Справа № 400/5720/20
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 січня 2022 р.м.ОдесаСправа № 400/5720/20

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.

перевіривши апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (відокремлений підрозділ ДПС України без статусу юридичної особи публічного права) на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року задоволений позов товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.09.20 р. № , № .

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (відокремлений підрозділ ДПС України без статусу юридичної особи публічного права), яке з 01.01.2021 року є правонаступником Офісу великих платників податків Державної податкової служби, засобами поштового зв`язку 24.12.2021 року подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Аналіз матеріалів апеляційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам п. 6 ч. 2 ст. 296 КАС України, оскільки апелянтом не зазначено обґрунтування вимог апеляційної скарги, із зазначенням того, у чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права (апеляційна скарга містить загальні фрази, але посилаючись на не з`ясування судом першої інстанції обставини у справі та не дослідження доказів, наданих відповідачем, апелянт не зазначає, які саме обставини мав з`ясувати суд але не з`ясував, та які саме докази були надані відповідачем, але не дослідженні судом першої інстанції; посилаючись на те, що суд першої інстанції надав перевагу доводам позивача не прийнявши доводи відповідача, апелянт не вказує які саме доводи не були прийняті судом першої інстанції; у якості обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на підстави, які передбачені, як підстави для касаційного оскарження). При цьому апеляційний суд зазначає, що за приписами ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, зокрема, доводів апеляційної скарги, а тому саме законодавець однією з вимог до змісту апеляційної скарги встановив обов`язкове зазначення в апеляційній скарзі обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права (п. 6 ч. 2 ст. 296 КАС України). На стадії вирішення питання щодо можливості відкриття апеляційного провадження, апеляційний суд перевіряє формальну наявність, зокрема і обґрунтування вимог апеляційної скарги, у зв`язку з чим є неможливим застосування приписів ч. 2 ст. 308 КАС України. Інакше означало б те, що суд апеляційної інстанції, за власною ініціативою відшуковує обставини, якими можуть бути обґрунтовані вимоги апеляційної скарги, зокрема апелянта суб`єкта владних повноважень, що було б порушенням принципів адміністративного судочинства (рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та ін.), та фактично було б наданням переваги в цій справі апелянту, та свідчило б про упередженість апеляційного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційна скарга має бути залишена без руху, з наданням апелянту строку, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для надання обґрунтування вимог апеляційної скарги, із зазначенням того, у чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права із наданням копії таких обґрунтувань відповідно до кількості учасників справи

Також, до апеляційної скарги апелянт додав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що, на думку апелянта, були відсутні підстави для залишення без руху вперше поданої апеляційної скарги, яка була подана з дотримання вимог ст. 295 КАС України. Також, апелянт посилається на те, що ухвала апеляційного суду від 25.11.2021 року не надходила до апелянта, що позбавило апелянта можливості у найкоротший строк повторно подати апеляційну скаргу. Посилається апелянт і на рішення ЄСПЛ від 18.11.2010 року у справі «Мушта проти України».

Перевіряючи доводи, викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до матеріалів апеляційного оскарження, відомостей КП «ДСС», оскаржуване рішення суду першої інстанції було ухвалене судом першої інстанції в письмовому провадженні 09.07.2021 року, повний текст судового рішення складений 09.07.2021 року, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України, останнім днем подання апеляційної скарги є 09.08.2021 року.

Як встановлено у ухвалі апеляційного суду від 25.11.2021 року (ЄДРСР №101366745) копію рішення суду першої інстанції апелянт отримав 27.07.2021 року.

Вперше апеляційна скарга була подана апелянтом засобами поштового зв`язку 09.08.2021 року, тобто з дотримання строків, визначених ч. 1 ст. 295 КАС України, але ухвалою апеляційного суду від 15.09.2021 року була залишена без руху з підстав її невідповідності вимогам п. 6 ч. 2 та п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України (ЄДРСР №99624394), та в подальшому, ухвалою апеляційного суду від 25.11.2021 року повернута апелянту через не усунення недоліків апеляційної скарги в повному обсязі (ЄДРСР №101366745).

Відповідно до відомостей КП «ДСС» копія ухвали апеляційного суду від 25.11.2021 року про повернення апеляційної скарги була надіслана апелянту в електронному вигляді в його елеронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» та доставлена апелянту 25.11.2021 року об 14:26 год.

Додатково, копія ухвали апеляційного суду від 25.11.2021 року про повернення апеляційної скарги була направлена 25.11.2021 року на електронну адресу апелянта, зазначену ним в апеляційній скарзі.

Відповідно до частини 6 ст. 18 КАС України, зокрема державні органі реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку.

При цьому частиною 7 статті 18 КАС України, встановлено, що особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

За таких обставин, апеляційний суд приймає до уваги посилання апелянта на подання апеляційної скарги вперше з дотриманням строку на апеляційне оскарження, але відхиляє при цьому посилання на не отримання апелянтом копії ухвали апеляційного суду від 25.11.2021 року.

Повторно апеляційна скарга подана апелянтом засобами поштового зв`язку 24.12.2021 року.

Перевіряючи наявність поважних причин в період з 26.11.2021 року по 24.12.2021 року, апеляційний суд зазначає таке.

Доводи апелянта про ненадходження копії ухвали апеляційного суду від 25.11.2021 року не знайшли свого підтвердження, а тому є неповажними.

Думка апелянта щодо відсутності у суду апеляційної інстанції підстав для залишення без руху вперше поданої апеляційної скарги також не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Посилання апелянта - суб`єкта владних повноважень урядової організації на рішення ЄСПЛ від 18.11.2010 року у справі «Мушта проти України», на норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки, відповідно до Регламенту Суду від 01.11.2003 року, та приписів ст. 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конвенція та рішення ЄСПЛ спрямовані на захист прав осіб, неурядових організацій, групи осіб.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску строку на апеляційне оскарження в період з 26.11.2021 року по 24.12.2021 рік.

Апеляційний суд зазначає, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. В силу приписів ч. 2 ст. 2 ст. КАС України апеляційний суд не наділений повноваженнями самостійно відшуковувати підстави пропуску строку на апеляційне оскарження. Інакше б означало вчинення судом дій, які зобов`язаний вчинити апелянт, що було б порушенням принципів адміністративного судочинства (рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та ін.), та фактично було б наданням переваги в цій справі апелянту, та свідчило б про упередженість апеляційного суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, апеляційну скаргу також слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги особі, яка її подала, шляхом зазначення інші причин для поновлення строку на апеляційне оскарження з наданням доказів на підтвердження існування таких інших причин.

Керуючись ст. ст. 121, 169, 248, 295, 296, 297, 298, 321, 325, 328 КАС України суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними причини пропуску Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків (відокремленим підрозділом ДПС України без статусу юридичної особи публічного права) строку на апеляційне оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року у справі №420/7520/20.

Апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (відокремлений підрозділ ДПС України без статусу юридичної особи публічного права) на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року у справі №420/7520/20 - залишити без руху.

Надати апелянту строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити апелянту, що у разі не виконання вимог цієї ухвали (в частині дотримання вимог ст. 296 КАС України) в установлений судом строк апеляційна скарга буде повернута скаржнику

Роз`яснити апелянту, що у разі не виконання вимог цієї ухвали у визначений судом строк (не зазначення інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження), а також у разі визнання неповажними наведених підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.