Справа № 428/10533/21
Суддя: Шубочкіна Т. В.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/428/199/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Шубочкіної Т.В.,

за участю секретаря Волкової О.М.,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Луганській області, поліцейського батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції в Луганській області Самойлова Володимира Сергійовича про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Луганській області, поліцейського батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції в Луганській області Самойлова Володимира Сергійовича про скасування постанови.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідно до винесеної спірної постанови, позивач визнаний у здійсненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення України. Позивач вважає, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач суттєво порушив норми КУпАП, що призвело до незаконного накладення адміністративного стягнення на позивача. Також, позивач зазначив, що йому не було роз`яснено жодних прав та обов`язків.

На підставі викладеного просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 15.11.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Луганській області, поліцейського батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції в Луганській області Самойлова Володимира Сергійовича про скасування постанови прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд зазначеної адміністративної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

З метою недопущення порушення прав відповідача на подання відзиву на позовну заяву, зустрічної позовної заяви, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, тощо, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено повідомлення про розгляд даної цивільної справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідачем надано письмовий відзив, в якому зазначено, що позивачу було повідомлено причину зупинки, особу поліцейського, роз`яснено права та обов`язки, відповідач заперечує проти задоволення позову та скасування накладенної постанови.

Дослідивши матеріали справи та докази, якими сторони обґрунтували вимоги та заперечення, суд прийшов до наступного.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Також, згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В ст.9 КУпАП, поняття адміністративного правопорушення визначено, зокрема під таким порушенням, яке слід розуміти, як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимого ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення. При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

30.10.2021 року відповідачем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 680,00 гривень.

Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 30.10.2021, керуючи транспортним засобом СПВ-20, державний номерний знак НОМЕР_1 , він здійснив зупинку на перехресті, тим самим створив перешкоду для руху іншому учаснику дорожнього руху, а саме тролейбусу, чим порушив п.15.9 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст.122 КУпАП.

На відеозапису встановлено, як позивач не заперечує той факт, що здіснив зупинку з порушенням Правил дорожнього руху, та надав пояснення, що здійснити зупинку йому дозволили водії маршрутних транспортних засобів. Також, із відео нагрудних камер поліцейськихї вбачається, що позивачу було повідомлено причину зупинки, особу поліцейського, роз`яснено його права та надано можливістьскористатися своїми правами згідно до ст.268 КУпАП та с.63 Конституції України.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У відповідності до п.15.9 «ґ» зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т - подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Частиною 1 статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 73 КАС України визначено, що:

1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно до статей 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статею 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення та визначення його вини, суд звертає увагу на стандарт доказування - «поза розумним сумнівом», прикладом якого є доказування вини у кримінальному судочинстві, закріплений у КПК України, та його застосування визнано у практиці (постанови Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №545/1642/15-к ; від 21.02.2018 у справі №706/616/16-к), позивачем не надано жодних доказів, щодо спростування вини.

Враховуючи викладене, суд вважає адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Луганській області, поліцейського батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції в Луганській області Самойлова Володимира Сергійовича про скасування постанови не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 9-11, 14, 72-77, 229, 250, 255, 257, 293, 295, 297, Перехідними положеннями КАС України, ст.283 КУпАП України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позова ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Луганській області, поліцейського батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції в Луганській області Самойлова Володимира Сергійовича про скасування постанови - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Першому апеляційному адміністративному суді через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. В. Шубочкіна