Справа № 723/4932/21
Суддя: Яківчик І. В.
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 723/4932/21
Провадження № 2-а/723/5734/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді Яківчика І.В.

при секретарі Крупчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сторожинець термінову адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Чернівецькій області Дупешко Вадима Миколайовича про визнання протиправних дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому зазначив, що 27 жовтня 2021 року відповідачем було винесено постанову № 4956855 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, яка на його думку є незаконною так як відповідач розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, хоча розгляд мав бути здійснений за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, порушивши процедуру розгляду. Внаслідок цього відповідач позбавив позивача можливості скористатися своїми правами передбаченими ст..ст.278, 279 КУпАП.

Виходячи з цього позивач просив скасувати вказану постанову.

Ухвалою суду від 25 листопада 2021 року за позовною заявою було відкрито провадження та призначено судовий розгляд за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ на 03 грудня 2021 року, який відкладено через неотримання повідомлення про вручення судового виклику відповідачем на 30.12.2021 року.

14 грудня 2021 року до суду надійшла заява від відповідача про невідповідність позовної заяви вимогам КАС України з причин несплати позивачем судового збору, що суд не приймає як заперечення (відзив) на позовні вимоги.

Питання щодо сплати судового збору згідно вимог КАС України відноситься до виключних повноважень суду, а не відповідача. До того ж судовий збір позивачем сплачено в сумі 454 грн. згідно квитанції № 160 від 17.11.2021 року, тобто до подачі адміністративного позову.

Позивач в судове засідання не з`явився, але посередництвом свого представника, направив до суду заяву, якою просив розглядати позов без участі.як позивача так і представника.

Відповідач, беззаперечно знаючи про день, час і місце розгляду справи та направивши вказану заяву, до суду не з`явився і не повідомив причини неявки.

У відповідності до положень ст.268 КАС України, учасники справи є належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, а їх неприбуття, при таких умовах, не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції.

Вивчивши докази якими позивач обґрунтовує свої вимоги, суд на підставі аналізу встановлених фактичних обставин справи і відповідних їм правовідносин, знаходить, що вимоги позивача є не обґрунтованими і задоволенню не підлягають.

При цьому суд, керується також положеннями ст.. 9 та ч.2 ст.77 КАС України, згідно яких розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідженими судом доказами встановлено, що 27 жовтня 2021 року щодо позивача, відповідачем була винесена постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

Згідно оскаржуваної постанови позивач визнаний винним в тому, що він керуючи 27.10.2021 року о 14 годині 14 хв. автомобілем «Мерседес-Бенц» по вул.. Винниченка, 18А в м. Чернівці, порушив вимогу дорожнього знаку 2.1 та п.п. 8.4 ПДР України.

Згідно із ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Диспозицією ч.1 ст. 122 КУпАП передбачено, що до адміністративної відповідальності притягуються водії, які порушили вимоги дорожніх знаків та розмітки проїзної частини дороги.

Статтею 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як слідує із змісту адміністративного позову, позивач не оспорює своє порушення вимог дорожнього знаку 2.1, однак оспорює процедуру притягнення його до відповідальності та винесення відповідачем постанови про це, виходячи з чого суд здійснює розгляд позову не виходячи за його межі так як підстав для цього судом не встановлено.

Отже, матеріали справи підтверджують наявність вказаних у оскаржуваній постанові обставин, а саме порушення вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», а відповідно вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Щодо доводів позивача стосовно порушення відповідачем норм КУпАП стосовно процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі № 5-рп/2015 (надалі - Рішення) визначено, що положення частини першої статті 276 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Також, Конституційний Суд у вказаному рішенні звернув увагу на те, що у частинах 1, 2 статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, внесено зміни до статті 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Крім того, даною статтею, передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення.

Питання стосовно винесення постанов за порушення у сфері безпеки дорожнього руху "за місцем вчинення" чи "на місці вчинення", доповнено та деталізовано положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення шляхом внесення змін в липні 2015 року, у відповідності до яких перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, викладений в частині 1 статті 258 КУпАП, доповнено правопорушеннями, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції у відповідності до частині 1 статті 222 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Згідно з частинами 1, 2 статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена статтею 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями частини 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до частини 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, відповідач діяв на підставі вимог законодавства, яке набуло чинності після рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року, а томиу, за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у т.ч. щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в судовому порядку.

Доводи позивача стосовно порушення відповідачем норм КУпАП при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4956855 не знайшли свого підтвердження, внаслідок чого суд доходить до переконання, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та нормами КУпАП.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 77, 122, 242, 243, 246 КАС України та на підставі ст. 61 Конституції України, ст.ст.33, 122 ч.1, 258, 283, КУпАП, суд,

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора УПП в Чернівецькій області Дупешко Вадима Миколайовича про визнання протиправних дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Сторожинецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення суду складено 06 січня 2022 року.

Суддя