Справа № 520/20976/21
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2022-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2022 р. № 520/20976/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заічко О.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо проведення перевірки правильності виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 №520/1237/19, яким зобов`язано Лозівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області призначити ОСОБА_1 з 21 січня 2019 року пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо скасування заборгованості з пенсійних виплат перед ОСОБА_1 за період з 21.01.2019 по 29.07.2019 р. в сумі 17018 грн. 24 коп. згідно рішення від 07.09.2021р. за № 19003/К-2000-21;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо перерахування та обчислення пенсії ОСОБА_1 в розмірі 3847,28 грн. з 01.10.2021р. згідно рішення від 07.09.2021р. за № 19003/К-2000-21;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відновити призначену пенсію ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про державну службу" згідно з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року у справі №520/1237/19 в сумі 5733,00 грн. з дня звернення - 21.01.2019 року із врахуванням складових заробітної плати згідно довідок, виданих Лозівською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області від 21.01.2019 № 539/К/20-40-27-55-08 та №540/К/20-40-55-08-20 та виплачувати її щомісяця у вказаному розмірі;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відновити скасовану рішенням від 07.09.2021р. за № 19003/К-2000-21 заборгованість з пенсійних виплат за період з 21.01.2019 по 29.07.2019 р. в сумі 17018 грн. 24 коп., та виплатити на користь ОСОБА_1 як неотриману пенсію;

- судові витрати в сумі 908,00 грн. покласти на відповідача.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 №520/1237/19, було зобов`язано Лозівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області призначити ОСОБА_1 з 21 січня 2019 року пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Однак, заборгованість за рішенням суду у повному обсязі виплачена не була у звязку із чим ОСОБА_1 звернулась 17.08.2021р. на Урядову лінію 1545 з проханням сприяти у вирішенні питання щодо виплати заборгованості. Позивач отримала лист Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 01.09.2021 № 30578/К-4602/04.4, в якому було зазначено, що 22.08.2015 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду», якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду. При цьому порядок застосовується до рішень суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (після 01.01.2013р.), на виконання яких стягувачу нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету. Відповідно до зазначеного порядку документи для виплати заборгованості направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 19.12.2019 року. Крім того, позивач 09.10.2021 року отримала відповідь про розгляд звернення щодо пенсійного забезпечення від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 07.09.2021р. за № 19003/К-2000-21, в якому позивача повідомлено про проведення перевірки правильності виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 №520/1237/19. Пенсійну справу з 01.10.2021 приведено у відповідність до норм чинного пенсійного законодавства та до зобов`язання визначеного судом. Заборгованість за період з 21.01.2019 по 29.07.2019 скасовано, зважаючи на той факт, що розмір пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (без урахування довідок) є меншим ніж той, що розраховується відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому вам пенсія перераховано з 01.10.2021 згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 3847,28 грн.

Позивач не погоджується із вказаним перерахунком відповідача, у зв`язку із чим звернулась до суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідач правом надання відзиву на позов не скористався, станом на час розгляду справи відзиву на позов судом не отримано.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Лозівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області з 23.12.2014 та отримувала пенсію за віком на загальних підставах, призначеної за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Маючи бажання отримувати пенсію державного службовця, 21 січня 2019 року звернулася до Лозівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківській області із відповідною заявою, оскільки станом на 01.05.2016 року стаж державної служби складав понад 20 років, і я досягла пенсійного віку 20 червня 2018 року ( 58 років 6 місяців - жінки, які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року).

Листом від 29.01.2019 року № 1999/02-02-51 мені було повідомлено про відмову в проведені перерахунку пенсії відповідно до моєї заяви № 203 від 21.01.2019р. в зв`язку із тим, що стаж роботи на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців на думку ЛОУ ПФУ становить 7 років 4 місяці.

Вважаючи таку відмову незаконною, ОСОБА_1 оскаржила її до Харківського окружного адміністративного суду.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 року по справі № 520/1237/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Лозівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнане протиправним та скасоване рішення Лозівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 29.01.2019 № 1999/02-02-51 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Зобов`язано Лозівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області призначити ОСОБА_1 з 21 січня 2019 року пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Зазначене рішення суду набрало законної сили 30 липня 2019 року.

