Справа № 440/11105/21
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2022-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 05 січня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/11105/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Чеснокової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2021 року позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 51 від 26 березня 2021 року про зменшення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача з 90% до 56% під час здійснення його перерахунку з 19 лютого 2020 року на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 02/917/2020-вих від 28 лютого 2020 року;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача з 19 лютого 2020 року на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 02/917/2020-вих від 28 лютого 2020 року та з урахуванням його відсоткового розміру 86%;

зобов`язати відповідача здійснити виплату недоплаченої частини щомісячного довічного грошового утримання з 19 лютого 2020 року.

Позов обґрунтований тим, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року у справі № 440/4599/20 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснено позивачу перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області № 02/917/2020-вих від 28 лютого 2020 року, проте при здійсненні такого перерахунку відповідачем протиправно зменшено відсотковий розмір такого довічного грошового утримання судді у відставці до 56%.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву зазначив, що при перерахунку та виплаті позивачу щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці відповідач керувався приписами чинної на час перерахунку статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, на підставі якої, виходячи зі стажу роботи позивача на посаді судді 23 років 10 місяців 23 дні, визначив розмір щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді. Відтак, відповідач діяв у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами України.

Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази та аргументи учасників справи, вказані у заявах по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Позивач є суддею у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання з 2016 року, що визнається сторонами та підтверджується наявними матеріалами його пенсійної справи.

Тривалість стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання була предметом спору в адміністративній справі № 440/845/19.

Так, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року у справі № 440/845/19, яке набрало законної сили 18 червня 2019 року, зобов`язано територіальний орган Пенсійного фонду України Полтавської області зарахувати до стажу роботи позивача, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, окрім стажу роботи на посаді судді (23 роки 10 місяців 23 дні), весь календарний період проходження строкової служби (2 роки 1 місяць 6 днів), половину строку навчання у вищому учбовому закладі (1 рік 11 місяців 1 день), період роботи на посадах слідчого прокуратури Новосанжарського району та прокурора Шишацького району (10 років 9 місяців 7 днів).

Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області сформовано довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового тримання судді у відставці № 02/917/2020-вих від 28 лютого 2020 року, згідно з якою суддівська винагорода станом на 18 лютого 2020 року складає 113508,00 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року у справі № 440/4599/20, яке набрало законної сили 03 лютого 2021 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою територіального управління Державної судової адміністрації України у Полтавській області № 02/917/2020-вих від 28 лютого 2020 року, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

На виконання вищевказаного судового акта Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області позивачу здійснено перерахунок довічного грошового тримання судді у відставці, проте такий перерахунок здійснено з урахуванням тривалості стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, лише 23 роки 10 місяців 23 дні, що зумовило встановлення відповідачем відсоткового розміру соціальної виплати позивача на рівні 56% суддівської винагороди.

Вищевказаний перерахунок оформлено рішенням № 51 від 26 березня 2021 року.

Не погодившись з перерахунком щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області № 02/917/2020-вих від 28 лютого 2020 року з 19 лютого 2020 року у розмірі 56% від суми суддівської винагороди та з діями щодо зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 126 Конституції України встановлено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, який набрав чинності 30 вересня 2016 року /далі - Закон № 1402-VIII/, визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Відповідно до частин першої та другої статті 142 Закону № 1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 142 Закону № 1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

До 18 лютого 2020 року в Законі Україні "Про судоустрій і статус суддів" діяла норма пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення", відповідно до якої право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя йде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI Про судоустрій і статус суддів. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Рішенням Конституційного Суду України № 2-р/2020 від 18 лютого 2020 року у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень пунктів 4, 7, 8, 9, 11, 13, 14, 17, 20, 22, 23, 25 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень визнаний неконституційним.

Приймаючи таке рішення, Конституційний Суд України виходив з того, що розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів, які не проходили оцінювання за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності та вийшли у відставку, відрізняється від розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийдуть у відставку після успішного проходження такого оцінювання. Отже, судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесятип`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом № 1402. Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

Відповідно до статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, з 18 лютого 2020 року в законодавстві відсутні норми, які окремо регулюють питання визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання для суддів у відставці, які пройшли кваліфікаційне оцінювання, та для суддів, які не пройшли кваліфікаційне оцінювання відповідно до вимог Закону № 1402 (в тому числі суддів, які вийшли у відставку до набрання чинності Законом України Про судоустрій і статус суддів від 02 червня 2016 року № 1402-VIII).

Отже, під час перерахунку щомісячного грошового утримання позивача з 19 лютого 2020 року згідно з довідкою територіального управління Державної судової адміністрації України у Полтавській області № 02/917/2020-вих від 28 лютого 2020 року та на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року у справі № 440/4599/20 належить застосовувати алгоритм визначення його відсоткового розміру, передбачений частинами третьою та четвертою статті 142 Закону № 1402-VI.

Вирішуючи питання щодо наявності/відсутності підстав для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 19 лютого 2020 року на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області № 02/917/2020-вих від 28 лютого 2020 року із розрахунку 86% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, суд зазначає наступне.

З урахуванням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року у справі № 440/845/19 стаж роботи позивача, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, складає 38 років 10 місяців 7 днів: стаж роботи на посаді судді (23 роки 10 місяців 23 дні) + весь календарний період проходження строкової служби (2 роки 1 місяць 6 днів) + половина строку навчання у вищому учбовому закладі (1 рік 11 місяців 1 день) + період роботи на посадах слідчого прокуратури Новосанжарського району та прокурора Шишацького району (10 років 9 місяців 7 днів).

Відтак, у розумінні вимог частин третьої та четвертої статті 142 Закону № 1402-VI відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача складає 86% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Проте, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення № 51 від 26 березня 2021 року про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачу з 19 лютого 2020 року на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області № 02/917/2020-вих від 28 лютого 2020 року лише в розмірі 56% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, чим порушено вимоги частин третьої та четвертої статті 142 Закону України № 1402-VIII .

Оскільки дії відповідача щодо здійснення позивачу з 19 лютого 2020 року перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 56% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, знайшли своє відображення в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 51 від 26 березня 2021 року, то суд вважає, що саме це рішення створює для позивача негативні правові наслідки.

Визнання ж протиправними дій ГУ ПФУ в Полтавській області щодо зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 90% до 56% при здійсненні перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового з 19 лютого 2020 року не призведе до ефективного захисту порушеного права позивача.

Обираючи належний спосіб захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 51 від 26 березня 2021 року в частині перерахунку суми довічного грошового утримання позивача, виходячи з 56% від розміру суддівської винагороди працюючого судді та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити позивачу з 19 лютого 2020 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області № 02/917/2020-вих від 28 лютого 2020 року з урахуванням відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання на рівні 86% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а також здійснити його виплату з урахуванням фактично виплачених сум.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору загальному розмірі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 51 від 26 березня 2021 року в частині перерахунку суми довічного грошового утримання ОСОБА_1 , виходячи з 56% від розміру суддівської винагороди працюючого судді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області № 02/917/2020-вих від 28 лютого 2020 року з урахуванням відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання на рівні 86% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а також здійснити його виплату з урахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили відповідно до положень статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, визначені статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Чеснокова