Справа № 200/9465/21
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2022-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2022 р. Справа№200/9465/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в порядку письмового провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просив суд:

визнати протиправною дію щодо ненадання інформації приватному нотаріусу про розмір пенсії померлої ОСОБА_2 ,

зобов`язати надати приватному нотаріусу довідку про розмір пенсії померлої ОСОБА_2 за період з 01.07.2014 року по 30.06.2020 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що після смерті жінки, ОСОБА_3 , звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На запит приватного нотаріуса щодо розміру недоотриманої пенсії померлої Торецьке об`єднане управління пенсійного фонду України Донецької області повідомило про відсутність недоотриманої пенсії, оскільки померла за взяттям на облік, як внутрішньо переміщена особа не зверталась, нарахування пенсії їй не проводилось.

Позивач наголошує, що ОСОБА_2 не отримувала пенсію не з власної вини, а внаслідок протиправних дій відповідача щодо зупинення виплати пенсії з підстав не визначених законодавством, на підставі чого просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 02 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відстрочено сплату судового збору до прийняття рішення у справі та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідно до ухвали суду від 30 вересня 2021 року розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15 листопада 2021 року закрито підготовче провадження у справі.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, з якого випливає, що ОСОБА_2 (особовий рахунок НОМЕР_1 ) перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Калінінському районі в Донецькій області м. Горлівки та отримувала пенсію по 30.06.2014 року. З 01.07.2014 року електронна пенсійна справа померлої взята на облік Торецького об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області на підставі заяви представника позивача з 03.09.2020 року. Оскільки померла за взяттям на облік, як внутрішньо переміщена особа не зверталась, нарахування пенсії їй не проводилось

З наведених підстав відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Сторони до судового засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Ухвалу суду про визнання обов`язковою явку представника відповідача до судового засідання не виконано без повідомлення причин.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Приписами частини 5 статті 250 КАС України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З`ясовуючи обставини справи, судом встановлено таке.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 28.12.1974 року одружений з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9, 12).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 22.08.2020 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Горлівка (а.с.11).

Листом №0582-05-8/6253 від 11.05.2021 року Торецьке об`єднане управління пенсійного фонду України Донецької області на запит щодо недоотриманої пенсії ОСОБА_2 повідомило приватного нотаріуса про відсутність такої, оскільки нарахування пенсії не проводилось (а.с.14).

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 9 жовтня 2020 року № 925 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» вирішено реорганізувати деякі територіальні органи Пенсійного фонду України в Донецькій та Луганській областях шляхом приєднання до головних управлінь Пенсійного фонду України в Донецькій та Луганській областях за переліком згідно з додатком.

Відповідно до зазначеного Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області реорганізується шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

На запит представника ОСОБА_1 . Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом від 29.06.2021 року за №5939-5341/3-15/8-0500/21 повідомило, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Калінінському районі в Донецькій області м. Горлівки та отримувала пенсію по 30.06.2014 року. З 01.07.2014 року електронна пенсійна справа померлої (особовий рахунок НОМЕР_1 ) взята на облік Торецького об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області на підставі заяви представника позивача з 03.09.2020 року. Оскільки померла за взяттям на облік, як внутрішньо переміщена особа не зверталась, нарахування пенсії їй не проводилось. Сума недоотриманої пенсії відсутня відповідно до вимог статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (а.с.16).

Не погодившись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

За приписами статті 52 Закону № 1058-IV, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі на звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Статтею 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Пунктом 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1, передбачено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.

Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до частини 1 статті 46 Закону №1058-ІV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Суд наголошує, що відповідно до частини 2 статті 46 Закону №1058-ІV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

З наведених підстав ця справа відноситься до юрисдикції адміністративного суду, оскільки спір стосується не порядку спадкування, а підставою позову є порушення прав позивача з боку органів Пенсійного фонду України як суб`єктів владних повноважень .

У даному випадку суд дійшов висновку, що невиплата пенсії померлій відбулася не з її вини, а через загальновідомі обставини тимчасової окупації частини території України, де мешкала померла.

Водночас, припинення нарахування пенсії померлій з боку органів Пенсійного фонду України не може вважатися правомірним з таких підстав.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 47 Закону України від 09.07.2003 №1058-VI «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-VI) пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Підстави припинення виплати пенсії передбачені статтею 49 Закону №1058-VI, зокрема, згідно з частиною 1 виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Враховуючи наведені норми, суд дійшов висновку про порушення відповідачем вимог частини 1 статті 49 Закону №1058-VI, оскільки ним припинено виплату пенсії без прийняття відповідного рішення та за відсутністю законодавчо встановлених підстав.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає про відсутність реєстрації померлої особи в якості внутрішньо переміщеної особи, через що було припинено нарахування пенсії з 01.07.2014 року.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» 20 жовтня 2014 року № 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

За приписами статті 4 вказаного Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Заява подається внутрішньо переміщеною особою, у тому числі неповнолітніми дітьми, особисто, а малолітніми дітьми, недієздатними особами або особами, дієздатність яких обмежено, - через законного представника.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що оформлення статусу внутрішньо переміщеної особи є правом особи, яким вона користується на власний розсуд, шляхом особистої подачі відповідної у встановленому порядку. Проте, закон не містить приписів про покладення на особу будь-якого обов`язку подавати таку заяву та набувати відповідний статус.

Водночас, відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» 11 грудня 2003 року № 1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Вказані обставини є підставами для визнання протиправними дії щодо ненадання інформації приватному нотаріусу про розмір пенсії померлої ОСОБА_2 , у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, суд вказує, що відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи заперечення позивача про відсутність нарахування померлій особі пенсії з 01.07.2014 року, зобов`язання відповідача надати інформацію приватному нотаріусу про розмір пенсії померлої є недостатнім для повного відновлення порушеного права позивача.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про вихід за межі позовних вимог та зобов`язання відповідача також нарахувати пенсію ОСОБА_2 (особовий рахунок НОМЕР_1 ) за період з місяця припинення такого нарахування - липня 2014 року по місяць смерті - червень 2020 року.

Що стосується клопотання позивача про встановлення судового контролю у формі надання звіту про виконання судового рішення, суд зазначає, що звіт не належить до складу позовних вимог, а є процедурним питанням, встановлення судового контролю відповідно до статті 382 КАС України є правом суду. За даних обставин справи, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю у формі надання звіту про виконання судового рішення, враховуючи те, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає безумовному виконанню.

Вирішуючи питання судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини 2 статті 133 КАС якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи, що позивачем при поданні до суду адміністративного позову судовий збір не сплачувався, а ухвалою суду від 02 серпня 2021 року відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Державного бюджету судовий збір за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру.

Керуючись статтями 2, 133, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо ненадання інформації приватному нотаріусу про розмір пенсії померлої ОСОБА_2 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () нарахувати пенсійні виплати померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (особовий рахунок НОМЕР_1 ), за період з липня 2014 року по червень 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () надати довідку про розмір нарахованої та несплаченої пенсії померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (особовий рахунок НОМЕР_1 ), відповідно до нотаріального запиту.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України - 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення складено у повному обсязі та підписане 06 січня 2022 року, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.А. Чекменьов