Справа № 160/17366/21
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова В.С., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство «Еко-Реставрація» про розподіл судових витрат в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство «Еко-Реставрація» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,-
В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство «Еко-Реставрація» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство «Еко-Реставрація» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області - задоволено частково:

- визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю №ДН5267/1414/АВ-ФС/178 від 18.08.2021 року на суму в розмірі 300000 грн.;

- в порядку розподілу судових витрат стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство «Еко-Реставрація» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області судові витрати з оплати судового збору у сумі 4500 грн. 00 коп.

Під час розгляду справи 29.11.2021 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якій вказано, що докази на підтвердження наявності витрат на правову допомогу будуть надані до суду не пізніше 5 днів після ухвалення рішення суду.

23.12.2021 року до суду надійшло клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство «Еко-Реставрація», в якій просить: ухвалити додаткове рішення по справі №160/17366/21, в якому розглянути питання щодо стягнення у повному обсязі з Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області () за рахунок державних асигнувань витрат на правову (правничу) допомогу у розмірі 14 000,00 грн., що понесені Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство «ЕКО-РЕСТАВРАЦІЯ» ().

В обґрунтування клопотання зазначено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду не вирішено питання про відшкодування Позивачу витрат на правничу допомогу, то позивач в особі свого представника звертається до суду із відповідною заявою із проханням ухвалити додаткове рішення про розгляд питання про стягнення 14 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Згідно з частиною третьою статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки судове рішення у справі № 160/17366/21 прийнято в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), розгляд клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство «Еко-Реставрація» про розподіл судових витрат у цій справі, також, здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши клопотання про розподіл судових витрат, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених норм дає суду підставу прийти до висновку про те, що витрати сторони на правничу допомогу мають бути фактично понесеними (здійсненими) та підтвердженими відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами.

До клопотання про розподіл судових витрат на правничу допомогу додано:

- копію договору про надання правової допомоги від 17.09.2021 року №;

- копію тарифів про надання правової допомоги;

- копію акту про надання послуг-правової допомоги від 27.09.2021 року;

- копію акту про надання послуг-правової допомоги від 04.11.2021 року;

- копію акту про надання послуг-правової допомоги від 06.12.2021 року;

- копію квитанції про сплату коштів на суму 14000 грн. від 22.12.2021 року.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Верховним судом в постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Суд зазначає, що здійснені адвокатом дії, визначені в акті приймання-передачі наданих послуг, мали бути здійснені адвокатом фактично, та дійсність їх вчинення має бути підтверджена в матеріалах справи.

Згідно позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 24.04.2018 по справі №814/1258/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами із наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості правової допомоги, а не лише з визначенням загальної вартості наданої допомоги.

Такий розрахунок може бути відображений у звіті про виконану роботу, розрахунку чи акті здачі-приймання робіт із конкретизацією кожної вчиненої процесуальної дії.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження виконання умов договору про надання правової допомоги від 17.09.2021 року №, представником позивача подані до суду копії актів про надання послуг-правової допомоги від 27.09.2021 року, від 04.11.2021 року, від 06.12.2021 року.

Згідно з актом про надання послуг - правової допомоги від 27.09.2021 року адвокатським бюро «Лихопьок Д.П.» було надано наступну правову (правничу) допомогу:

- підготовка та подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовної заяви від 24.09.2021 року про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення - 3 год. - 6 000,00 грн.;

- підготовка та подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяви від 24.09.2021 року про забезпечення позову (в порядку ст. 150, п. 5 ч. 1 ст. 151 КАС України) - 1 год. - 2 000,00 грн.

Актом про надання послуг - правової допомоги від 27.09.2021 року адвокатським бюро «Лихопьок Д.П.» було надано наступну правову (правничу) допомогу:

- підготовка та подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду повторної заяви від 27.10.2021 року про забезпечення позову (в порядку ст. 150, п. 5 ч. 1 ст. 151 КАС України) - 0,5 год. - 1 000,00 грн.;

- підготовка заяви про зупинення виконавчого провадження, виїзд до ВДВС та подання заяви разом з ухвалою суду про забезпечення позову - 1 год. - 2 000,00 грн.

