Справа № 340/7087/21
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/7087/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Сагуна А.В.розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (про визнання протиправними і скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області № 9859-5207-1123 від 07 листопада 2019 року, яким ОСОБА_1 нараховано транспортний податок з фізичних осіб за 2017 рік на суму 14583 (чотирнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят три) грн. 33 коп.

В обґрунтування вимог представник позивача вказує, що винесене відповідачем податкове повідомлення-рішення є протиправним, а тому воно підлягає скасуванню. Автомобіль марки Volkswagen Touareg, об`єм двигуна 2967 см кубічних, дизель, з автоматичною коробкою передач, 2016 року випуску, який належить позивачу, не є об`єктом оподаткування оскільки легковий автомобіль не включено до переліку автомобілів з року випуску яких минуло не більше 5 років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня 2017 (звітного) року, та транспортний засіб не є ідентичним за технічними характеристиками транспортним засобам включеним до переліку. Також вартість транспортного засобу менша за 750 розмірів мінімальної заробітної плати. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду.

Представник відповідача до суду подав відзив на позовну заяву (а.с.58-60) відповідно до змісту якого, позов ним не визнається у повному обсязі, оскільки вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством, а відтак заявлений позов задоволенню не підлягає в повному обсязі.

Ухвалою суду від 04.01.2022 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про огляд електронного доказу.

Розглянувши подані сторонами докази, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до даних АФС "Податковий блок" ДПС України, ОСОБА_1 з 08.06.2017 є власником автомобіля марки Volkswagen Touareg, об`єм двигуна 2967 см кубічних, 2017 року випуску, тип палива D ( а.с.67).

Представником позивача зазначено, що позивачу належав транспортний засіб - автомобіль Volkswagen Touareg, об`єм двигуна 2967 см кубічних, дизель, з автоматичною коробкою передач, 2016 року виготовлення, який відчужено у 2019 році, а тому будь-які документи не збереглись.

Головним управлінням ДПС України у Кіровоградській області 07.11.2019 прийнято податкове повідомлення - рішення форми "Ф"№9859-5207-1123, відповідно до якого позивачу нараховано транспортний податок з фізичних осіб за 2017 рік в розмірі 14 583,33 грн. (а.с.62).

Вказане рішення засобами поштового зв`язку направлено позивачу та вручено 03.12.2019 ( а.с. 62).

Позивач не погоджуючись з такими висновками контролюючого органу звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Базою оподаткування відповідно до підпункту 267.3.1 є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно з п. 267.4 ст. 274 Податкового кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (п.п. 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 Податкового кодексу України).

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України закріплено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно з пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об`єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Вимоги до об`єкта оподаткування (як елемента транспортного податку) було змінено Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році від 24 грудня 2015 року № 909-VIII, який набрав чинності 01.01.2016 року.

До внесення змін об`єктом оподаткування були легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мали об`єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Після внесення змін об`єктом оподаткування стали легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті".

Відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України (в редакції чинній на 01.01.2017 року) об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального". Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року мінімальна заробітна плата в місячному розмірі становить - 3200 гривень.

Таким чином, об`єктом оподаткування у 2017 році мали бути легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1200000 грн. (3200 грн. * 375) та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).

Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 1 січня 2017 року мінімальна заробітна плата в місячному розмірі становить - 3723 гривень.

Таким чином, об`єктом оподаткування у 2018 році мали бути легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1396125 грн. (3723 грн. * 375) та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).

Відповідно до п. 2 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 44, ст. 1576).

Згідно п. 13 вказаної Методики, Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального. У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Таким чином, для визнання автомобіля об`єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб до уваги береться, зокрема середньоринкова вартість такого автомобіля, яка визначається статистичними методами з урахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу та встановлюється, виключно, Мінекономрозвитку.

Перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2017 та 2018 роках з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2017 році.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 березня 2018 року по справі № 820/4054/17, в постанові від 29 березня 2018 року по справі № 820/3032/17, в постанові 08 серпня 2018 року по справі № 813/3073/17.

Як встановлено судом, за позивачем зареєстровано автомобіль марки марки Volkswagen Touareg, об`єм двигуна 2967 см кубічних, 2017 року випуску, тип палива D ( а.с.67).

Відповідно до відомостей з офіційного веб-сайту Мінекономрозвитку автомобіль Volkswagen Touareg, до 1 року; об`єм циліндрів двигуна 3,0; дизель, включений до Переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше 5 років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2917 (звітного) року, вартість такого автомобіля в 2017 року складала 1959817,5 грн. ( а.с.65,66).

Тобто, об`єктом оподаткування транспортним податком у 2017 році був автомобіль Volkswagen Touareg, до 1 року; об`єм циліндрів двигуна 3,0; дизель, в той час як позивачу належав автомобіль Volkswagen Touareg з об`ємом двигуна 2967 куб.см.

Суд зазначає, що можливість заокруглення вихідних даних для обрахунку циліндрів двигуна автомобіля для цілей визначення об`єктом оподаткування транспортним податком відповідною Методикою не передбачена.

Положення статті 4 Податкового кодексу України закріплюють низку принципів, які повинні застосовуватися як на стадії встановлення податків, їх основних елементів, при внесенні змін до окремих елементів податку, так і на стадії застосування норм, якими визначений обов`язок сплати податку. Серед принципів, проголошених у вказаній нормі, є, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (підпункт 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 Податкового кодексу України).

Відповідачем не зазначено норми закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, з якого б вбачалася можливість застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, які визначені в переліку, затвердженому Мінекономрозвитку.

Вирішення спору у цій справі на користь платника податків обумовлено як прогалиною у нормативному регулюванні вказаних правовідносин, так і положеннями податкового принципу презумпції правомірності платника податків.

Висновки суду в цій частині відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 05.11.2018р. по справі №822/2687/17.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 07.11.2019 форми "Ф"№9859-5207-1123 та його скасування.

Щодо посилання позивача, на рішення Кіровоградської міської ради №82 від 23.02.2016 року (а.с.50-51), що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня податкового (звітного) року, слід зазначити наступне.

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким запроваджено транспортний податок.

Встановлення податку на майно, зокрема у частині транспортного податку, є безумовним обов`язком місцевої ради, який повинен бути виконаний шляхом прийняття відповідного рішення.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 12.3.1. пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України).

Підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України передбачено обов`язок місцевої ради опублікувати рішення про встановлення місцевого податку, а також наслідки несвоєчасного опублікування відповідного рішення. Причому норма розрізняє період опублікування рішення ради (це період, який передує плановому), плановий період (у якому планується встановити місцевий податок) і наступний період, (тобто період, який є наступним за плановим).

Кожен із цих періодів має самостійне правове значення. При цьому, такі періоди не можуть співпадати в часі. Зокрема, не може бути плановим період, у якому було прийняте та опубліковане відповідне рішення ради. Плановим у будь-якому разі може бути лише той період, який є наступним після періоду опублікування рішення ради.

Якщо таке рішення не буде опубліковано до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому підлягає застосуванню відповідний податок, таке рішення застосовується з початку наступного бюджетного періоду за тим, у якому планувалося запровадити відповідний податок.

Із запровадженням транспортного податку на 2015 рік відповідні норми Закону №71-VIII набрали чинності з 1 січня 2015 року.

У подальшому, з 1 січня 2017 року набув чинності Закон України від 20.12.2016 № 1791-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" (далі - Закон № 1791).

Пунктом 4 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного закону установлено, що в 2017 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, які прийняті на виконання цього Закону, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 ПК України та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Суд враховує, що в даному випадку не встановлюється новий податок та не змінюється його ставка, а лише змінюються вимоги до об`єкта оподаткування таким податком, що зумовлено внесенням змін до ПК України, та якими має бути запроваджено механізм справляння та порядок сплати транспортного податку, встановленого ПК України, безвідносно до прийняття місцевою радою рішення щодо цього податку в порядку, встановленому пп. 12.3.4 п. 12.3.4 ст. 12 ПК України.

Таким чином, враховуючи вищенаведені приписи Податкового кодексу України, посилання позивача, що для визначення об`єкту оподаткування застосується середньоринкова вартість автомобіля понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2017 року - 2400000грн., є безпідставним.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, здійснені позивачем витрати на оплату судового збору в сумі 908 грн. (а.с.1) підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006, код ЄДРПОУ ВП 43995486) про визнання протиправними і скасування податкового повідомлення-рішення, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області № 9859-5207-1123 від 07 листопада 2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату судового збору у розмірі 908 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. Сагун