Справа № 320/1270/21
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2022 року № 320/1270/21
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягають у не застосуванні пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки 1 Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при обчисленні ОСОБА_1 , починаючи з 01.03.2018 по 31.12.2018 включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України "Про Державний бюджет на 2018 рік" на 01.01.2018;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 вчинити дії щодо перерахунку ОСОБА_2 , починаючи з 01.03.2018 по 31.12.2018 включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки 1 Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України "Про Державний бюджет на 2018 рік" на 01.01.2018 та множення на відповідні тарифні коефіцієнти;

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягають у не застосуванні пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки 1 Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при обчисленні ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2019 по 31.12.2019 включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України "Про Державний бюджет на 2019 рік" на 01.01.2019;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 вчинити дії щодо перерахунку ОСОБА_2 , починаючи з 01.01.2019 по 31.12.2019 включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки 1 Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України "Про Державний бюджет на 2019 рік" на 01.01.2019 та множення на відповідні тарифні коефіцієнти;

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягають у не застосуванні пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки 1 Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при обчисленні ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2020 по 21.02.2020 включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України "Про Державний бюджет на 2020 рік" на 01.01.2020;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 вчинити дії щодо перерахунку ОСОБА_2 , починаючи з 01.01.2020 по 21.02.2020 включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки 1 Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України "Про Державний бюджет на 2020 рік" на 01.01.2020 та множення на відповідні тарифні коефіцієнти;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 недоплачені протягом 2018,2019 та 2020 років суми грошового забезпечення з урахуванням проведеного перерахунку (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення, у тому числі, одноразової грошової допомоги у разі звільнення) відповідно до пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки 1 Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, а саме Законом України "Про Державний бюджет на 2018 рік" на 01.01.2018, Законом України "Про Державний бюджет на 2019 рік" на 01.01.2019 та Законом України "Про Державний бюджет на 2020 рік" на 01.01.2020 за період з 01.03.2018 по 21.02.2020.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідачем за період з 01.03.2018 по 21.02.2020 неправильно визначався розмір його посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме: без урахування Приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі Постанова №704). Так, на переконання позивача, розмір посадового окладу та окладу за військовим званням повинен був бути не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, що встановлений на 1 січня відповідного календарного року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.02.2021 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач проти позову заперечував та поясним, що згідно з положеннями Постанови КМУ №704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 1 січня календарного року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується. При цьому Примітки до додатків до Постанови КМУ № 704 за своєю суттю не містять норми права.

Відповідач також звертає увагу на те, що пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII (далі - Закон № 1774-VIII) встановлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Гайсинським РВ УМВС України у Вінницькій області 14.03.1997.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом Начальника 38 Об`єднаного навчального центру Харківського національного університету повітряних сил від 17.02.2020 №8-РС позивача було звільнено з військової служби у запас.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 21.02.2020 №38 позивача з 21.02.2020 виключено зі списків особового складу частини та направлено для зарахування на військовий облік до Васильківського об`єднаного міського військового комісаріату Київської області.

03.11.2020 позивач звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 із заявою щодо проведення перерахунку посадового окладу та окладу за військове звання за період з 01.03.2018 по 21.02.2020, з урахуванням Приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704, виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом України про державний бюджет на відповідний рік, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.

Листом від 09.12.2020 № 1/1/60/736 Військова частина НОМЕР_1 повідомила позивачу, що грошове забезпечення йому нараховувалося та виплачувалося відповідно до норм чинного законодавства, внаслідок чого підстави для здійснення перерахунку відсутні.

Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням військової служби та правовий статус військовослужбовця регулюються, зокрема, нормами України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 2 Закону № 2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаних із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призивом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами. Одним із видів військової служби є військова служба за контрактом осіб сержантського, старшинського і офіцерського складу.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою КМУ № 704 затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пунктом 4 Постанови КМУ № 704 (у первинній редакції) установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

У пункті 1 Приміток до Додатку 1 до Постанови КМУ № 704 визначено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

У примітці до Додатку 14 до Постанови КМУ № 704 визначено, що оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли розмір окладу визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

З 24 лютого 2018 року набула чинності Постанова КМУ від 21 лютого 2018 року № 103, якою пункт 4 Постанови КМУ № 704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Спір у цій справі стосується повноти виплати позивачу як колишньому військовослужбовцю всіх складових грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 21 лютого 2020 року яке, на його переконання, виплачувалося не у повному обсязі, оскільки розраховувалося із застосуванням розрахункової величини для обчислення окладу за військовим званням - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як це передбачено Постановою КМУ № 704, однак без урахування приміток до цієї Постанови, якими гарантовано, що мінімальна величина прожиткового мінімуму для працездатних осіб для встановлення посадового окладу та окладу за військовим званням не може бути меншою 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня відповідного року.

Натомість відповідач доводить, що за приписами Постанови КМУ № 704 оклад за військовим званням визначається саме від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цього окладу не застосовується.

Суд зауважує, що у постанові від 11 лютого 2021 року у справі № 200/3774/20-а Верховним Судом досліджувалося питання застосування пункту 4 Постанови КМУ № 704 у взаємозв`язку з Примітками до цієї Постанови.

Для з`ясування указаного питання Верховний Суд дослідив історію внесення змін до Постанови КМУ № 704 та з`ясував, що пункт 4 Постанови КМУ № 704 у первинній редакції передбачав, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

У Додатках 1 та 14 до Постанови КМУ № 704 у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти. Вказані Додатки мають примітки пояснювального характеру. Зокрема, у цих примітках наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.

Тобто вказані додатки до Постанови КМУ № 704, за висновком Верховного Суду, дублювали положення пункту 4 Постанови КМУ № 704 в частині зазначення розрахункової величини - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).

В подальшому Постановою КМУ №103 внесено зміни до Постанови КМУ № 704 та пункт 4 викладено в новій редакції, а саме: виключено вимогу щодо обрахування посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями виходячи із розрахункової величини «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)», вказавши цю розрахункову величину як «розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року».

Однак зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови КМУ № 704 не було приведено у відповідність з нормою пункту 4 цієї Постанови.

З цього приводу Верховний Суд у справі № 200/3774/20-а зазначив про те, що неприведення Кабінетом Міністрів України приміток до додатків до Постанови № 704 у відповідність до змін, що були внесені у пункт 4 цієї Постанови, не може бути підставою для обчислення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням з використанням у якості розрахункової величини «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)».

Верховний Суд у вказаній справі звернувся до приписів Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06 вересня 2005 року № 870, які визначають загальні підходи до підготовки проектів актів Уряду (постанов і розпоряджень), їх форму, структуру та техніко-юридичні особливості розроблення з урахуванням нормопроектувальної техніки.

За змістом пункту 20 вказаних Правил у структурі проекту положення або іншого нормативно-правового акта, який передбачається затвердити постановою, в окремих випадках допускається, як виняток, застосування примітки (зноски) без нормативних положень.

Положеннями пункту 2.16 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2005 року № 34/5, також передбачено, що включення до нормативно-правових актів приміток не допускається, за винятком випадків, якщо необхідно дати визначення будь-якого суміжного поняття або помістити короткий коментар, що допоможе точніше зрозуміти положення, викладені в структурній одиниці нормативно-правового акта. Примітки не повинні містити норм права.

На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку, що примітка до нормативно-правового акту носить інформаційний характер та не може містити норм права.

Крім того, Верховний Суд звернув увагу, що вказані недоліки були виправлені Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2020 року № 1038, яка застосовується з 01 жовтня 2020 року.

Верховний Суд також зважив на те, що пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 1774-VІІІ, встановлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

При цьому, у постанові від 11 грудня 2019 року у справі №240/4946/18 Великою Палатою Верховного Суду викладено правову позицію щодо застосування пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 1774-VІІІ, яка полягає у тому, що після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають.

Оскільки норма пункту 3 розділу ІІ Закону № 1774-VІІІ не втратила чинності і за юридичною силою є вищою положень пункту 4 Постанови КМУ № 704, у редакції до внесення змін Постановою КМУ № 103, а також додатків 1, 12, 13, 14 до Постанови КМУ № 704, Верховний Суд у справі № 200/3774/20-а дійшов висновку про відсутність правових підстав для обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року.

У підсумку Верховним Судом у справі № 200/3774/20-а сформовано правовий висновок, який полягає у тому, що згідно з Постановою КМУ № 704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 11 лютого 2021 року у справі № 200/3775/20-а, від 11 лютого 2021 року у справі №240/11952/19, від 31 березня 2021 року у справі № 520/2781/2020, від 14 квітня 2021 року у справі № 240/12309/20, від 27 травня 2021 року у справі №520/5794/2020, від 04 листопада 2021 року у справі №460/7603/20.

Таким чином, судом встановлено, що грошове забезпечення позивача у період проходження ним військової служби обчислювалося відповідачем правомірно, а тому правові підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.