Актом про надання послуг - правової допомоги від 27.09.2021 року адвокатським бюро «Лихопьок Д.П.» було надано наступну правову (правничу) допомогу:

- підготовка доказів до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (звернення клієнта до ТОВ «Прораб», відповідь ТОВ «Прораб» Клієнту) - 0,5 год. - 1 000,00 грн.;

- підготовка та подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду відповіді на відзив відповідача - 1 год. - 2 000,00 грн.

На підтвердження оплати наданих послуг, суду надано копію квитанції про сплату коштів на суму 14000 грн. від 22.12.2021 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»:

- договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4);

- інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6);

- представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9).

Згідно з положеннями ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Суд зазначає, що відшкодуванню судом підлягають послуги лише безпосередньо пов`язані з розглядом адміністративної справи.

Відшкодування витрат на такі послуги як звернення клієнта до ТОВ «Прораб», відповідь ТОВ «Прораб» Клієнту - 0,5 год. - 1 000,00 грн., підготовка заяви про зупинення виконавчого провадження, виїзд до ВДВС та подання заяви разом з ухвалою суду про забезпечення позову - 1 год. - 2 000,00 грн., не підлягають стягненню з відповідача, оскільки не пов`язані з розглядом адміністративної справи, а надані позивачу адвокатом у межах власної оплатної адвокатської діяльності.

Стосовно послуги - підготовка та подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяви від 24.09.2021 року про забезпечення позову (в порядку ст. 150, п. 5 ч. 1 ст. 151 КАС України) - 1 год. - 2 000,00 грн., суд зазначає ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року було відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову, а тому витрати на відшкодування вказаної послуги не підлягають задоволенню.

Суд зазначає про необґрунтованість нарахованої адвокатом суми за наступні послуги: підготовка та подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовної заяви від 24.09.2021 року про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення - 3 год. - 6 000,00 грн.; підготовка та подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду відповіді на відзив відповідача - 1 год. - 2 000,00 грн.

Фактично відповідь на відзив дублює основні тезиси позовної заяви, а тому адвокатом завищено суму гонорару за складання відповіді на відзив. При цьому, адвокатом завищено 1 год. роботи, та необґрунтовано прирівняно до суми за годину в 2000 грн.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі самі критерії використовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, суд виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy), №34884/97).

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд враховує, що адміністративна справа №160/17366/21 в силу статті 12 КАС України є справою незначної складності, що зумовило її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Таким чином, суд вважає, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду справи №160/17366/21 не є належним чином обґрунтованою та завищеною у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг і витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на те, що предметом розглядуваного спору, є справа незначної складності, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами, які заявлені у позовній заяві, суд вважає, що розмір вказаних витрат має бути зменшений до 5000,00 гривень. (по 1000,00 грн. за кожну годину наданих послуг: складання позовної заяви - 3 год., складання заяви про забезпечення позову від 27.09.2021 року - 1 год., складання відповіді на відзив-1 год.)

Судом встановлено, що визначені адвокатом дії в актах про надання послуг є частково доведеними та підлягають частковому задоволенню судом у загальному розмірі на суму 5000 грн.

Вказана сума у розмірі 5000 грн. є співмірною з вчиненими адвокатом діями та наданими послугами у вказаній справі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви представника позивача про розподіл судових витрат.

Пунктом 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись ст. ст. 139, 241, 252, 292, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство «Еко-Реставрація» про розподіл судових витрат в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство «Еко-Реставрація» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство «Еко-Реставрація» (вул. Робоча, буд. 56, кв.1, м. Дніпро, 49006, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (вул. Казакова, 1д, м. Дніпро, 49107, ) сплачені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. 00 коп.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова