13 370, 61 грн та 3% річних за вказаний період у розмірі 10 216, 94 грн, без заявления вимог, передбачених пунктами 1-4 частини 1 статті 5 КАС України.

Велика Палата Верховного Суду з посиланням на свою ж постанову від 07 квітня 2020 року у справі №910/4590/19 (провадження № 12-189гс,19), в якій, аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень ст.625 ЦК України, дійшла до висновку про те, що зобов язання зі сплати інфляційних втрат та 3% річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов 'язання і поділяє його долю, а тому спори про відшкодування передбачених ними грошових сум, з огляду на їх похідний характер від основного спору, підлягають розгляду за правилами тієї юрисдикції, за правилами якої підлягає розгляду основний спір (пункти 7.53-7.56 постанови).

Враховуючи викладене представник вважає позов безпідставним.

Представник третьої особи Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія подав пояснення до суду, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу, оскільки правовідносини щодо виплати одноразової грошової допомоги регламентуються Порядку №975, положення якого виконані при виплаті позивачу одноразової допомоги на виконання рішення суду.

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 01.11.2019 №141 позивачу призначено одноразову грошову допомогу у сумі 528 600, 00 грн. та здійснено виплату з урахуванням раніше виплаченої допомоги (17 052, 00 гри), в сумі 511 548, 00 грн.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах України та 11.07.2014 року під час участі у антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей в ході виконання бойового завдання отримав поранення. Військово-лікарською комісією Військово-медичного клінічного центру Південного регіону №1964 від 30.11.2018 року встановлено, що травма пов`язана із захистом Батьківщини.

10.12.2018 року під час первинного огляду органами МСЕК позивачу встановлено 2 групу інвалідності внаслідок травми пов`язаної із захистом Батьківщини.

Протокольною ухвалою Засідання комісії МОУ від 22.03.2019 року ОСОБА_1 , якому 30.12.2014 року під час первинного огляду органами МСЕК встановлено 20% втрати працездатності, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби, що сталося 11.07.2014 року, 10.12.2018 року під час огляду МСЕК визнано особою з ІІ гр. інвалідності. У зв`язку з встановленням групи інвалідності понад дворічний термін після встановлення ступеня витрати працездатності Комісія з посиланням на п.4 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п.8 Порядку №975 зазначила про відсутність підстав для призначення одноразової допомоги. Допомога у заявку з встановленням 20% втрати працездатності в сумі 17052грн виплачена (а.с.10).

Позивач не погодився з вказаним рішенням комісії МОУ та оскаржив його до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 року, яке 10.09.2019 року залишено без змін судом апеляційної інстанції, визнаний протиправним та скасований п. 75 проколу засідання Комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 22.03.2019 року №37 та зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму встановленого Законом для працездатних осіб на 01 січня 2018 року з урахуванням висновків суду.

На виконання рішення суду від 04.06.2019 року, яке набрало законної сили 10.09.2019 року, протоколом Комісії МОУ від 01.11.2019 року №141 позивачу призначена одноразова допомога в сумі 528600,00грн та зазначено про здійснення виплати з урахуванням раніше виплаченої допомоги (17052,00грн) в сумі 511548,00грн (а.с.24).

19.11.2019 року тво начальника Інституту ВМС НУ «Одеська морська академія» на підставі протоколу комісії МОУ та рапорту Соколовського (вх.№2/4583 від 19.11.2019 року) виданий наказ №241 про виплату ОСОБА_1 одноразової допомоги у сумі 511548,00грн (а.с.23). Вказана сума перерахована позивачу на картку 20.11.2019 року.

Позивач вважає, що йому не була своєчасно виплачена одноразова грошова допомога з часу протокольного рішення Комісії МОУ від 22.03.2019 року по день фактичної виплати 20.11.2019 року, а тому у відповідності до ст.ст.509,524,533-535,625 ЦК України за вказаний період повинна бути нарахована та виплачена сума інфляційних витрату розмірі 13370,61грн та три відсотка річних від простроченої суми у розмірі 10216,94грн, встого 23587,55грн.

Крім того, відмова у призначенні йому одноразової грошової допомоги 22.03.2019 року, а також її невиплата спричинили йому моральшу шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, уому доводилось прикладати додаткови зусілля для відновлення своїх прав, а тому він оцінює моральшу шкоду у сумі 100 тис грн, яку також просить стягнути з відповідача.

