Справа № 2-а-703/12
Суддя: Чішман Л. М.
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-703/12
УХВАЛА

Іменем України

28.12.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі головуючого судді Чішман Л.М., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Житомирі про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок нарахування компенсації нарахованої але не отриманої пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник в порядку статті 383 КАС України звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати протиправними рішення, дії, бездіяльність відповідача щодо невиконання рішення суду від 28.11.2012 року в справі № 2-а-703/12; встановити судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративній справі; зобов`язати відповідача подати звіт у встановлений судом строк про повне виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 02.12.2021 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , розгляд заяви постановлено проводити в порядку письмового провадження, встановлено відповідачу строк 9 (дев`ять) днів з дня отримання копії даної ухвали, на подання відзиву на заяву.

Копію ухвали отримано ГУ ПФУ в Житомирській області 14.12.2021 року, станом на 28.12.2021 року відзиву на заяву не надходило.

На підставі ч. 5 ст. 383 та п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України розгляд заяви проведено в порядку письмового провадження, без повідомлення сторін.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 , матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень, являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни. Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Згідно зі ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Відповідно до приписів ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання. Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6. У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади. У Рішенні від 30.06.2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини). З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, регламентований ст.383 КАС України. Так, статтею 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст.383 КАС України є можливим у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами. Так, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21.09.2009 року по справі №2-а-809/09 задоволено позов ОСОБА_1 та зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Богунському районі м. Житомира Житомирської області здійснити з 22.05.2008 перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії постраждалого 1 категорії інваліда 2 групи та додаткової пенсії за шкоду завдану здоров"ю в розмірах відповідно до вимог ч. 1 ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Рішення набрало законної сили 14.02.2011 року. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 28.11.2012 року визнано неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області по проведенню виплати ОСОБА_1 , пенсії нарахованої за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21.09.2009 року; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області провести компенсацію нарахованої але невиплаченої пенсії у зв`язку із втратою частини пенсії. З матеріалів справи встановлено, що згідно листа УПФУ в м. Житомирі №9927/02 від 25.06.2013 року управлінням проведено перерахунок ОСОБА_1 щомісячної додаткової та основної пенсії, за шкоду заподіяну здоров"ю передбачену ч.1 ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", які втратили працездатність за період з 22.05.2008 року по 20.12.2010 року. Відповідно до виписки по рахунку АТ КБ "Приватбанк" 31.05.2018 року на рахунок ОСОБА_1 зараховано 156 515,19 грн. Зі змісту звіту, який надійшов на адресу суду 25.08.2021 року, наданий на виконання рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23.07.2021 р. у дані справі вбачається, що відповідачем нараховано компенсацію втрати частини грошових доходів у зв"язку з порушенням термінів їх виплат в сумі 20286,82 грн. за період з 01.10.2009 року по 28.11.2012 року. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 23.07.2021 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відповідно до 382 КАС України подати у десятиденний строк з моменту набрання законної сили вказаної ухвали звіт про виконання постанови Богунського районного суду м. Житомира від 15.12.2012 року №2-А-703/2012. 25.08.2021 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшов звіт про виконання рішення, в якому вказано, що судами надавалась оцінка відносин, які виникли між особою та суб`єктом владних повноважень на момент порушення права особи, тобто встановлено обставини не проведення виплати ОСОБА_1 за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21.09.2009 року на момент винесення постанови 28.11.2012 року. Проте зазначено, що судами не досліджувалось питання невиплати коштів за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21.09.2009 року в майбутньому. Ухвалою суду від 30.08.2021 року встановлено новий строк Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області для подання звіту про виконання постанови Богунського районного суду м. Житомира від 28.11.2012 року №2-А-703/2012, а саме до 20.09.2021 року та звернуто увану відповідача на дотриманння вимог Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів в зв`язку з порушенням строків їх виплати". 17.09.2021 року від ГУ ПФУ в Житомирській області надійшов звіт, в якому зазначено, що відповідачем проведено комплекс заходів для повного та неухильного виконання судового рішення у справі №2-А-703/2012, ОСОБА_1 нараховано компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 20 286,82 грн за період з 01.10.2009 року по 28.11.2012 року. Частинами 2, 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Аналогічні положення містить КАС України, зокрема, нормами статті 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів в зв`язку з порушенням строків їх виплати" визначено, що підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання здійснюють компенсацію громадян втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Статтею 2 вказаного Закону передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Згідно із ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати с зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом. Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Згідно ч. 6 ст. 383 КАС України встановлено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 249 КАС України передбачено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Надані ГУ ПФУ в Житомирській області два звіти не містять обгрунтованого періоду проведення нарахування компенсації втрати частини доходів, відповідачем не надано розгорнутого розрахунку нарахування та при проведенні розрахунку очевидно не враховано вимоги ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів в зв`язку з порушенням строків їх виплати", відсутні посилання на конкретні положення законодавства щодо обгрунтування періоду, що брався відповідачем для здійснення розрахунку компенсації. Таким чином, суд вважає, що відповідачем порушено положення ч.2 ст.14, ч.1 ст.370 КАС України та ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", а саме: не виконано у повному обсязі судове рішення, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене вище, дії Головного управління ПФУ в Житомирській області щодо виконання не в повному обсязі постанови Богунського районного суду м. Житомира від 28.11.2012 року в частині обмеження періодом з 01.10.2009 року по 28.11.2012 року нарахування компенсації без урахування вимог Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів в зв`язку з порушенням строків їх виплати" беззаперечно є протиправними, оскільки порушене відповідачем право на отримання позивачем в повному обсязі компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для визнання дій ГУ ПФУ в Житомирській області протиправними щодо здійснення розрахунку виплати компенсації лише за період з 01.10.2009 року по 28.11.2012 року та зобов`язання відповідача здійснити нарахування компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати за період з 22.05.2008 року по 30.09.2009 року та з 29.11.2012 року по 31.05.2018 року.

Суд вважає за можливе задовольнити заяву та визнати протиправними дії, вчинені суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду та зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати позивачу за періоди з 22.05.2008 року по 30.09.2009 року та з 29.11.2012 року по 31.05.2018 року.

Керуючись ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів в зв`язку з порушенням строків їх виплати", суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Постановити окрему ухвалу суду в порядку, передбаченому статтею 249 КАС України, для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли не належному виконання постанови Богунського районного суду м. Житомира від 28.11.2012 року №2-А-703/2012.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в частині обмеження нарахування компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати ОСОБА_1 лише за період з 01.10.2009 року по 30.11.2012 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на виконання постанови Богунського районного суду м. Житомира від 28.11.2012 року №2-А-703/2012, здійснити нарахування ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати за період 22.05.2008 року по 30.09.2009 року та з 29.11.2012 року по 31.05.2018 року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Чішман