Справа № 160/22483/21
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати дії головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування з 22.09.2019 року по 02.06.2020 рік для обчислення пенсії ОСОБА_1 заробітної плати (доходу) за період з 01.07.1992 року по 30.06.1997 рік, відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», незаконними;
- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 22.09.2019 року по 02.06.2020 рік із врахуванням заробітної плати (доходу) за період з 01.07.1992 року по 30.06.1997 рік, відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», здійснивши виплату недонарахованих коштів з врахуванням раніше отриманих сум пенсії;
- визнати дії головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування періоду страхового стажу ОСОБА_1 з січня 2004 року по листопад 2009 року включно для виключення з періоду 01.07.2000 року по 31.08.2019 року, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, незаконними.
- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 22.09.2019 року із врахуванням періоду страхового стажу ОСОБА_1 з січня 2004 року по листопад 2009 року включно для виключення з періоду 01.07.2000 року по 31.08.2019 року, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, здійснивши виплату недонарахованих коштів з врахуванням раніше отриманих сум пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
24.12.2021 року від відповідача до суду надійшов відзиву на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідно до "Індивідуальних відомостей про застраховану особу" (ок-5) та розрахунку страхового стажу роботи, Позивачу зараховано до страхового стажу роботи періоди з січня 2004 року по вересень 2019 року відповідно до сплачених внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. За періоди з січня 2005 року по січень 2006 року включно, за грудень 2009 року, за січень 2011 року страхові внески не сплачувалися.
За період з січня 2004 року по червень 2010 року страхові внески позивачем сплачувалися у розмірі, що є меншим ніж мінімальний страховий внесок, отже, до страхового стажу роботи зараховано періоди від фактично сплаченого страхового внеску.
Вимога щодо зарахування періоду страхового стажу по листопад 2019 року протирічить чинному законодавству, оскільки пенсія позивачу призначена з 22.09.2019 року, отже, врахувати період страхового стажу по листопад 2019 року для перерахунку пенсії з 22.09.2019 року немає законних підстав.
Враховуючи наведене, у задоволенні позову відповідач просив відмовити у повному обсязі.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 22.09.2019 йому було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058).
Так, позивач звернувся 08.10.2019 року до Павлоградського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) із заявою про призначення пенсії за віком по досягненню 50 років 21.09.2019 року відповідно до ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. До заяви були додані довідки архівного відділу Павлоградської міської ради №С-283 та №С-284 від 28.08.2018 року про нарахування заробітної плати за період з вересня 1990 року по березень 1998 року.
З 22.09.2019 року пенсія позивачу призначена з урахуванням заробітної плати за період з 01.07.2000 року по 31.08.2019 року.
Листом Павлоградського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №2910-2313/С-02/8-0400/20 від 13.03.2020 року повідомлено позивача, що пенсія розрахована згідно стажу роботи 23 роки 4 місяці 28 днів по 30.09.2019 року (280 місяців) та додаткові роки по списку №1 (шахтарі) 15 років. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1,00 складає 138333. Розрахунок пенсії проведений із застосуванням заробітної плати з 01.07.2000 по 30.09.2019 (177 місяців). В пенсійній справі наявні довідки про заробітну плату від 28.08.2018 року №С-283, та С-284 за період з вересня 1990 по березень 1998 роки. Відділом з питань призначення пенсії управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в дніпропетровській області направлено запит від 29.11.2019 року на перевірку обґрунтованості видачі наданої до заяви про призначення пенсії за віком довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 28.08.2018 року №С-283 та С№-284 за період з вересня 1990 по березень 1998 роки. Акт з результатами перевірки до відділу не надійшов, тому проводити перерахунок пенсії згідно наданої довідки про заробітну плату не має законних підстав. Після надходження акту перевірки буде вирішуватися питання проведення перерахунку пенсії.
Листом відділу з питань перерахунків пенсій №14
Управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Дніпропетровській області
Позивач, вважаючи дії відповідача щодо відмови у перерахунку призначеної пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01.07.1992 р. по 30.06.1997 р. згідно поданих ним довідок та щодо неврахування періоду страхового стажу з січня 2004 р. по 2009 р., такими, що порушують його право на пенсійне забезпечення у встановленому законом розмірі, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Таким чином, для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Тобто, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.
Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у спірних правовідносин викладена у постанові Верховного Суду від 26.11.2019 у справі 607/3122/17.
Відповідно до частини першої статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Згідно з частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідно до пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
Згідно з пунктом 4.2 вказаного Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, який призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Відповідно до частини першої статті 44 Закону №1058-ІV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Згідно з частиною третьою статті 44 Закону №1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідно до пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
Згідно з пунктом 4.2 вказаного Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, який призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Так, архівні довідки про нарахування заробітної плати, яка видані архівним відділом Павлоградської міської ради від 28.08.2018 р. № С-283, від 28.08.2018 р. № С-284, від 10.03.2020 р. № С-128, від 10.03.2020 р. № С-129 містить відомості про нарахування заробітної плати позивачу за період з вересня 1990 року по березень 1998 року, а також зазначено, що довідки видані на підставі первинних документів підприємства, що зберігаються в архівному відділі.
Разом з тим, суд зазначає, що позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання обов`язку із заповнення в бухгалтерських документах, а також за не донарахування через помилки архівного відділу Павлоградської міської ради, допущених при складанні довідок.
Крім того, доказів, які б спростовували факт, що позивач не перебував у трудових відносинах з державним відкритим акціонерним товариством Павлоградське ШБУ-2 та не отримував заробітну плату у відповідних розмірах, відповідачем не надано, а судом не здобуто.
При цьому, право особи на гарантоване Конституцією і законами України пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від дотримання відповідальною особою правильності заповнення довідок про заробітну плату та належне зберігання архівної документації, оскільки трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами довідок про заробітну плату, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку їх заповнення.
Натомість, згідно із частиною третьою статті 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Тобто, пенсійний орган, у випадку виявлення помилок, або неточностей у заповненні довідок про заробітну плату, має право звернутись до підприємств, організацій і окремих осіб, на яких працювала особа, що звернулась із заявою про призначення пенсії, із запитом про витребування відповідних документів, необхідних для визначення права на пенсію.
Суд бере до уваги те, що довідками, виданими архівом, підтверджено трудовий стаж позивача за період роботи з вересня 1990 року по березень 1998 року в державному відкритому акціонерному товариству Павлоградське ШБУ-2 так і факт нарахування/виплати заробітної плати і її розмір за вказаний період, що є, на переконання суду, достатньою підставою для здійснення відповідачем перерахунку пенсії.
Таким чином, надані позивачем архівні довідки про нарахування заробітної плати до пенсійного органу для обчислення пенсії, на момент розгляду справи є підставою для врахування відповідачем сум заробітної плати, зазначених в них при обчисленні пенсії позивачу.
Оскільки відповідач не заперечує, що архівні довідки були подані позивачем разом із заявою про призначення пенсії за віком, то відповідний перерахунок пенсії має бути здійснений з дати призначення пенсії за віком - 22.09.2019 р.
Стосовно позовних вимог про визнання дій відповідача щодо неврахування періоду страхового стажу позивача з січня 2004 року по листопад 2009 року включно для виключення з періоду 01.07.2000 року по 31.08.2019 року, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, незаконними та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 22.09.2019 року із врахуванням періоду страхового стажу останнього з січня 2004 року по листопад 2009 року включно для виключення з періоду 01.07.2000 року по 31.08.2019 року, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, здійснивши виплату недонарахованих коштів з врахуванням раніше отриманих сум пенсії, суд враховує на наступне.
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.
Статтею 1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно з ч. 1 ст. 24 цього Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж обчислюється в місяцях.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач 12.02.2020 року звертався до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою, у якій вказував, що відповідно до звіту про заробітну плату з його пенсійної справи за час із січня 2004 р. по лютий 2010 р. включно, сума періодів страхового стажу ОСОБА_2 , виділених спеціалістами відповідача, склав: 23 місяці 138 днів = 23 + 138 / 30 = 23 + 4,6 = 27,6 місяців, що не перевищує 10% (тобто 27,9 місяців) від загального стажу 279 місяців взятого в одинарному розмірі. Страховий стаж позивача в період з січня 2004 року по лютий 2010 року включно дорівнює 60 календарних місяців страхового стажу, тобто не перевищує вказаного в законі обмеження до 60 календарних місяців і які можна виключити з періоду 01.07.2000 року по 31.08.2019 року, за який нараховується заробітна плата.
Крім того, позивач звертався до органів ПФУ із заявою від 13.07.2020 року із аналогічним зверненням щодо порушення його прав стосовно застосування положення абз.3 ч.1 ст.40 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування про виключення 10% тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. У даній заяві зазначалося, що оптимізація заробітної плати повинна бути проведена за період з 01.01.2004 року по 30.11.2009 рік, що складає 59 місяців і не перевищує обмеження до 60 календарних місяців підряд. Також, вказано, що спеціалістами фонду згідно його індивідуальних даних про застраховану особу виведений стаж для розрахунку в одинарному розмірі і розраховані відповідно до сплачених внесків періоди страхового стажу на кожен місяць (з 01.01.2004 року по 30.06.2010 рік місяці неповні). За обраний ним для виключення період (59 місяців) сума періодів страхового стажу розрахованих спеціалістами фонду становить 836 днів /30 = 27,87 місяців, що також не перевищує умови статті, що зазначені періоди в сумі складають не більше як 10% тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі (28 місяців * 30 = 840 днів у його випадку).
Однак, суд враховує, що зазначений період з 01.07.2000 р. по 31.03.2007 р. складає 567 днів / 30 = 18,9 місяців, що становить лише 6,75% від кількості загального стажу в одинарному розмірі 23 роки 4 місяці = 280 місяців, у зв`язку з чим, незастосування періоду з січня 2004 року по листопад 2009 року, про який зазначав позивач в своїх заявах до органів ПФУ і які є більш вигідними по відношенню до обраного органами ПФУ періоду, для виключення з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, порушує право позивача на виключення більшого періоду страхового стажу, суттєво знижуючи розмір його пенсії.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок про задоволення позовної заяви.
Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 77, 78, 139, 241-246, 250, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування з 22.09.2019 року по 02.06.2020 рік для обчислення пенсії ОСОБА_1 заробітної плати (доходу) за період з 01.07.1992 року по 30.06.1997 рік, відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 22.09.2019 року по 02.06.2020 рік із врахуванням заробітної плати (доходу) за період з 01.07.1992 року по 30.06.1997 рік, відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», здійснивши виплату недонарахованих коштів з врахуванням раніше отриманих сум пенсії.
Визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування періоду страхового стажу ОСОБА_1 з січня 2004 року по листопад 2009 року включно для виключення з періоду 01.07.2000 року по 31.08.2019 року, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії.
Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 22.09.2019 року із врахуванням періоду страхового стажу ОСОБА_1 з січня 2004 року по листопад 2009 року включно для виключення з періоду 01.07.2000 року по 31.08.2019 року, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, здійснивши виплату недонарахованих коштів з врахуванням раніше отриманих сум пенсії.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук