Справа № 160/8107/21
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2021 року Справа № 160/8107/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В.
за участі секретаря судового засіданняМанько К.А.
представника позивача представника відповідача Ясир С.А Деркач М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛК Груп" до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛК Груп" до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови, в якій позивач просить визнати протиправними та скасувати постанову №ЗП281/127/АВ/ТД-ФС від 01.04.2021 року.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що ОСОБА_1 не є працівником позивача, проходив співбесіду, а тому до позивача не можуть бути застосовані штрафні санкції за допуск працівника без укладення трудового договору.
Відповідач позов не визнав та заперечуючи проти його задоволення у відзиві на позовну заяву указав, що перевірка проведена у відповідності до вимог та у зв`язку з невиконанням вимог чинного законодавства позивачем до нього застосовані відповідні штрафні санкції.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить до таких висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі рішення керівника органу контролю про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятого за результатами аналізу інформації, отриманої із звернення ОСОБА_2 від 21.01.2021 за вх. № Б-65, відповідно до частини 5, 6 статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», пп. 3 п.5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 21.08.2019 № 823, Конвенції Міжнародної організації праці №81, 1947 року про інспекцію у промисловості й торгівлі, ратифікованої законом України від 08.09.2004 № 1985-ІV, Конвенції Міжнародної організації праці № 129, 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованої Законом України від 08.09.2004 №1986-ІV, ст.259 Кодексу законів про працю України, Положення про Головне управління Держпраці у Запорізькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 №84 видано наказ Головного управління Держпраці у Запорізькій області № 190 від 01.02.2021 року про проведення інспекційного відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛК ГРУП» з питань додержання законодавства про працю, оформлення трудових відносин.
Направлення на проведення інспекційного відвідування №84 від 01.02.2021 року в якому вказаний перелік питань, що перевірялися під час заходу державного нагляду у вигляді інспекційного відвідування.
Так, головним держаним інспектором Мільчевською М.М. було проведено інспекційне відвідування з 04.02.2021 по 17.02.2021 року, під час якого було встановлено, що один працівник у TOB «ПЛК Груп» допущений до роботи без укладання трудового договору, що є порушенням 4.1 ст. 21, ч. 3 ст.24 КЗпП України та Постанови КМУ № 413.
04 лютого 2021 року о 10:34 під час проведення інспекційного відвідування ТОВ «ПЛК ГРУП» і за адресою здійснення підприємницької діяльності: м. Запоріжжя, пр-т Соборний, 160, 2 поверх, в офісі знаходився один працівник, який виконував функції менеджера.
Працівник представився як ОСОБА_1 , особу ідентифіковано пред`явленим паспортом громадянина України.
В письмових та усних поясненнях повідомив, що перебуває в даному приміщенні сам, де проходить стажування на посаду менеджера в компанію ТОВ «ПЛК ГРУП». На стажуванні перебуває з 03.02.2021 року, що зафіксовано в письмових поясненнях ОСОБА_1 .
11 лютого 2021 року отримано копії документів. Відповідно до заяви від 05.02.2021 року ОСОБА_1 та наказу від 05.02.2021 року № 0101/21-К-5, ОСОБА_1 прийнято на посаду менеджера зі збуту з 08 лютого 2021 року.
10 лютого 2021 року о 09.49 год. здійснено повторний вихід за адресою здійснення підприємницької діяльності.
Працівник повідомив, що стажувався 1 день та наступного дня його одразу прийняли до штату та підтвердив, що під час інспектування 04.02.2021 року проходив стажування та не був офіційно оформлений в штат ТОВ «ПЛК ГРУП».
В ході інспекційного відвідування перевірялись питання дотримання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин з найманими працівниками, додержання порядку та строків виплати заробітної плати, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, праці неповнолітніх. Було встановлено, що в ТОВ «ПЛК ГРУП» 1 працівник, який представився ОСОБА_1 був допущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.
Отже, за результатами проведеного інспекційного відвідування складений відповідний Акт від 17.02.2021 № ЗП281/127/АВ, в якому зафіксовано порушення позивачем частини 1 статті 21, частини 3 статті 24 КЗпП України та ПКМУ № 413 в частині фактичного допуску до роботи 1 особи без належного оформлення трудових відносин.
Одночасно з Актом, 17.02.2021 року інспектором ГУ Держпраці в Запорізькій області складено припис №ЗП281/127/АВ/П про усунення виявлених порушень із строком до 03.03.2021.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення №96), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Пунктом 7 Положення встановлено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 (1947 року) про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 (1969 року) про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, визначена в Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №823 "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю" (далі за текстом - Порядок №823).
Згідно п.2 Порядку №823, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Відповідно до п.п.3 п.5 Порядку №823, підставами для здійснення інспекційних відвідувань є: рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.
Згідно п.10 Порядку №823, інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.
Відповідно до п.13 Порядку №823, під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право: 1) перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення; 2) одержувати копію направлення на проведення інспекційного відвідування; 3) не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; коли на офіційному веб-сайті Держпраці не оприлюднено уніфікованої форми акта інспекційного відвідування; 4) вимагати припинення інспекційного відвідування у разі перевищення визначеного пунктом 9 цього Порядку максимального строку здійснення такого заходу; 5) подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження до акта інспекційного відвідування; 6) вимагати від інспектора праці внесення запису про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед поданням акта інспекційного відвідування для підпису об`єктом відвідування або уповноваженою ним посадовою особою; 7) перед підписанням акта інспекційного відвідування бути поінформованим про свої права та обов`язки; 8) вимагати від інспектора праці додержання вимог законодавства; 9) вимагати нерозголошення комерційної таємниці або конфіденційної інформації об`єкта відвідування; 10) оскаржувати в установленому законодавством порядку неправомірні дії інспектора праці; 11) отримувати консультативну допомогу від інспектора праці з метою запобігання порушенням під час проведення інспекційних відвідувань; 12) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 13) оскаржувати відповідно до пункту 26 цього Порядку припис та/або вимогу інспектора праці.
Згідно п.14 Порядку №823, у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування, визначених пунктом 9 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.
Відповідно до п.19 Порядку №823, матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер і дата складення акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті.
Згідно статті 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється, у тому числі, за принципом об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв.
Суд зазначає, що проведення інспекційного відвідування на підставі звернення ОСОБА_2 є іншим джерелом, доступ до яких не обмежений законодавством, та відповідно відповідає принципу неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними заявами.
Крім того, з урахуванням вимог п.10 Порядку №823 присутність керівника чи уповноваженої особи об`єкта відвідування не є обов`язковим.
Щодо посилань представника позивача на порушення відповідачем п.21 Порядку №823 в частині надання права об`єкту відвідування надати зауваження до акту перед винесенням припису.
Проте, суд зазначає, що згідно п.23 Порядку №823 у разі відмови об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи від підписання або у разі неможливості особистого вручення акта та/або припису акт та припис складаються одночасно у трьох примірниках.
Згідно п.19 Порядку №823 матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер і дата складення акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті.
Суд зазначає, що відмітка про те, що процес проведення заходу фіксувався засобами відеотехніки і є тією відміткою про долучення, оскільки інших відміток акт не передбачає.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України Про зайнятість населення (далі - штрафи) визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі за текстом - Порядок №509).
Відповідно до п.2 Порядку №509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).
Штрафи накладаються на підставі: акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.
Згідно пункту 3 Порядку №509, справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.
Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України (на момент виявлення порушення), юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Частиною 4 статті 265 Кодексу законів про працю України, визначено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Так, представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 не був працівником ТОВ «ПЛК Груп», не проходив стажування.
Представник позивача вказує, що ОСОБА_1 03.02.2021 року пройшов співбесіду, а 04.02.2021 року з`явився в офісі для проходження тестування.
Суд зазначає, що ОСОБА_1 знаходився в офісному приміщенні, де позивач провадить свою господарську діяльність, проте, представником позивача не надано пояснень з приводу того, яким чином ОСОБА_1 потрапив у вказане приміщення, яка уповноважена особа його впустила.
Крім того, на відео, наданого відповідачем, ОСОБА_1 зазначає про те, що в офісі крім нього взагалі нікого немає.
Також, суд зазначає, що на відео від 04.02.2021 року, наданого відповідачем, ОСОБА_1 був одягнутий у рубашку в клітинку, а на скріншоті співбесіди 04.02.2021 року, який наданий представником позивача, ОСОБА_1 був одягнений в чорний светр.
Вищевказане викликає сумніви у суду щодо того, що співбесіда дійсно проходила 04.02.2021 року, а не іншим днем.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищевикладене, позовна заява не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст.243-246, 250 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні позовної заяви відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 03 грудня 2021 року.

Суддя О.В. Єфанова