Справа № 240/40463/21
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

10 січня 2022 року м. Житомир справа № 240/40463/21

категорія 112050000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Майстренко Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій він просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 12.07.2016 №101, щодо зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 ;

- зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 з членами його сім`ї: ОСОБА_2 та сином ОСОБА_3 , на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 , та включити його до списку осіб, які користуються правом позачергового отримання житлових приміщень, з датою постановки на облік у загальній черзі з 05.11.1992 та датою включення у список осіб, які користуються правом позачергового отримання житлових приміщень, з 08.09.2005;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача судові витрати.

Ухвалою суду від 13.12.2021 позовну заяву залишено без руху зі встановленням позивачу терміну для усунення недоліків шляхом надання до суду:

- нової (уточненої) позовної заяви (відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі) із зазначенням: правильного найменування відповідача у справі;

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами поважності причин його пропуску або доказів дотримання строку звернення до суду.

На виконання вимог ухвали суду від 13.12.2021 про залишення позовної заяви без руху позивач надіслав до суду копію уточненої позовної заяви та заяву про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування поданого клопотання позивач зазначив, що не був повідомлений відповідачем про те, що його разом з членами сім`ї було знято з квартирного обліку. Про цей факт він дізнався від знайомого військовослужбовця у вересні 2021 року, а про існування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформленого протоколом №101 від 12.07.2016 - після звернення за правовою допомогою до адвоката та отримання 03.11.2021 відповіді на адвокатський запит.

Розглянувши вказані у заяві доводи позивача щодо поважності причин пропуску процесуального строку на звернення з даним позовом до суду, суд зазначає таке.

Частинами 1, 2 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як передбачено частиною 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно із частиною 1 статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Пропущений процесуальний строк може бути поновлений, якщо суд визнає причини його пропуску поважними.

При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Як встановлено зі змісту позову, позивач звернувся за судовим захистом свого права, зокрема, щодо скасування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформленого протоколом від 12.07.2016 №101 щодо зняття його з квартирного обліку. Однак, таке звернення відбулось лише 29.11.2021, тобто з пропуском строку звернення до суду.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення з позовом до суду, позивач вказує на те, що він не був повідомлений відповідачем про зняття його з членами сім`ї з квартирного обліку.

Однак ці твердження не узгоджуються зі змістом відповіді, наданої відповідачем на запит адвоката позивача. Так, відповідно до листа від 25.10.2021 №1/1454, підписаного ТВО голови житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , адвоката Коваль Л.О. повідомлено про те, що ОСОБА_1 не повідомив про своє місце проживання та номер телефону, що не дало змоги здійснювати необхідні сповіщення. Інформацію про дату та про підстави проведення засідання житлової комісії було направлено ОСОБА_1 10.06.2016 за адресою, яка вказана в обліковій справі.

Наведені обставини жодним чином не прокоментовані позивачем, принаймні, в аспекті того, яким чином мав діяти відповідач, не володіючи даними щодо місця проживання позивача, відмінного від його реєстраційних даних. Крім того, позивач не зазначив жодних відомостей про те, отримувалась або не отримувалась ним кореспонденція за адресою його реєстрації та з яких об`єктивних та незалежних від позивача обставин її отримання було неможливим для недопущення такого тривалого пропуску строку звернення до суду.

Суд зазначає, що доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

За обставин, коли позивач не повідомляв відповідача про зміну адреси для листування та не отримував кореспонденцію, направлену за його реєстраційними даними, суд позбавлений можливості дійти висновку про існування обставин, які б об`єктивно непереборно перешкоджали або обмежували особу у зверненні до адміністративного суду за захистом своїх прав протягом встановленого законом строку з моменту виникнення у неї відповідного права.

Судом також враховується, що в аспекті викладеного правового регулювання щодо встановлення спеціального скороченого строку у спорах, пов`язаних з проходженням публічної служби, порушення такого строку було занадто тривалим, хоча для позивача були створені відповідачем обставини, які дозволяли забезпечити можливість вчасно поставити перед судом питання щодо оцінки правомірності рішення відповідача. Оскільки позивачем у встановлені строки не був реалізований процесуальний інтерес до судового захисту своїх прав, позивач не виявляв п`ять років ініціативи щодо з`ясування результатів перебування на квартирному обліку, суд не встановив жодних об`єктивних та непереборних обставин, які унеможливлювали б для позивача звернення з позовом до суду вчасно.

Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що намір захистити у судовому порядку порушені права має реалізовуватись у чіткій відповідності до вимог процесуального закону.

Отже, з огляду на вибіркове викладення позивачем доводів про наявність підстав для поновлення пропущеного строку звернення з позовом до суду, без спростування інформації відповідача про обставини, які дозволяли забезпечити можливість вчасно звернутись до суду, викладені позивачем обставини у заяві про поновлення строку звернення до суду не можуть бути визнані поважними, оскільки такі причини не носять ознак об`єктивності та непереборності безпосередньо для позивача, а реалізація останнім права на судовий захист невід`ємно пов`язана зі строками, в межах яких позивач може звернутися до суду за захистом свого права.

При вирішенні процесуального питання щодо дотримання строків звернення до суду суд також враховує практику Європейського суду з прав людини.

У Справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Також прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Круз проти Польщі" виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 123 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 статті 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення (ч. 5, 6 ст. 169 КАС України).

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Беручи до уваги встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід повернути позивачу.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н.М. Майстренко