Справа № 440/12341/21
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2022-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ 05 січня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/12341/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Державна служба України з безпеки на транспорті, в якій просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 189362 від 06 вересня 2021 року.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, з огляду на те, що відсутній склад порушення абзацу 16 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Так, сам габаритно-ваговий контроль був проведений із суттєвими порушеннями встановленої законом процедури, без урахування особливих властивостей вантажу, що перевозився. Стверджував, що за результатами повторного зважування транспортного засобу, проведеного одразу після первинного, осьове навантаження транспортного засобу не перевищувало нормативно допустиме.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

29 жовтня 2021 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив представника відділу надання адміністративних послуг Державної служби з безпеки на транспорті, у якому зазначено, що при проведенні рейдової перевірки встановлено перевищення максимально допустимої маси транспортного засобу, який належить позивачу, що у свою чергу має наслідком застосування адміністративно-господарського штрафу.

09 листопада 2021 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшло клопотання позивача про повернення відзиву, в обґрунтування якого зазначено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не підтверджуються повноваження представника саме на представництво у суді інтересів - Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, яке є відокремленим підрозділом.

Відхиляючи вказані доводи позивача, суду виходить з такого.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 422 від 10 вересня 2014 року "Про оптимізацію системи центральних органі виконавчої влади" утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11 лютого 2015 року, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з пунктом 8 Положення № 103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 03 березня 2020 року № 196-р "Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті" вирішено погодитися з пропозицією Міністерства інфраструктури і Державної служби з безпеки на транспорті щодо утворення територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті як структурних підрозділів апарату Служби, реорганізувавши шляхом злиття відповідні територіальні органи зазначеної Служби за переліком згідно з додатком.

Так, у Додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 3 березня 2020 року № 196-р передбачено утворення територіального органу Укртрансбезпеки - Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, внаслідок реорганізації шляхом злиття Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області та Управління Укртрансбезпеки у Сумській області.

Слобожанське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки є територіальним органом Державної служби України з безпеки на транспорті та не має статусу юридичної особи.

Частиною третьою статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника

Як випливає із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань уповноваженим представником юридичної особи, є зокрема, Бондаренко Ю.П.

Враховуючи вищевикладене відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про повернення відзиву.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року зупинено стягнення на підставі постанови Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки № 189362 від 06 червня 2021 року.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

25 серпня 2021 року посадовими особами Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, відповідно до направлення на рейдову перевірку № 015010, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів.

У ході рейдової перевірки здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки DAF, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп BODEX д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 та встановлено перевищення транспортним засобом встановлених законодавством вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, а саме: навантаження на одиничну вісь 13,30 тон, при допустимих 11 тон.

Вищевказаний транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортних засобів.

За наслідками габаритно-вагового контролю транспортного засобу складено довідку № 050093 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт № 0067061 від 25 серпня 2021 року про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів та акт № 250402 від 25 серпня 2021 року про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Вищевказані документи підписані водієм без зауважень.

На підставі документів складених в ході вагового контролю сформований розрахунок № 0067061 від 25 серпня 2021 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

У подальшому, 25 серпня 2021 року Слобожанське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки направило на адресу ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) повідомлення № 68889/28.2/24-21 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

06 вересня 2021 року за результатами розгляду справи про порушення позивачем Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (з наступними змінами та доповненнями), відповідач виніс постанову № 189362 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, а саме штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000,00 грн. (абзац 16 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Не погоджуючись із постановами про застосування адміністративно-господарських штрафів та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи питання щодо правомірності вимог позивача суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 01 лютого 2015 року (далі - Положення № 103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з пунктом 8 Положення № 103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Підпунктом 15 пункту 5 Положення № 103 передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08 листопада 2006 року, відповідно до пункту 3 якого органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи, які здійснюють контроль шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08 листопада 2006 року встановлено вичерпний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно з пунктом 16 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті під час рейдової перевірки може проводитись габаритно-ваговий контроль.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08 вересня 2005 року № 2862- IV (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (надалі - Порядок).

Підпунктом 4 пункту 2 наведеного Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (пункти 3, 4, 6 Порядку).

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (пункт 18 Порядку).

Відповідно до пункту 12 Порядку вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Згідно пункту 13 Порядку, під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

На підтвердження відповідності приладу на якому проведено ваговий контроль транспортного засобу марки DAF, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп BODEX д.н.з. НОМЕР_2 , вимогам пункту 12 та 13 Порядку, відповідачем надано Сертифікат відповідності № UA.TR.113-0076-18 версія 2 від 11 вересня 2020 року ТОВ "Компанія "Ваговимірювальні системи", зі строком дії з 17 вересня 2020 року до 16 вересня 2021 року та Декларацію про відповідність № 2050 "Ваги автомобільні для зважування в русі ВА-Д пройшли оцінку відповідності Технічному регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого ПКМУ № 94 за модулем В (перевірка типу). Сертифікат відповідності № UA.TR.113-0076-18 версія 2 від 11 вересня 2020 року".

Згідно акта обстеження від 31 березня 2021 року, встановлено, що майданчик відповідає вимогам контрольно-вимірювального та пунктів габаритно-вагового контролю, що затверджені постановою КМУ № 879 від 27 червня 2007 року та Вимогам облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 липня 2016 року № 255.

Згідно з пункту 2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (з наступними змінами та доповненнями) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один - з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Судом встановлено, що згідно товарно-транспортної накладної № 39 від 25 серпня 2021 року здійснювалося перевезення - ріпака, загальною вагою 38,410 т.

Після проходження габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки DAF, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп BODEX д.н.з. НОМЕР_2 , встановлено, що навантаження на одиничну вісь перевищує нормативно-встановлені параметри 13,53 тон, замість встановленої 11 тон, що підтверджується довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю 25 серпня 2021 року № 050094 та талоном № 796, сформованим ваговим комплексом.

Відповідно до частини четвертої статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків

В даному випадку перевищення на одиночну вісь становить 2,53 тони, що більше нормативно допустимого.

Згідно із абзацом 16 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стосовно тверджень позивача, що за результатами повторно зважування вага транспортного засобу відповідала Правилам дорожнього руху України, суд зазначає наступне.

Як слідує із пункту 23 Порядку власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Пунктом 24 Порядку встановлено, що після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Згідно талону № 796, час зважування 18:17, авто НОМЕР_1 : вісь 1 - 7670 кг, вісь 2 - 13530 кг, вісь 3 - 5700 кг, вісь 4 - 5630 кг, вісь 5 - 5880 кг, всього 38410 кг.

У свою чергу, як випливає із змісту талону № 804 час зважування 19:13, авто НОМЕР_1 : вісь 1 - 7230 кг, вісь 2 - 10 790 кг, вісь 3 - 6450 кг, вісь 4 - 6850 кг, вісь 5 - 7030 кг, всього 38350 кг.

Тобто, загальна вага за вказаний період часу зменшилась на 60 кг.

Суд звертає увагу позивача, що завантажуючи автомобіль в межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення, наприклад, заправки автомобіля пальним, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними параметрами.

Таким чином перевізник повинен дотримуватись технічних характеристик, не навантажувати на автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження на вісі транспортного засобу, в даному випадку, на одиночну вісь.

Крім того, жодним нормативно-правовим актом не передбачено можливості звільнення перевізника від відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у випадку переміщення вантажу у вантажному відсіку автомобіля.

Отже, беручи до уваги, що позивач в даному випадку виступає як перевізник, який здійснив 25 серпня 2021 року перевезення вантажів автомобілем, та під час перевірки встановлено перевищення на одиничну вісь на 2,53 тони, що більше нормативно допустимого, то у відповідача були правові підстави для застосування відповідного адміністративно-господарського штрафу.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Державна служба України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, м. Київ, 03123, ) про визнання протиправними та скасування постанови відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до положень статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, визначені статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Чеснокова