24.12.2019 року позивач звернувся до Малиновського районного суду міста Одеси з цивільним позовом до Міністерство оборони України про стягнення 23587,55грн, з яких інфляційні витрати у сумі 13370,61грн та 3% річних від простроченої суми у розмірі 10 216,94грн, а також про стягнення моральної шкоди у розмірі 100тис. грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 05.07.2021 року закрито провадження у справі, ухвалою від 04.10.2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою юрисдикцією, справу передано Одеського окружного адміністративного суду за встановленою юрисдикцією, яка надійшла до Одеського окружного адміністративного суду 01.11.2021 року та на виконання рішень Київського апеляційного суду прийнята позовна заява ОСОБА_1 до розгляду, відкрите провадження у порядку адміністративного судочинства.

Дослідивши та проаналізувавши надані учасниками справи заяви по суті, докази, суд дійшов висновку про відстуність підстав для задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 10.12.1991 року №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ), «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.

Статтею 1 Закону №2011-ХІІ визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Перелік осіб, підстави та порядок нарахування, виплати вказаної гарантованої державою виплати визначені ст.ст. 16,16-1,16-2,16-3, 16-4 Закону №2011-ХІІ та Порядком №975, якій відповідно до п.1 визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Пунктом 11 Порядку визначений перелік документів, які військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу.

Згідно з п.13 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Згідно з п.14 Порядку одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом перерахування коштів уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати.

Пунктом 20 визначено, що виплата одноразової грошової допомоги здійснюється в порядку черговості відповідно до дати подання документів.

Пунктом 16 Порядку встановлено, що фінансування витрат, пов`язаних з виплатою одноразової грошової допомоги, здійснюється відповідно до статті 23 Закону №2011-ХІІ. Вказаною статтею визначено, що фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.

Таким чином, аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що одноразова грошова допомога як гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно із Законом №2011-ХІІ мають право на її отримання виплачується у порядку визначеному законодаством за рахунок коштів державного бюджету в порядку черговості відповідно до дати подання документів.

Судом встановлено, що на виконання рішення суду від від 04.06.2019 року, яке набрало законної сили 10.09.2019 року, протоколом Комісії МОУ від 01.11.2019 року №141 позивачу призначена одноразова допомога, а 19.11.2019 року Інститутом ВМС НУ «Одеська морська академія» виданий наказ про виплату ОСОБА_1 одноразової допомоги у сумі 511548,00грн. Вказана сума перерахована позивачу на картку 20.11.2019 року.

Суд вважає, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України.

Правовідносини щодо призначення, нарахування та виплати одноразової грошової допомоги як гарантованої державою виплати, що здійснюється особам, які згідно із Законом №2011-ХІІ мають право на її отримання регламентовані вищезазначеними спеціальними нормами та стояться соціальних гарантій військовослужбовців під час проходження ними військової служби.

На вказані правовідносини не розповсюджуються норми ЦК України, які регламентують зобов`язальне право (книга п`ята ЦКУ).

Відповідно до ст. 509 ЦКУ зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Згідно зі ст.510 ЦКУ сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Стаття 11 КЦУ визначає підстави виникнення цивільних прав та обов`язків

Стаття 625 ЦКУ, на яку посилається позивач в обгрунтування позовних вимог, регламентує відповідальність за порушення саме грошового зобов`язання, поняття якго визначено у ст.509 ЦКУ.

Таким чином, посилання позивача в обгрунтування позовних вимог на вказані норми є помилковим, оскільки вони регламентують цивільні правовідносини зобовязательного характеру та жодним чином не стосуються правовідносин щодо проходження публічної служби військовослужбовцями, встановлених ним державою соціальних гарантій.

Позивач у позові заявив також вимогу про стягнення з МОУ моральної шкоди в розмірі 100 000 гривень, посилаючись на душевні страждання, витрати певного часу та додаткових зусіль щодо звернення до суду для відновлення своїх порушених прав.

Відповідно до загальних підстав відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Таким чином, обов`язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, що позивається із таким позовом.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин

Суд вважає, що позивачем не надано, жодних належних та допустимих доказів завдання моральної шкоди, які повинні ґрунтуватися на відповідних доказах, що прямо чи опосередковано підтверджують заподіяння позивачу сильних душевних страждань, шкоди здоров`ю, чи інших втрат немайнового характеру, розміру моральної шкоди, не зазначено, на яких критеріях розрахунку базується заявлена позивачем до відшкодування сума у розмірі 100тис. При цьому, суд враховує, що звертаючись до суду про визнання протиправним та скасування рішення комісії по справі №420/2244/19 позивач не заявляв вимог щодо відшкодування моральної шкоди.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерство оборони України (пр. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, ), третя особа Інститут Військово- Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (вул. Дідріхсона,8, м. Одеса,65029, ) про стягнення 23587,55грн (інфляційні витрати у сумі 13370,61грн, 3% річних від простроченої суми у розмірі 10 216,94грн), стягнення моральної шкоди у розмірі 100тис. грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.