Відповідно до вищевказаного рішення в жовтні 2019 р. ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії з 21 січня 2019 року за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Судом встановлено, що розмір пенсії з 21.01.2019 р. склав 5733,00 грн. (9555,00 х 60%=5733,00). З 01.11.2019 по 30.09.2021 виплата проводилась в зазначеному розмірі та за період з 30.07.2019 (набрання чинності рішенням суду) по 31.10.2019 р. проведено виплату боргу.

За період з 21.01.2019 по 29.07.2019 р. було нараховано суму боргу, що складає 17018,24 грн.. яку внесено до реєстру судових рішень (відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 29.11.2019р. за № 6681 /04.13-20 (лист додається).

Оскільки минуло більше двох років від 30.07.2019 р. (набрання чинності рішення суду), та заборгованість у повному обсязі не була виплачена, ОСОБА_1 17.08.2021р. звернулась на Урядову лінію 1545 з проханням сприяти у вирішенні питання щодо виплати заборгованості, де було зареєстровано моє звернення за № 12958373.

Про результати розгляду звернення заявником отримано лист Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 01.09.2021 № 30578/К-4602/04.4, в якому було зазначено що 22.08.2015 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду», якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду (далі - постанова №649). При цьому порядок застосовується до рішень суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (після 01.01.2013р.), на виконання яких стягувачу нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету.

Відповідно до зазначеного порядку документи для виплати заборгованості направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 19.12.2019 року. З повідомлених позивачем обставин судом встановлено, що 14.12.2020 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.9 ч.І ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», копії якої направлено сторонам виконавчого провадження та виконавчий лист до суду, який його видав.

09.10.2021 року ОСОБА_1 отримала відповідь про розгляд звернення щодо пенсійного забезпечення від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 07.09.2021р. за №19003/К-2000-21, в якій повідомлено позивача про те, що органом Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань, відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 №520/1237/19 в жовтні 2019 р. ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії. Розмір пенсії з 21.01.2019 р. склав 5733,00 грн. (9555,00 х 60%= 5733,00).

З 01.11.2019 по 30.09.2021 виплата проводилась в зазначеному розмірі та за період з 30.07.2019 (набрання чинності рішенням суду) по 31.10.2019 р. проведено виплату боргу. За період з 21.01.2019 по 29.07.2019 р. було нараховано суму боргу у розмірі 17018 грн. 24 коп., яка внесена до реєстру судових рішень.

У листі повідомлено, що оскільки виплата нарахованих коштів на виконання рішень суду підлягає виплаті за рахунок коштів Державного бюджету України, було проведено перевірку правильності виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 №520/1237/19.

Враховуючи роз`яснення, надані з аналогічного питання, встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 зобов`язано призначити гр. ОСОБА_1 з 21 січня 2019 року пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», інші зобов`язання в рішенні суду відсутні. Рішенням суду не розглядалося питання порядку обчислення заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, тому врахувати довідки, видані Лозівською ОДПІ ТУ ДФС у Харківській області від 21.01.2019 № 539/К/20-40-27-55-08 та №540/К/20-40-55-08-20, не має підстав.

Позивачу повідомлено також, що пенсійну справу з 01.10.2021 приведено у відповідність до норм чинного пенсійного законодавства та до зобов`язання визначеного судом. Заборгованість за період з 21.01.2019 по 29.07.2019 скасовано, зважаючи на той факт, що розмір пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (без урахування довідок) є меншим ніж той, що розраховується відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому вам пенсія перераховано з 01.10.2021 згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 3847,28 грн.

З такою позицією, яка викладена у листі Головного управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області від 07.09.2021р. за № 19003/К-2000-21, що призвела до зменшення суми пенсійного забезпечення ОСОБА_1 не погодилась, вважає дії відповідача незаконними та такими, що порушують її права, що зумовило позивача звернутись з даним позовом до суду.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Строки виплати пенсії встановлені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року (далі за текстом - Закон №1058-ІV), відповідно до частини 1 статті 47 якого пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Відтак, перерахована відповідачем на виконання рішень судів, які набрали законної сили, пенсія повинна була бути виплачена позивачці не пізніше 25 числа місяця, на який управлінням здійснено нарахування.

Разом з тим, судом встановлено, що виплата нарахованої ОСОБА_1 пенсії на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 по справі №520/1237/19 у період з 01.11.2019 по 30.09.2021 виплата пенсії позивачу проводилась в зазначеному розмірі та за період з 30.07.2019 по 31.10.2019 р. проведено виплату боргу. За період з 21.01.2019 по 29.07.2019 р. було нараховано суму боргу у розмірі 17018 грн. 24 коп., яка внесена до реєстру судових рішень.

