Справа № 420/19326/21
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Танцюри К.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДФС в Одеській області, яка знайшла своє відображення у ненаданні інформації у відповідь на заяву ОСОБА_1 від 13.09.2021р. та зобов`язання Головного управління ДФС в Одеській області надати відомості у відповідь на заяву ОСОБА_1 від 13.09.2021р., а саме, надати інформацію (розрахунок) про кількість днів невикористаних відпусток (щорічної основної та додаткової) за 2002 - 2012 роки, зобов`язання Головного управління ДФС в Одеській області у разі ненадання інформації (розрахунку) про кількість днів невикористаних відпусток (щорічної основної та додаткової) за 2002 - 2012 роки вважати, що ОСОБА_1 в період за 2002 - 2012 роки у відпустках не був та надати ОСОБА_1 виходячи з цього розрахунок кількості днів невикористаних відпусток за 2002 - 2012 роки.

Ухвалою суду від 08.11.2021р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування наявності підстав для задоволення адміністративного позову позивач у позовній заяві вказав, що він працює в органах податкової міліції з 26.08.1997р. та у слідчих органах податкової міліції з 01.02.2002р. На теперішній час, як вказав позивач, він працює на посаді старшого слідчого першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС в Одеській області. Позивач вказав, що 13.09.2021р. він звернувся до Головного управління ДФС в Одеській області із заявою про надання необхідної інформації: - підготувати та надати розширену довідку щодо грошового забезпечення, яке заявник отримував протягом останніх 26 місяців поспіль до 01.09.2021р. у розрізі: посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням, відсоткова надбавка за вислугу років, а також додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально -побутових питань, та інших виплат з яких сплачується ЄСВ; надати інформацію (розрахунок) про кількість днів невикористаних відпусток ( щорічної основної та додаткової (в тому числі на дітей); надати завірені належним чином копії: послужного списку та трудової книжки, особової справи; надати завірену належним чином копію довідки про результати перевірки заявника щодо відповідності вимогам Закону України «Про очищення влади». Позивач вказав, що він зазначену інформацію намагається отримати від Головного управління ДФС в Одеській області з 02.07.2021р. та до відповідача неодноразово звертався адвокат позивача на адвокатські запити якого також не надавались відповіді. Позивач вказав, що лише 17.09.2021р., у відповідь на запит адвоката від 06.09.2020р., було направлено лист «про розгляд запиту» №515/Ш/15-9 7-07-09 відповідно до якого відповідачем нарешті була дана відповідь щодо невикористаних відпусток ОСОБА_1 , але відповідь по відпусткам була дана лише за 2013 - 2018 роки. У зв`язку з викладеним, та ненаданням повної відповіді на запит, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

07.12.2021р. до суду від відповідача надійшла відповідь на відзив у якій представник відповідача вказав, що не погоджується із позовними вимогами та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідач зазначив, що Головне управління ДФС в Одеській області отримало лист від позивача ОСОБА_1 16.09.2021р. за вх. № 344/В/15-97 та відповідь на заяву зареєстрована за вих. № 544/В/15-97-08-09 від 11.10.2021р. та направлена на адресу позивача 20.10.2021р. з усіма витребуваними документами на 11 аркушах, відповідно до закону України «Про звернення громадян». Відповідач вказав, що позивач звертається до судів з ідентичними позовами з метою отримання в подальшому грошових коштів начебто за спричинену шкоду, а відшкодування моральної шкоди не має бути формою заробітку та не повинно призводити до безпідставного збагачення особи, про що зазначила Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 752/17832/14-ц. В частині вимог позивача про підготовку та надання довідки щодо грошового забезпечення, яке ОСОБА_1 отримував протягом останніх 26 місяців поспіль до 01.10.2021 у розрізі: посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням, відсоткова надбавка за вислугу років, а також додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та інших виплат з яких сплачується ЄСВ, відповідач повідомив, що Головним управлінням ДФС в Одеській області було направлено ОСОБА_1 довідку щодо грошового забезпечення за вх.№604/В/15-97-09 від 11.10.2021; з питання про надання завіреної належним чином копії довідки про результати перевірки ОСОБА_1 щодо відповідності вимог Закону України «Про очищення влади», повідомлено, що завірену належним чином довідку про очищення влади було направлено ОСОБА_1 ; з питання надання інформації (розрахунку) про кількість днів невикористаних відпусток (щорічної основної та додаткової) за 2002-2012 роки, відповідач повідомив, що відповідно до Наказу Міністерства юстиції від 12.04.2012 року №578/5 «Про затвердження Переліку типових документів, то створюються під час діяльності державний органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів», визначено «Про короткострокові відрядження в межах України та за кордон; стягнення; надання щорічних оплачуваних відпусток та відпусток у зв`язку з навчанням - 5 р», тобто інформація, щодо відомостей про відпустки ОСОБА_1 в період 2002-2012 років в Головному управлінні ДФС в Одеській області - відсутня.

08.12.2021р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив у якій позивач зазначив, що відповідач визнає той факт, що ГУ ДФС в Одеській області було отримано заяву від позивача від 16.09.2021р. Позивач вказав, що відповідач надає оцінку обставинам, що не стосуються позовних вимог та й надалі не надає відповіді щодо кількості днів невикористаних відпусток з 2002 по 2012 роки та намагається обмежити позивача у його законних правах. Поряд з цим, позивач наголосив на необґрунтованості посилання відповідача на наказ Міністерства юстиції України №578/5, оскільки він не регламентує порядок відшкодування невикористаних днів відпустки та не спростовує суті позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

13.09.2021р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДФС в Одеській області із заявою у порядку Закону України «Про звернення громадян» у якій позивач просив:

- підготувати та надати розширену довідку щодо грошового забезпечення, яке заявник отримував протягом останніх 26 місяців поспіль до 01.09.2021р. у розрізі: посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням, відсоткова надбавка за вислугу років, а також додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна, допомога на вирішення соціально -побутових питань, та інших виплат з яких сплачується ЄСВ;

- надати інформацію (розрахунок) про кількість днів невикористаних відпусток (щорічної основної та додаткової (в тому числі на дітей);

- надати завірені належним чином копії: послужного списку та трудової книжки, особової справи;

- надати завірену належним чином копію довідки про результати перевірки заявника щодо відповідності вимогам Закону України «Про очищення влади».

Листом Головного управління ДФС в Одеській області від 11.10.2021р. №544/В/15-97-08-09 адресованого ОСОБА_1 надано відповідь на заяву від 13.09.2021р. та надано завірені копії документів та довідку про грошове забезпечення. Також, повідомлено, що невикористані відпустки ОСОБА_1 складають: за 2013 рік-21 доба; за 2014 рік-20 діб; за 2015 рік -26 діб, за 2017 рік-29 діб, за 2018 рік-29 діб(54).

Позивач, посилаючись на те, що ним не отримана відповідь на запит у повному обсязі, а саме про кількість днів невикористаних відпусток (щорічної основної та додаткової) за 2002 - 2012 роки, звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19, 40 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року

№ 393/96-ВР встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частиною 1 ст.15 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

При прийнятті рішення суд враховує, що сам факт складання відповіді на запит не може вважатися наданням відповіді на запит в розумінні статті 20 Закону «Про звернення громадян». Розпорядник інформації, отримавши запит на інформацію, зобов`язаний у термін не більше одного місяця від дня їх надходження не лише скласти на нього відповідь, але й направити таку відповідь заявнику.

Суд зазначає, що відповідно до п.8 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів, зокрема, до внутрішніх поштових відправлень належать: листи - прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю.

Згідно з п.11 Правил поштові відправлення, залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення, поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю.

Відповідно до п.2 Правил розрахунковий документ - це документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Як зазначено відповідачем та підтверджується матеріалами справи, відповідь на звернення позивача від 13.09.2021р., яка отримана відповідачем 16.09.2021р., була складена Головним управлінням ДФС в Одеській області 11.10.2021р., однак направлена вказана відповідь засобами поштового зв`язку лише 20.10.2021р.(а.с.55-56), тобто з порушенням місячного строку встановлено Законом України «Про звернення громадян».

У зв`язку з викладеним та встановленими судом обставинами, суд, керуючись положеннями ч.2 ст.9 КАС України вважає, що наявні підстави для визнання протиправною бездіяльність Головного управління ДФС в Одеській області щодо недотримання місячного строку надання інформації на заяву ОСОБА_1 від 13.09.2021р.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДФС в Одеській області, яка знайшла своє відображення у ненаданні інформації у відповідь на заяву ОСОБА_1 від 13.09.2021р. та зобов`язання Головного управління ДФС в Одеській області надати відомості у відповідь на заяву ОСОБА_1 від 13.09.2021р., а саме, надати інформацію (розрахунок) про кількість днів невикористаних відпусток (щорічної основної та додаткової) за 2002 - 2012 роки, суд зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 від 13.09.2021р. позивач звернувся до Головного управління ДФС в Одеській області із заявою у якій просив, зокрема, надати інформацію (розрахунок) про кількість днів невикористаних відпусток ( щорічної основної та додаткової (в тому числі на дітей).

Тобто, з вказаної заяви не вбачається, що позивач звернувся до Головного управління ДФС в Одеській області із запитом про надання інформації (розрахунок) про кількість днів невикористаних відпусток ( щорічної основної та додаткової) за 2002 - 2012 роки.

Поряд з цим, листом Головного управління ДФС в Одеській області від 11.10.2021р. №544/В/15-97-08-09 адресованого ОСОБА_1 надано відповідь на заяву від 13.09.2021р. та повідомлено, що невикористані відпустки ОСОБА_1 складають: за 2013 рік-21 доба; за 2014 рік-20 діб; за 2015 рік -26 діб, за 2017 рік-29 діб, за 2018 рік-29 діб(54).

Тобто, у зв`язку з тим, що заява ОСОБА_1 не містить в собі чіткість у визначенні періодів за які заявник просив надати інформацію (розрахунок) про кількість днів невикористаних відпусток ( щорічної основної та додаткової), суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності щодо надання вказаної інформації.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідачем надано відповідь на заяву позивача від 13.09.2021р., в тому числі щодо кількості днів невикористаних відпусток ( щорічної основної та додаткової) за період, який не був визначений заявником, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльність Головного управління ДФС в Одеській області, яка знайшла своє відображення у ненаданні інформації у відповідь на заяву ОСОБА_1 від 13.09.2021р. та зобов`язання Головного управління ДФС в Одеській області надати відомості у відповідь на заяву ОСОБА_1 від 13.09.2021р., а саме, надати інформацію (розрахунок) про кількість днів невикористаних відпусток (щорічної основної та додаткової) за 2002 - 2012 роки, зобов`язання Головного управління ДФС в Одеській області у разі ненадання інформації (розрахунку) про кількість днів невикористаних відпусток (щорічної основної та додаткової) за 2002 - 2012 роки вважати, що ОСОБА_1 в період за 2002 - 2012 роки у відпустках не був та надати ОСОБА_1 виходячи з цього розрахунок кількості днів невикористаних відпусток за 2002 - 2012 роки.

Щодо посилання позивача на те, що зазначену інформацію щодо кількості невикористаних відпусток за період 2002-2012 р.р. він намагається отримати від Головного управління ДФС в Одеській області з 02.07.2021р. та до відповідача неодноразово звертався адвокат позивача на адвокатські запити якого також не надавались відповіді, суд зазначає, що предметом розгляду справи є бездіяльність Головного управління ДФС в Одеській області щодо надання інформації на заяву ОСОБА_1 від 13.09.2021р. та відповідно суд не надає оцінку щодо надання відповіді на заяви, які їй передували.

Разом з тим, суд не надає оцінку посиланням представника відповідача на те, що відомості про відпустки ОСОБА_1 в період 2002-2012 років в Головному управлінні ДФС в Одеській області - відсутні, оскільки вказане не відноситься до предметом спору про визнання протиправною бездіяльності щодо надання інформації на заяву ОСОБА_1 .

При цьому, суд наголошує, що заява ОСОБА_1 не містить запит щодо надання інформації (розрахунку) про кількість днів невикористаних відпусток (щорічної основної та додаткової (в тому числі на дітей) за період 2002-2012, а відповідь Головного управління ДФС в Одеській області не містить відмову у надані зазначеної інформації.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 р.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Частиною 3 ст.139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи наведене, з урахуванням приписів ст. 139 КАС України, оскільки суд прийшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем позовних вимог, та з урахуванням ч.2 ст.9 КАС України частково задовольнив позов, судовий збір не підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адмінстративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС в Одеській області (, вул. Семінарська 5, м.Одеса) щодо недотримання місячного строку надання інформації на заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) від 13.09.2021р.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра