Справа № 420/7952/21
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2022-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7952/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 , начальника логістики військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - військова частина НОМЕР_2 , про визнання дій протиправними, скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 , начальника логістики військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 , в якому просить:

- визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 щодо видання телеграми від 09 квітня 2021 року №1/1867;

- визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності шляхом видання наказу від 16 квітня 2021 року №331 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»;

- визнати протиправними дії начальника логістики військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності на підставі рапорту 13 квітня 2021 року №1485 стосовно невиконання ОСОБА_1 розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 09 квітня 2021 року 31/1867;

- скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 16 квітня 2021 року №331 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»;

- скасувати дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА», яке накладене наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16 квітня 2021 року №331 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»;

- зобов`язати начальника логістики військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 відшкодувати ОСОБА_1 нанесені неправомірними його діями матеріальні збитки, пов`язані з придбанням офісного паперу для відпрацювання судових документів (позовна заява та інші) в розмірі 165 грн. 96 коп.;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 внести зміни у наказ (номер та дата на день подання позову в суд позивачу не відомі), який видано в травні 2021 року «Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби у квітні 2021 року» стосовно позбавлення ОСОБА_1 20% грошової премії у зв`язку з оголошенням дисциплінарного стягнення «СУВОРА ДОГАНА»;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 нарахувати та забезпечити виплату ОСОБА_1 премії за квітень 2021 року військовою частиною НОМЕР_2 в максимальному розмірі, тому що військова частина НОМЕР_2 виконує функції грошового та інших видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 (рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №640/24673/19).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19 квітня 2021 року позивачу під особистий підпис було доведено наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 16 квітня 2021 року № 331, відповідно до якого ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА» за порушення вимог абзаців 2, 4 статті 11, статей 16, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та невиконання розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 09 квітня 2021 року № 1/1867.

Позивач не згодний зі змістом наказу від 16 квітня 2021 року № 331 та притягненням його до дисциплінарної відповідальності та з оголошенням дисциплінарного стягнення «СУВОРА ДОГАНА» тому, що він не відповідає положенням та приписам чинного українського законодавства, яке регулює порядок проходження військової служби та порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовця командиром (начальником), який наділений відповідною владою стосовно підпорядкованого йому військовослужбовця. Позивач вважає, що не тільки наказ № 331, а також розпорядження №1/1867 суб`єктом владних повноважень були видані у супереч приписів та положень: статті 3, абзацу 2 статті 19, статті 57, 59, 63 Конституції України, статей 18, 19, 35, абзацу 3 статті 37, 241, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 84 та 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 №136 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гостроп респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2», пунктів 145, 150 Положення про проходження громадянинами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 2008 року, пункту 6, абзацу 3 пунктів 11, 16 Інструкції про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 20 лютого 2017 року № 105, пунктів 1.2 -1.4, 2.1.6, 2.2.3, 2.2.4, 2.3.4, 2.4, 2.8.6, 2.8.12, 2.8.17, 2.8.19.2, 2.8.20.8, 2.9.1.7, 2.1.9.12, 2.9.8, 2.9.11, 3.11 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 № 124 та інших.

Позивач вказує, що він не порушував вимоги та приписи абзаців 2, 4 статті 11, статей 16 та 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а навпаки виконував їх сумлінно та наполегливо - надавав допомогу в організації та проведенні метрологічного обслуговування військових частин НОМЕР_3 та НОМЕР_4 під час службового відрядження до військової частини НОМЕР_5 .

Також позивач зазначає, що наказ №331 був виданий з порушенням приписів та вимог, викладених в статтях 45, 48 та частиною 2 статті 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та інших чинних нормативно-правових актів України.

На думку позивача, притягнення його до дисциплінарної відповідальності полковник ОСОБА_3 (шляхом складання рапорту 13 квітня 2021 року №1485) та генерал- майор ОСОБА_2 (видаючи наказ №331) здійснили без встановлення: місця правопорушення, способу його вчинення, наявність причинно-наслідкового зв`язку між дією, бездіяльністю та наслідком правопорушення.

Також, як вказує позивач, одночасно з притягненням його до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення дисциплінарного стягнення «СУВОРА ДОГАНА» іншим наказом генерал-майор ОСОБА_2 із його грошового щомісячного забезпечення утримано 20% щомісячної грошової премії (за квітень 2021 року), яку отримує кожний без винятку військовослужбовець, відповідно до вимог Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деякім іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 за умови відсутності у військовослужбовця дисциплінарних стягнень.

Ухвалою від 19.05.2021 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відмовлено у залученні до участі у справі як третьої особи т.в.о. начальника логістики військової частини НОМЕР_1 полковника Ліміщука Є.В. Ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 17 червня 2021 року об 12:00 год.

Ухвалою від 02.09.2021 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено військову частину НОМЕР_1 , розгляд справи розпочато спочатку, учасникам справи встановлено процесуальні строки на подання решти заяв по суті справи, призначено підготовче засідання.

У підготовчому засіданні ухвалою від 01.10.2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

Ухвалою від 17.11.2021 року відмовлено у задоволенні заяв відповідачів про зупинення провадження у справі до закінчення карантинних обмежень.

Ухвалою від 17.11.2021 року відмовлено у задоволенні заяв відповідачів про зупинення провадження у справі до визначення психіатричного стану позивача.

Ухвалою від 17.11.2021 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 09 грудня 2021 року о 14 год. 30 хв.

У судове засідання, призначене на 09.12.2021 року на 14 год. 30 хв., повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи учасники справи не з`явилися, про причини неявки суд не сповістили.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про можливість продовження розгляду справи по суті за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 КАС України.

Ухвалою від 09.12.2021 року відмовлено у задоволенні заяви представника військової частини НОМЕР_1 та командира військової частини НОМЕР_1 про зупинення провадження у справі до завершення в суді періоду обмежувальних протиепідемічних заходів.

14.06.2021 року представник відповідача командира військової частини НОМЕР_1 надав письмовий відзив на позов, у якому вважає, що позов не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідач зазначає, що відповідно до ст. 56 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України командир корпусу, командувач військ оперативного командування, командувач виду, окремого роду військ (сил) Збройних Сил України має право застосовувати стягнення, передбачені пунктами "а"-"ж" (до підполковника включно) статті 48 цього Статуту.

Так, начальник служби метрології та стандартизації озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_1 , згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.03.2021 № 65 (по стройовій частині), з 24.03.2021 до 15.04.2021 був направлений у службове відрядження до військових частин НОМЕР_3 та НОМЕР_4 (смт. Чорноморське Одеської області). Підстава рішення командира військової частини НОМЕР_1 від 22.03.2021 року.

Як вказує відповідач, 12.04.2021 згідно розпорядження командира військової частини НОМЕР_6 від 09.04.2021 № 1/1867 пiдполковник ОСОБА_1 повинен був повернутись до військової частини НОМЕР_1 . Дане розпорядження до підполковника ОСОБА_1 під особистий підпис довів командир військової частини НОМЕР_3 о 15:00 12.04.2021.

Вiдповiдно до рапорту начальника логістики військової частини НОМЕР_1 від 13.04.2021 № 1485 у визначений термін, 12.04.2021 року, підполковник ОСОБА_4 до місця проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 не прибув.

15.04.2021 о 20:30 ОСОБА_5 прибув до військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, на думку відповідача, підполковник ОСОБА_1 не виконав розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2021 №1/1867.

Командиром військової частини НОМЕР_1 встановлений факт порушення ОСОБА_6 абзаців 2,4 статті 11, статей 16, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана». Наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 16.04.2021 № 331 ОСОБА_7 доведений.

Відповідач вважає, що командир військової частини НОМЕР_1 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, наказ командира є правомірним та не підлягає скасуванню.

Також відповідач звертає увагу, що під час судового розгляду позивач не довів та не підтвердив належними та допустимими доказами відсутність порушення, яке встановлено, відтак наявні підстави вважати, що правопорушення, які вчинені позивачем та відображені в матеріалах справи, є доведеними.

