Справа № 340/5646/21
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/5646/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Петренко О.С., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління ДПС у Кіровоградській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд, з урахуванням збільшення позовних вимог, визнати протиправними та скасувати:

1)податкове повідомлення - рішення №-1123 від 04.07.2018 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2017 рік в сумі 75576,72 грн.;

2) податкове повідомлення - рішення №-1123 від 04.07.2018 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2017 рік в сумі 1470,86 грн.;

3) податкове повідомлення - рішення №-1123 від 04.07.2018 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 75 576,72 грн.;

4) податкове повідомлення - рішення №-1123 від 04.07.2018 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 1470,86 грн.;

5) податкове повідомлення - рішення №-1123 від 13.11.2018 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 15457,38 грн.

6) податкове повідомлення - рішення №-1123 від 13.11.2018 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 6685,72 грн.;

7) податкове повідомлення - рішення №4-1123 від 27.09.2019 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2019 рік в сумі 75576,72 грн.;

8) податкове повідомлення - рішення №4-1123 від 27.06.2019 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2019 рік в сумі 1470,86 грн.;

9) податкове повідомлення - рішення №4-1123 від 27.06.2019 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2019 рік в сумі 15457,38 грн.;

10) податкове повідомлення-рішення №4-1123від 27.06.2019 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2019 рік в сумі 6685,72 грн.

11) податкове повідомлення-рішення №8-1128 від 11.06.2020 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2020 рік в сумі 75576,72 грн.;

12) податкове повідомлення-рішення №8-1128 від 11.06.2020 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2020 рік в сумі 1470,86 грн.;

13) податкове повідомлення-рішення №8-1128 від 11.06.2020 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2020 рік в сумі 15475,38 грн.;

14) податкове повідомлення-рішення №8-1128 від 11.06.2020 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2020 рік в сумі 6685,72 грн.;

15) податкове повідомлення-рішення №5-1128 від 13.05.2021 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2021 рік в сумі 75576,72 грн.;

16) податкове повідомлення-рішення №5-1128 від 13.05.2021 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2021 рік в сумі 1470,86 грн.

17) податкове повідомлення-рішення №5-1128 від 13.05.2021 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2021 рік в сумі 15457,38 грн.

18) податкове повідомлення-рішення №5-1128 від 13.05.2021 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2021 рік в сумі 115,57 грн.

Ухвалою суду від 22.06.2021 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін (а.с.79).

Відповідач проти позову заперечив з підстав, що викладені в письмовому відзиві та письмових поясненнях, які долучені до матеріалів справи (вх.№19794/21 від 15.07.2021).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України від 25 жовтня 2001 року № 2768-ІП (далі ЗК України), а справляння плати за землю розділом XII «Податок на майно» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями (далі - ПК України).

Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка (ст. 206 ЗК України).

Відповідно до п.286.5 ст.286 ПК України, нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючим органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Перелік категорій фізичних осіб-власників земельних ділянок, які звільняються від сплати земельного податку, визначено у п. 281.1 ст. 281 Податкового Кодексу.

Разом з цим, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до ст. 43 Кодексу, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу (п. 43.1 ст. 43 Кодексу). Право платника податку на подання заяви щодо повернення надміру сплачених коштів виникає і застосовується протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання (п.43.3 ст.43 Кодексу).

Згідно з п.п.16.1.4. п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 269.1 статті 269 ПК України, платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.

Пунктом 270.1 ст. 270 ПК України визначено, що об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

За змістом підпунктів 14.1.72 та 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України, земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Згідно статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до пункту 286.1 статті 286 ПК України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

У силу абзацу 1 пункту 286.5 статті 286 ПК України, нарахування фізичним особам сум податку проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному ст. 58 цього Кодексу.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Водночас, суд зазначає, що, відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Водночас згідно з п.п. 281.1.4 п. 281.1 ст. 281 Кодексу, від сплати земельного податку звільняються ветерани війни та особи, на яких поширюється дія Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" зі змінами та доповненнями (далі - Закон 3551-ХІІ).

Ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни (ст. 4 Закону 3551-ХІІ).

Відповідно до норм Закону визнані учасниками бойових дій, звільняються від сплати земельного податку. При цьому звільнення від сплати земельного податку, передбачене для такої категорії фізичних осіб, поширюється на одну земельну ділянку за кожним видом використання у межах граничних норм:

- для ведення особистого селянського господарства - у розмірі не більш як 2 гектари;

- для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка): у селах - не більш як 0,25 гектара, в селищах - не більш як 0,15 гектара, в містах - не більш як 0,10 гектара;

- для індивідуального дачного будівництва - не більш як 0,10 гектара;

- для будівництва індивідуальних гаражів - не більш як 0,01 гектара;

- для ведення садівництва - не більш як 0,12 гектара (п. 281.2 ст. 281 Кодексу).