Частиною 2 статті 46 Закону № 1058-IV, яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: листа від 07.09.2021р. за № 19003/К-2000-21.

Відповідачем по справі було проведено «перевірку правильності виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 №520/1237/19».

Суд зазначає, що відповідач не посилається на норми законів, постанов чи інших нормативно-правових актів, які наділили його повноваженнями здійснювати такої перевірки, обмежившись лише посиланням на те, що перевірка здійснювалася оскільки виплата нарахованих коштів на виконання рішень суду підлягає виплаті за рахунок коштів Державного бюджету України.

Єдиним нормативно-правовим актом, який надавав повноваження органам ПФУ здійснювати перевірки правильності виконання рішень судів з питань погашення заборгованостей з пенсійних виплат, був Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затверджений Кабінетом Міністрів України від 22 серпня 2018 р. № 649.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва № 640/5248/19 від 12.11.2019 з урахуванням змін, внесених Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду № 640/5248/19 від 22.07.2020, визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», які затверджували власне Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного суду рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2019, з урахуванням внесених апеляційним судом змін, та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 у справі №640/5248/19 залиш! в без змін.

При перегляді справи № 640/5248/19 в касаційному порядку Касаційний адміністративний суд у складі Верховного суду у постанові від 26 травня 2021 року зазначив наступне.

Згідно із положеннями статті 129 Конституції України однією із основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до положень Закону №1404-VIII, такий визначає сукупність дій органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Закон №4901-VI, у свою чергу, встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом №1404-УІІІ, про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, установа, організація та юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Аналіз наведених положень свідчить, що означеними законами врегульовано порядок виконання судових рішень, у тому числі тих, боржником за якими є державний орган.

За процедурою, встановленою статтею 3 Закону №4901-VI (Особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу) виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд також зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280 затверджено Положення Про Пенсійний фонд України, пунктом 2 якого зазначено, що Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Пунктом 3 зазначеного Положення визначено, що основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Судом у свою чергу зазначається, що зазначеним Положенням не надано повноважень Пенсійного фонду проводити перевірку рішень суду, що набрали законної сили, на предмет наявності або відсутності підстав для їх виконання.

У свою чергу пунктом 1 частини першої статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина.

З аналізу вищенаведених вимог законодавства можна дійти висновку, що Пенсійний фонд, його органи та посадові особи не наділені законодавчими повноваженнями та додатковими правами проводити ревізію рішень судів та приймати рішення щодо наявності або відсутності підстав для їх виконання, що підтверджується відповідними висновками Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду по справі 640/5248/19, викладеними у постанові від 26.05.2021 року.

Таким чином, відповідач при здійсненні перевірки правильності виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 №520/1237/19, діяв не в спосіб, передбачений законом з порушенням вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України.

У листі від 07.09.2021р. за № 19003/К-2000-21 органом Пенсійного фонду було зроблено висновок, що рішенням суду не розглядалося питання порядку обчислення заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, тому врахувати довідки, видані Лозівською ОДПІ ТУ ДФС у Харківській області від 21.01.2019 № 539/К/20-40 27-55-08 та №540/К/20-40-55-08-20, не має підстав.

Відповідач вважає, що таким чином пенсійну справу позивача з 01.10.2021р. ним приведено у відповідність до норм чинного пенсійного законодавства та до зобов`язання визначеного судом, а заборгованість за період з 21.01.2019 по 29.07.2019р. скасована, а з 01.10.2021р. згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсію позивачу перераховано та обчислено в розмірі 3847,28 грн.

Суд вважає такі дії відповідача хибними та такими, що не відповідають вимогам законодавства та рішенню Харківського окружного адміністративного суду справи № 520/1237/19 з огляду на наступне.

В рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 №520/1237/19, яке набрало законної сили 30.07.2019 року, чітко вказано, що з матеріалів справи та доводів письмового відзиву на позов вбачається, що єдиною підставою для відмови у призначенні пенсії позивачу є недостатність стажу державної служби у позивача, у зв`язку із тим, що в період роботи з 02.01.2002 по 22.12.2014 ОСОБА_1 були присвоєні спеціальні звання, а саме: інспектор податкової служби 1 рангу, радник податкової служби 3 рангу, радник податкової та митної справи 3 рангу, а період роботи в органах податкової служби після присвоєння спеціального звання не зараховуються до 20-ти річного стажу державної служби, який дає право на призначення пенсії.

З огляду на викладене, суд по справі № 520/1237/19 дійшов висновку про те, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Лозівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області призначити ОСОБА_1 з 21 січня 2019 року пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Питання порядку обчислення заробітної плати для призначення пенсії державного службовця не було спірним, адже Лозівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області отримало довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, видані Лозівською ОДП1 ГУ ДФС у Харківській області від 21.01.2019 № 539/К/20-40- 27-55-08 та №540/К/20-40-55-08-20 як додаток до заяви від 21.01.2019 року про призначення ОСОБА_1 пенсії державного службовця, вони є у пенсійній справі ОСОБА_1 , тож мають бути обов`язково враховані органом пенсійного фонду при перерахунку пенсії відповідно до ПОРЯДКУ подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, без будь - яких додаткових дій або рішень суду.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про те, скасування органом пенсійного фонду існуючої заборгованості по виплаті позивачу пенсії за період з 21.01.2019 по 29.07.2019 у сумі 17018,24 грн. та призначення з 01.10.2021 пенсії позивачу, яку перераховано та обчислено в розмірі 3847,28 грн. з огляду на «відсутність у рішенні суду від 12.04.2019 року вирішення питання порядку обчислення заробітної плати для призначення пенсії державного службовця», на погляд суду, є незаконним.

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Як зазначалось судом, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року у справі №520/1237/19 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено повністю, зобов`язано Лозівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області призначити ОСОБА_1 з 21 січня 2019 року пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідач скасовуючи заборгованість з пенсійних виплат та обчислення нового розміру пенсії в розмірі 3847,28 грн. не врахував висновки суду у справі №520/1237/19, що вказує на протиправну поведінку відповідача, який на виконання судового рішення в іншій справі повторно допустив аналогічні порушення прав позивача, «придумавши» неврахування у рішенні суду довідок про розмір заробітної плати, які фактично містилися в пенсійній справі ОСОБА_1 і щодо яких не виникало спірних питань з боку відповідача, то в даному випадку належним способом захисту порушеного права є саме зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відновити призначену пенсію ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про державну службу" згідно з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року у справі №520/1237/19 з дня звернення - 21.01.2019 року із врахуванням складових заробітної плати згідно довідок, виданих Лозівською ОДПІ ТУ ДФС у Харківській області від 21.01.2019 № 539/К/20-40-27-55-08 та №540/К/20-40-55-08-20.

В даному випадку таке зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не буде втручанням суду у дискреційні повноваження Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, а є обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача, оскільки відповідач з грубим порушенням законодавства скасував призначений згідно рішення суду рівень пенсійного забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 18 червня 2020 року №802/1827/17-а, від 23 травня 2018 року у справі №825/602/17 та від 22 грудня 2018 року у справі №804/1469/17.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 14, 77, 79, 139, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні ді - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо проведення перевірки правильності виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 №520/1237/19, яким зобов`язано Лозівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області призначити ОСОБА_1 з 21 січня 2019 року пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо скасування заборгованості з пенсійних виплат перед ОСОБА_1 за період з 21.01.2019 по 29.07.2019 р. в сумі 17018 грн. 24 коп., викладені у листі від 07.09.2021р. за № 19003/К-2000-21.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо перерахування та обчислення пенсії ОСОБА_1 в розмірі 3847,28 грн. з 01.10.2021р. згідно рішення від 07.09.2021р. за № 19003/К-2000-21.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відновити призначену пенсію ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про державну службу" згідно з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року у справі №520/1237/19 в сумі 5733,00 грн. з дня звернення - 21.01.2019 року із врахуванням складових заробітної плати згідно довідок, виданих Лозівською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області від 21.01.2019 № 539/К/20-40-27-55-08 та №540/К/20-40-55-08-20 та виплачувати її щомісяця у вказаному розмірі;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відновити скасовану рішенням від 07.09.2021р. за № 19003/К-2000-21 заборгованість з пенсійних виплат за період з 21.01.2019 по 29.07.2019 р. в сумі 17018 грн. 24 коп., та виплатити на користь ОСОБА_1 неотриману пенсію.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Заічко О.В.