Відповідач вказує, що ОСОБА_1 не виконав розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2021 № 1/1867 про прибуття його до військової частини НОМЕР_1 та не прибув 12.04.2021 до військової частини НОМЕР_1 , прибуття та виконання якого належить до обов`язку позивача. А також доповiдi командирові (начальникові), який віддав розпорядження, і своєму безпосередньому командирові (начальникові) про виконання або невиконання розпорядження ОСОБА_1 не надав, а також не вказав причини (поважні) невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання, доказів на підтвердження цього не надав.
22.06.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач з правовою позицією представника відповідача не згоден. Позивач зазначає, що відповідачем не було надано можливість скористатись послугами адвоката. Також позивач вказує, що відповідач, притягуючи його до дисциплінарної відповідальності, не відібрав пояснень. Позивач вважає, що телеграма має подвійне тлумачення, містить повторення та тавтологію.

Крім того, позивач зазначає, що відповідачем не було надано оцінки його доповіді на розпорядження та не надано відповідних пояснень.

Позивач вважає, що відповідачами було прийнято рішення відносно нього за затримку у службовому відрядженні, термін якого було скорочено без належного його повідомлення.

16.09.2021 року від відповідача військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому викладені фактично ті ж самі обставини, що і у відзиві від 14.06.2021 року командира військової частини НОМЕР_1 .

17.09.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач зазначає, що його правова позиція вже викладена раніше у відповіді на відзив командира військової частини НОМЕР_1 .

Дослідивши в порядку письмового провадження наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Підполковник ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника служби метрології та стандартизації озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу від 24.03.2021 року №65 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), на підставі рішення командира військової частини НОМЕР_1 від 22.03.2021 року №1150, посвідчення про відрядження від 24.03.2021 року №56/306, у службове відрядження вибув підполковник ОСОБА_1 начальник служби метрології та стандартизації озброєння логістики до смт Чорноморське Одеської області, військової частини НОМЕР_4 , військової частини НОМЕР_3 , на 23 доби, з 24 березня 2021 року по 15 квітня 2021 року, для надання допомоги та проведення метрологічного обслуговування.

Згідно посвідчення про відрядження від 24.03.2021 року №56/306, виданого підполковнику ОСОБА_1 начальнику служби метрології та стандартизації озброєння логістики, визначено строк відрядження: 23 доби з 24 березня 2021 року по 15 квітня 2021 року.

09.04.2021 року військовою частиною НОМЕР_1 було направлено електронною поштою АСУ «Дніпро» командирам військових частин НОМЕР_3 , НОМЕР_4 розпорядження №1/1867.

Згідно вказаного розпорядження, у зв`язку з службовою необхідністю, а також необхідністю виконання поставлених задач, вважати таким, що термін службового відрядження підполковника ОСОБА_1 , начальника служби метрології та стандартизації озброєння логістики вiйськової частини НОМЕР_1 , до смт Чорноморське Одеської області, військової частини НОМЕР_4 та військової частини НОМЕР_3 , для надання допомоги та проведення метрологічного обслуговування становить з 24 березня 2021 року по 09 квітня 2021 року.

Також вказаним розпорядженням було викладено вимоги про те, що командирам військових частин НОМЕР_3 та НОМЕР_4 довести акт вказаного розпорядження до відома під особистий підпис підполковника ОСОБА_1 , начальника служби метрології та стандартизації озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 ; підполковнику ОСОБА_1 , начальнику служби метрології та стандартизації озброєння логістики військової частини НОМЕР_7 прибути встановленим порядком до місця постійної дислокації військової части НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) встановленим порядком 12 квітня 2021 року.

Також судом встановлено, що 09.04.2021 командиром військової частини НОМЕР_1 на підставі розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2021 року вих.№1/1867, прийнято наказ №79 (по стройовій частині), згідно якого внесено зміни до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24 березня 2021 року №65, а саме абзац п`ятий пункту 2 підпункту 2.1 викласти в наступній редакції: «до смт Чорноморське Одеської області, військової частини НОМЕР_4 , військової частини НОМЕР_8 , на 17 діб, з 24 березня 2021 року по 09 квiтня 2021 року, для надання допомоги та проведення метрологічного обслуговування».

12 квітня 2021 року військової частиною НОМЕР_3 на було направлено засобами електронної пошти АСУ «Дніпро» лист згідно якого, на виконання телеграми командира військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2021 року №1/1867, надіслано сканкопію телеграми командира військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2021 року №1/1867 з особистим підписом підполковника ОСОБА_1 про її доведення та доповідь підполковника ОСОБА_1 про порядок виконання телеграми командира військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2021р. №1/1867 у порядку статті 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України після ознайомлення під особистий підпис.

Згідно зазначеної доповіді від 12.04.2021 року ОСОБА_1 начальнику озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 та командиру військової частини НОМЕР_1 у порядку статті 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України доповiв, що виконати пункт 2 телеграми командира вiйськової частини НОМЕР_1 від 09.04.2021р. №1/1867 не може з наступних підстав:

1) ознайомлений з телеграмою командира військової частини НОМЕР_9 09.04.2021р. №1/1867- o 15.00 12 квiтня 2021 року;

2) вступна частина взагалі не зрозуміла позивачу ( стосовно терміну відрядження та заходів з надання допомоги, які повинен не виконати);

3) завершення метрологічного обслуговування військової частини НОМЕР_3 (без складання відповідної акт довідки про проведення робіт з метрологічного забезпечення) буде о 14.00 14 квiтня 2021 року;

4) У військову частину НОМЕР_1 зможе прибути не раніше 19.00 у зв`язку з введенням карантину в м. Одеса («червона зона»).

13 квітня 2021 року начальником логістики управління військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_8 було складено рапорт начальнику військової частини НОМЕР_1 , в якому просив припинити з 13.04.2021 року виплату грошового забезпечення підполковнику ОСОБА_1 , начальнику метрології та стандартизації озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з неповерненням зі службового відрядження.

16 квітня 2021 року начальником логістики управління військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_8 складено рапорт начальнику військової частини НОМЕР_1 , яким доповів, що підполковник ОСОБА_1 , начальник служби метрології та стандартизації озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 , прибув на службу о 20.30 15 квітня 2021 року. Просив поновити виплату п/п-ку ОСОБА_1 грошового забезпечення з 15.04.2021.

16.04.2021 року командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ «Про призначення службового розслідування», яким призначено службове розслідування стосовно підполковника ОСОБА_1 , начальника служби метрології та стандартизації озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 , проведення якого доручено підполковнику ОСОБА_9 , старшому офіцеру організаційно планового відділу логістики управління військової частини НОМЕР_1 з зобов`язанням надати акт встановленим порядком для прийняття рішення до 23 квітня 2021 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.04.2021 року №331 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», на начальника служби метрології та стандартизації озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана» за порушення вимог абзаців 2, 4 статті 11, статей 16, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та невиконання розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 09 квітня 2021 року № 1/1867.

Не погоджуючись з прийнятим наказом, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" № 551-XIV від 24.03.1999р. затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут Збройних Сил України), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно ст. 7 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту.

Відповідно до ст.45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Згідно ст.48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Статтями 84, 85 та 87 Дисциплінарного статуту, серед іншого, передбачено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником).

Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене після шести місяців з дня вчинення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Згідно ч. 1 ст. 106 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усі заохочення та дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, у тому числі і заохочення, оголошені командиром усьому особовому складу підрозділу (команди), військової частини, заносяться у тижневий строк до службової картки військовослужбовця (додаток 3 до цього Статуту).

Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення (порушення військової дисципліни та громадського порядку), визначено Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, яка затверджена наказом Міністра оборони України №82 від 15.03.2004 р. та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 30.03.2004 року за № 385/8984 (далі - Інструкція №82).

Пунктом 1.2. Інструкції №82 визначено, що службове розслідування проводиться у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду; невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення; порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів. Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб.

Відповідно до п. 1.3 Інструкції №82, рішення про проведення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. Інші посадові особи у разі необхідності клопочуть за підпорядкованістю про призначення службового розслідування. Міністр оборони України та начальник Генерального штабу - Головнокомандувач Збройних Сил України та їх заступники можуть призначати службові розслідування безпосередньо або доручати їх проведення підпорядкованим посадовим особам.

Згідно п.1.5 Інструкції №82 службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. У наказі зазначаються підстави для призначення розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, термін проведення та посадові особи, яким доручено його провадження. Службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником) чи доручено іншій посадовій особі. У разі потреби залучення фахівців до проведення службового розслідування командиром (начальником) призначається комісія у складі групи фахівців на чолі з головою комісії, про що оголошується в наказі.

Пунктами 1.6, 1.7 Інструкції №82 визначено, що службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено посадовою особою, якою він призначений, або старшим начальником, але не більше як на один місяць. У термін службового розслідування не включається час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці або на лікуванні. До участі у проведенні розслідування не повинні залучатися особи, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особи, які особисто зацікавлені в його результатах.

Начальник (командир) зобов`язаний призначити службове розслідування не пізніше триденного терміну з моменту, коли йому стало відомо про факт учинення правопорушення, подію, що потребують з`ясуванню обставин, за яких вони сталися.

Відповідно до ст.4.3 Інструкції №82, після підписання акт службового розслідування подається на розгляд посадовій особі, яка призначила розслідування. До акта додаються всі матеріали розслідування.

Відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі Статут внутрішньої служби ЗСУ), визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Згідно ст. 6 Статуту внутрішньої служби ЗСУ внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Абзацами 2, 4 ст.11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини.

Відповідно до ст.16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно ст.26 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст.30 Статуту внутрішньої служби ЗСУ гачальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Отже аналізуючи наведені норми, слід зазначити, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення за видами, встановленими ст.48 Дисциплінарного статуту. При цьому, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування, яке має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником) і дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення.

Відповідно до ст. 86 Дисциплінарного статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Згідно з ч. 3 ст. 35, ч. 1 ст. 36 Статуту наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення. Командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст.37 Статуту військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Згідно з ч.3 ст. 37 Статуту про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Слід зазначити, що відкликання військовослужбовця з відрядження, зміна строків перебування у відрядженні повинно оформлюватися внесенням відповідних змін до наказу та доведення його у встановленому порядку до військовослужбовця.

Разом з тим, хоча в матеріалах справи міститься копія витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 79 від 09.04.2021, п. 5 якого внесені зміни до наказу № 65 від 24.03.2021, а саме: абз.5 п.2 пп.2.1 викладено у новій редакції згідно з якою строк відрядження ОСОБА_1 до смт Чорноморське Одеської області ВЧ НОМЕР_4 , ВЧ НОМЕР_3 становить 17 діб, з 24.03.2021 по 09.04.2021, проте посилання на зазначений наказ у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2021 №1/1867 відсутнє, як відсутні і докази на підтвердження ознайомлення ОСОБА_1 із зазначеним наказом.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2021 №1/1867 доведено до відома ОСОБА_1 12.04.2021 о 15.00 годин, тобто у день, коли останнього командир військової частини НОМЕР_1 зобов`язував прибути з відрядження з смт. Чорноморське до військової частини НОМЕР_1 у м. Одесі.

Таким чином, ОСОБА_1 з незалежних від нього причин опинився в ситуації, за якої фактично не мав реальної можливості своєчасно виконати розпорядження командира щодо прибуття до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 у м.Одеса - 12.04.2021.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_1 відповідно до приписів ч.3 ст. 37 Статуту про неможливість своєчасного виконання розпорядження доповів командиру військової частини НОМЕР_1 доповідною (а.с.15).

Однак командиром військової частини НОМЕР_1 взагалі не прийнято до уваги зазначену доповідь та не надано їй жодної оцінки, що, в свою чергу, свідчить про неповне з`ясування обставин під час призначеного службового розслідування, які призвели до невиконання розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2021 №1/1867.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачами не було надано до суду акт за результатом проведення службового розслідування, призначеного наказом від 16.04.2021 року № 330 командира військової частини НОМЕР_1 стосовно позивача, проведення якого було доручено підполковнику ОСОБА_9 , старшому офіцеру організаційно планового відділу логістики управління військової частини НОМЕР_1 , який повинен бути надати цей акт до 23 квітня 2021 року.

Також суд зауважує, що відповідачем не надані достовірні докази на спростування доводів ОСОБА_1 щодо неможливості прибуття до військової частини НОМЕР_1 у визначений час, в тому числі, у зв`язку з ускладненням перевезень громадським транспортом, пов`язаним із запровадженням на території Одеської області червоного рівня епідемічної небезпеки через поширення COVID-19. У свою чергу, позивач на підтвердження запровадження особливого режиму в`їзду (виїзду) транспортних засобів та громадян до м.Одеса надав до суду копію протоколу № 5 від березня 2021 року Комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Одеської ОДА (а.с.10-12).

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16 квітня 2021 року №331 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким на начальника служби метрології та стандартизації озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення "сувора догана» за порушення вимог абзаців 2, 4 статті 11, статей 16, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та невиконання розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 09 квітня 2021 року № 1/1867.

При цьому, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності шляхом видання наказу від 16 квітня 2021 року №331 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» задоволенню не підлягають, оскільки порушене право позивача захищається судом та повністю поновлюється у даному випадку шляхом визнання протиправним та скасування вказаного наказу, а визнання протиправними дій відповідача з прийняття цього наказу не є належним способом захисту порушеного права, оскільки право порушене саме рішенням (наказом) суб`єкта владних повноважень.

Тому в цій частині вимог позивача до командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 слід відмовити.

Також не підлягають задоволенню вимоги позивача про скасування дисциплінарного стягнення «СУВОРА ДОГАНА», яке накладене наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16 квітня 2021 року №331 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», оскільки скасування судом зазначеного наказу № 331 має наслідком відсутність у позивача накладеного цим наказом дисциплінарного стягнення та є підставою внесення відповідних змін до облікових даних позивача щодо наявних в нього дисциплінарних стягнень. Тому в задоволенні даної вимоги слід відмовити, оскільки вона не має наслідок відновлення порушених прав позивача та є неналежним способом захисту порушеного права.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 щодо видання телеграми від 09 квітня 2021 року №1/1867, суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки правом командира є віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк (ст.6 ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України»).

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій начальника логістики військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності на підставі рапорту 13 квітня 2021 року №1485 стосовно невиконання ОСОБА_1 розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 09 квітня 2021 року 31/1867, суд також не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки позивача було притягнуто до відповідальності наказом командира військової частини НОМЕР_1 , а не начальником логістики військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 . Подання рапорта по команді також є правом військовослужбовця, а в окремих випадках є його обов`язком. Отже факт подання рапорту відповідачем не можна вважати протиправною дією з його боку.

Щодо зобов`язання начальника логістики військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 відшкодувати ОСОБА_1 нанесені неправомірними його діями матеріальні збитки, пов`язані з придбанням офісного паперу для відпрацювання судових документів (позовна заява та інші) в розмірі 165 грн. 96 коп., то суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

На підставі статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу матеріальних збитків начальником логістики військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_3 , оскільки протиправних дій останнім по відношенню до позивача не вчинялося, і протиправних рішень не приймалося. Тому в цій частині позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

В частині позовних вимог про зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 внести зміни у наказ (номер та дата на день подання позову в суд позивачу не відомі), який видано в травні 2021 року «Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби у квітня 2021 року» стосовно позбавлення ОСОБА_1 20% грошової премії у зв`язку з оголошенням дисциплінарного стягнення «сувора догана» та зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 нарахувати та забезпечити виплату ОСОБА_1 премії за квітень 2021 року військовою частиною НОМЕР_2 в максимальному розмірі, тому що військова частина НОМЕР_2 виконує функції грошового та інших видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 (рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №640/24673/19), суд вважає також безпідставними та необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять доказів, що позивача дійсно позбавлено премії за вказаний період, і що підставою для цього слугував саме наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 331 від 16.04.2021 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Такого наказу (про позбавлення премії) позивач до суду не надав, неможливість його самостійного надання не обґрунтував, клопотання про витребування такого наказу не заявляв. Також позивачем не заявлялися вимоги про протиправність такого наказу та його скасування (в частині позбавлення позивача премії), отже цей наказ не є предметом судового оскарження у даній справі.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За викладених вище обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_1 підлягають частковому задоволенню, а у задоволенні позовних вимог до начальника логістики військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 слід відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229, ст.ст. 241-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_10 ) до командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 ), військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - військова частина НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_11 ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 16 квітня 2021 року № 331 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким на начальника служби метрології та стандартизації озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення "сувора догана» за порушення вимог абзаців 2, 4 статті 11, статей 16, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та невиконання розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 09 квітня 2021 року № 1/1867.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 , військової частини НОМЕР_1 відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до начальника логістики військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_3 ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів