Справа № 200/15059/21
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про поновлення строку звернення до суду

10 січня 2022 р. Справа №200/15059/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про: визнання протиправними дії Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком № 1 періодів роботи з 01.01.2014 року по 01.12.2016 року та з 01.03.2017 року по 23.03.2017 року, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком № 1 періодів роботи з 01.01.2014 року по 01.12.2016 року та з 01.03.2017 року по 23.03.2017 року, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсію ОСОБА_1 , починаючи з 17.12.2020 року.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком № 1 періодів роботи з 01.01.2014 року по 01.12.2016 року та з 01.03.2017 року по 23.03.2017 року, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком № 1 періодів роботи з 01.01.2014 року по 01.12.2016 року та з 01.03.2017 року по 23.03.2017 року, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсію ОСОБА_1 , починаючи з 17.12.2020 року.

Разом з позовною заявою позивачем надано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом. В обґрунтування заяви позивач вказує, що пенсійні виплати було призначено з 17.12.2020 року, розмір щомісячної пенсійної виплати жодного разу не зменшувався. Тобто зовнішні прояви дій пенсійного органу мали послідовний і очікуваний, тобто звичайний характер. Після призначення пенсійних виплат у ОСОБА_1 не було жодних підстав сумніватися у правомірності дій Пенсійного фонду, адже відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Легітимне очікування кожної особи у демократичній державі є те, що суб`єкти владних повноважень у правовідносинах діють добросовісно і у законний спосіб, адже демократичний правовий режим гарантує відсутність повсюдного прояву свавілля, порушення прав особи є виключними випадками.

Позивач зазначає, що відповідно до пункту 4.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Наведений припис є імперативною вимогою, яку має виконати саме пенсійний орган, після виконання якої правомірно стверджувати, що пенсіонер «знав» або «повинен був дізнатись» про порушення свого права.

Позивач зазначає, що він повинен був дізнатися про порушення його прав за умови: виконання з боку Пенсійного фонду імперативного припису про направлення повідомлення або рішення про призначення пенсії, яке містило би в собі конкретні дані, хоча б про кількість років, які враховано до пільгового стажу, адже кожна особа має більш-менш приблизне уявлення про кількісні ознаки свого трудового стажу; якщо б від дати подання заяви пенсію було спочатку обчислено правильно, але згодом її було б перераховано у бік зменшення, що було б достатньою зовнішньою ознакою, за наявності якої необхідно своєчасно реагувати.

Позивач наголошує, що жодного рішення, повідомлення тощо з боку відповідача пенсіонеру направлено не було, з якого можливо було дізнатися про неправильне обчислення пільгового стажу.

Позивач зазначає, що фактично про порушення своїх прав дізнався з листа від 05.05.2021 року №0567-02- 8/10402, який наданий на адвокатський запит.

З огляду на зазначені обставини позивач просив суд поновити строк звернення до суду.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказував на те, що позивачем порушений шестимісячний строк звернення до суду визначений статтею 122 КАС України.

Розглянувши заяву про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

У відповідності до статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За приписами частини 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

За частиною другою статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Суд зазначає, що законодавче обмеження строку звернення до адміністративного суду, насамперед обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція ЄСПЛ у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Водночас, процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року в справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain» («Перез де Рада Каванілес проти Іспанії»), заява №28090/95).

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Таким чином, право на доступ до правосуддя в Україні, як і в більшості держав світу, не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання іншого, не менш важливого принципу - верховенства права, а точніше, одного з його елементів - принципу правової визначеності.

Суд враховує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права (стаття 8 Основного Закону).

Відтак, одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду в розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.

З матеріалів справи встановлено, що позивачу 17.12.2020 року призначено пенсію за віком на пільгових умова за Списком № 1, однак, при розрахунку стажу до пільгового стажу не були враховані періоди роботи з 01.01.2014 року по 01.12.2016 року, з 01.03.2017 року по 23.03.2017 року.

При цьому, суд наголошує, що Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду Донецької та Пенсійний фонд України не повідомляли з яких підстав з 01.01.2014 року по 01.12.2016 року, з 01.03.2017 року по 23.03.2017 року не зараховано до пільгового стажу зазначені періоди.

Отже, на думку суду позивач не був належним чином обізнаний про не зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 01.01.2014 року по 01.12.2016 року, з 01.03.2017 року по 23.03.2017 року.

Крім того у порушення вимог Порядку № 22-1 відповідачем не було прийнято рішення про не зарахування до пільгового стажу періодів роботи.

Крім того, суд враховує, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, постійно проживає на окупованій території м. Ровеньки, та у зв`язку з запровадженням карантинних заходів на території України обмежений у праві пересуванні через пропускні пункти з лінією розмежування, отже не міг своєчасно звернутися до суду з даним позовом.

На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку що строк звернення до суду пропущений із поважних причин, відповідно вважає за необхідне поновити строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Керуючись ст. 122, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком № 1 періодів роботи з 01.01.2014 року по 01.12.2016 року та з 01.03.2017 року по 23.03.2017 року, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком № 1 періодів роботи з 01.01.2014 року по 01.12.2016 року та з 01.03.2017 року по 23.03.2017 року, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсію ОСОБА_1 , починаючи з 17.12.2020 року.

Повний текст ухвали складено та підписано 10 січня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Суддя В.В. Олішевська