Згідно ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, або за результатами аукціону.

Відповідно до ст.120 ЗК та ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру (п.286.1 ст.286 Кодексу).

З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником:

- земельної ділянки за адресою - АДРЕСА_1 , площею 0,11 га, на якій знаходиться нежитлова будівля.

- земельної ділянки за адресою - АДРЕСА_2 , площею 5,6521га /22/25 частки від 64228,7 кв.м).

Відповідно до довідки Первозванівської сільської ради, ОСОБА_1 на підставі державних актів виданих сільською радою, належать земельні ділянки, які не внесені до державного реєстру речових прав:

- земельна ділянка за адресою - Первозванівська сільська рада, площею - 1,1560 га для розміщення виробничої бази, державний акт на право постійного користування;

- земельна ділянка за адресою - Первозванівська сільська рада, площею - 0,50 га для розміщення побутово - торгівельного обслуговування населення, державний акт на право постійного користування (а.с.19-23,77-84).

Судом враховано, що за адресою - АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 , земельні ділянки не сформовані, кадастрові номери не було присвоєно, що свідчить про те, що позивачем не було зареєстровано ні право власності, ні право користування та, відповідно, нарахування земельного податку за 2017-2019 року за користування вищевказаними земельними ділянками є непрамовомірним.

Суд також зазначає, що відповідно до наданих матеріалів справи статус позивача як учасника бойових дій підтверджується посвідченням учасника бойових дій: серія НОМЕР_1 , виданого 09.09.2013 року. Вказану обставину відповідач не заперечує.

Однак, відповідач при винесені оскаржуваних податкових повідомлень - рішень вказану обставину залишив поза увагою.

Щодо доводів відповідача про направлення податкових повідомлень-рішень суд зазначає, що вони є такими, що не підтверджуються матеріалами справи та яким було надано оцінку під час розгляду клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем не надано суду доказів щодо наявності правових підстав для незастосування до позивача зазначеної пільги в межах спірних правовідносин.

Аналізуючи підстави визначення позивачеві грошового зобов`язання із земельного податку, суд наголошує на наступному.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до положень КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

З урахуванням наведеного, враховуючи доведення позивачем факту наявності у нього встановленої законодавством пільги щодо сплати земельного податку як учаснику бойових дій, недоведеність правомірності дії контролюючого органу щодо нарахування податкових зобов`язань, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою, сьомою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач судовий збір не сплачувався, оскільки останній звільнений від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 242-246, 255, 287, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати:

1)податкове повідомлення - рішення №-1123 від 04.07.2018 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2017 рік в сумі 75576,72 грн.;

2) податкове повідомлення - рішення №-1123 від 04.07.2018 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2017 рік в сумі 1470,86 грн.;

3) податкове повідомлення - рішення №-1123 від 04.07.2018 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 75 576,72 грн.;

4) податкове повідомлення - рішення №-1123 від 04.07.2018 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 1470,86 грн.;

5) податкове повідомлення - рішення №-1123 від 13.11.2018 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 15457,38 грн.

6) податкове повідомлення - рішення №-1123 від 13.11.2018 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 6685,72 грн.;

7) податкове повідомлення - рішення №4-1123 від 27.09.2019 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2019 рік в сумі 75576,72 грн.;

8) податкове повідомлення - рішення №4-1123 від 27.06.2019 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2019 рік в сумі 1470,86 грн.;

9) податкове повідомлення - рішення №4-1123 від 27.06.2019 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2019 рік в сумі 15457,38 грн.;

10) податкове повідомлення-рішення №4-1123від 27.06.2019 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2019 рік в сумі 6685,72 грн.

11) податкове повідомлення-рішення №8-1128 від 11.06.2020 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2020 рік в сумі 75576,72 грн.;

12) податкове повідомлення-рішення №8-1128 від 11.06.2020 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2020 рік в сумі 1470,86 грн.;

13) податкове повідомлення-рішення №8-1128 від 11.06.2020 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2020 рік в сумі 15475,38 грн.;

14) податкове повідомлення-рішення №8-1128 від 11.06.2020 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2020 рік в сумі 6685,72 грн.;

15) податкове повідомлення-рішення №5-1128 від 13.05.2021 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2021 рік в сумі 75576,72 грн.;

16) податкове повідомлення-рішення №5-1128 від 13.05.2021 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2021 рік в сумі 1470,86 грн.

17) податкове повідомлення-рішення №5-1128 від 13.05.2021 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2021 рік в сумі 15457,38 грн.

18) податкове повідомлення-рішення №5-1128 від 13.05.2021 року про визначення земельного податку з фізичних осіб за 2021 рік в сумі 115,57 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко