Справа № 420/18498/21
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2022-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючої судді Бойко О.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах з 08.07.2020, вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом довідповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:

1.Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області () щодо не зарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу періоди роботи з 01.01.1992 по 31.07.2019.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», розділу ХХVIII Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 з 08.07.2020 року.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція Позивача.

08.07.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного Управління ПФУ в Одеській області від 17.07.2020 №28 відмовлено позивачу у призначенні пенсії, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи на вказаних посадах з 01.01.1992 по 31.07.2019, вважаючи, що відсутня атестація робочого місця.

Позивач вважає, що відповідач своєю відмовою порушив його конституційні права на отримання відповідної пенсії. Оскільки, позивач згідно з записами в трудовій книжці та архівних довідок з 01.01.1992 по 31.07.2019 р. працював на посадах зі шкідливими умовами праці, а саме на посаді «електрогазозварювальник».

Позивач у позові просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, з підстав, викладених у позові.

(б) Позиція Відповідача

23.11.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог, просить відмовити у їх задоволенні та зазначає, що загальний стаж роботи позивача складає 32 роки 07 місяців 06 днів, в тому числі стаж роботи на пільгових умовах 05 р. 09 міс. 28 днів. У зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу для призначення пенсії, відповідач правомірно відмовив у призначенні пенсії за вислугу років.

ІІІ. Процедура та рух справи

08.11.2021 Одеський окружний адміністративний суд виніс ухвалу про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

IV. Обставини, встановлені судом та докази на їх підтверження

Так суд, встановив, що позивач 08.07.2020 р. звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного Управління ПФУ в Одеській області від 17.07.2020 р. №28 відмовлено позивачу у призначенні пенсії, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи на вказаних посадах з 01.01.1992 по 31.07.2019, вважаючи, що відсутня атестація робочого місця. Також не врахована довідка № 2762 від 18.10.2017 у зв`язку із відсутністю робочих місць.

Зазначене рішення мотивоване тим, що позивачем не додано до заяви про призначення пенсії на пільгових умовах наказів про проведення атестації робочих місць за період роботи на посаді електрогазозварювальника з 01.01.1992 по 31.07.2019.

Позивач вважає, що відповідач своєю відмовою порушив її конституційні права на отримання відповідної пенсії.

Суд встановив, що відповідно до записів в трудовій книжці позивача серія та архівних довідок працював на посадах зі шкідливими умовами праці, а саме на посаді «електрогазозварювальник», зокрема:

з 13.04.1983 по 14.07.1983 зарахований на період проходження виробничої практики електрогазозварювальником по 2 розряду;

з 01.08.1983 по 01.11.1983 - зарахований електрогазозварювальником по 4 розряду;

з 09.11.1983 по 29.11.1985 служба в лавах ЗС;

з 04.03.1986 по 14.12.1993 переведений електрогазозвалювальником по 3 розряду;

з 14.12.1993 по 22.11.1999 переведений електрогазозвалювальником по 4 розряду;

з 22.11.1999 по 01.12.2000 переведений електрогазозварювальником по 5 розряду ;

з 01.12.2000 по 01.11.2002 переведений електрогазозварювальником по 5 розряду;

з 01.11.2002 по 24.09.2007 переведений електрогазозварювальником по 5 розряду;

з 10.05.2011 по 08.02.2013 - переведений електрогазозварювальником по 5 розряду;

з 18.03.2013 по 18.03.2013 прийнятий на посаду-докера механізатора;

з 18.03.2013 по 18.10.2013 - переведений електрогазозварювальником по 5 розряду;

з 24.03.2014 по 31.10.2014 прийнятий на посаду електрогазозварювальником по 5 розряду;

з 04.03.2015 по 31.08.2015 - прийнятий на посаду електрогазозварювальником по 5 розряду;

з 22.02.2016 по 01.06.2016 - прийнятий на посаду електрогазозварювальником по 5 розряду;

з 01.06.2016 по 15.02.2017 - прийнятий на посаду електрогазозварювальником по 6 розряду;

з 06.03.2017 по 26.10.2017 прийнятий на посаду електрогазозварювальником по 5 розряду.

Загальний страховий стаж позивача складає 32 роки 07 місяців 06 днів.

Вирішуючи питання щодо правомірності вимог позивача суд виходить з наступного.

V. Джерела права та висновки суду.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Органи Пенсійного фонду України, як державний орган, що реалізує право громадян на пенсійне забезпечення, їх посадові та службові особи, зобов`язані неухильно дотримуватись прав громадян при призначенні і виплаті пенсій, вживати заходи щодо попередження їх порушення, надавати допомогу громадянам у витребуванні та оформленні необхідних для призначення пенсії документів.

Згідно з п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Згідно з ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документові, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 цього Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій (пункт 20 Порядку №637).

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Суд встановив, що відповідно до записів в трудовій книжці позивача серія та архівних довідок працював на посадах зі шкідливими умовами праці, а саме на посаді «електрогазозварювальник». Загальний страховий стаж позивача складає 32 роки 07 місяців 06 днів.

Крім того, позивачем до ПФУ було надано довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії (належним чином посвідчена копія надається, оригінал знходитьсяв матеріалах пенсійної справи):

- довідка № 1168 від 13.04.2020 р., в якій зазначено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на у період з 18.03.2013 р. по 18.10.2013 р., з 24.03.2014 р. по 31.10.2014 р.,з 04.03..2015 р. по 31.08.2015 р., з 06.03.2017 р. по 26.10.2017 р. на посаді електрогазозварювальник 5 розряду, що передбачена Списком № 2, розділ ХХХІІІ, постанова КМУ № 36 п.33 від 16.01.2003 р.

- довідка № 61 вд 09.06.2020 р., в якій зазначено, що ОСОБА_1 працював на посаді електрогазозварювальник з 04.03.1986 р. по 24.09.2007 р., з 10.05.2011 р. по 08.02.2013 р., з 22.02.2016 р. по 15.02.2017 р.

- довідка № СУП-196 від 04.03.2020 р., в якій зазначено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день у період з04.03.1986 р. по 31.12.1991 р., виконував ручне електродугове зварювання деталей, вузлів та конструкцій з вуглецевих сталей. Контактним, точковим істиковим зварюванням не займався. Був на посаді електрогазозварювальником, що передбачена Списком № 2, розділ ХХХІІІ.

- довідка № 2763 від 18.10.2017 р. та № 2762 від 18.10.2017 р. , в яких зазначено, що ОСОБА_1 працював на посаді докера-механізатора, 18.03.2013 р. переведений електрогазозварювальником 5 розряду з 18.03.2013 р. по 18.10.2013 р., з 324.03.2014 р. по 31.10.2014 р., з 04.03.2015 р. по 31.08.2015 р.,з 06.03.2017 р. по 26.10.2017 р., працював повний робочий день.

В спірний період роботи позивача професія «електрогазозварювальник» відносилася до Списку № 2.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (надалі - Порядок), (п. 3) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи.

При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року. Зазначаємо, про те, якщо пільгова робота - до 31 грудня 1991 року, застосовуються Списки № 1,2 затверджені установою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1,2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1,2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162. Розділом XXXII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, передбачалися газозварювальники та їх підручні, електрозварники та їх підручні. Розділом XXXIII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №2 10, передбачалася посада "електрозварник". Постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 1994 року № 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII "Загальні професії" передбачені електрозварники та газозварники.

Підставою не зарахування стажу відповідача для призначення пенсії стала відсутність підтвердження атестації робочих місць.

Згідно з пунктами 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (набрала чинності з 21.08.1992 року), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Пунктом 4 вище згаданого Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Отже, необхідними умовами для виникнення права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. При цьому, стаж пільгової роботи підтверджується результатами атестації робочих місць за умовами праці після 22.08.1992 року. Як вбачається з записів в трудовій книжці, позивач працював: - з 13.04.1983 р. по 14.07.1983 р. зарахований на період проходження виробничої практики електрозварювальником по 2 розряду - з 01.08.1983 р. по 01.11.1983 р. Зарахований електрозварювальником по 4 розряду - з 09.11.1983 р. по 29.11.1985 р. служба в лавах ЗС - з 04.03.1986 р. по 14.12.1993 р.-переведений електрогазозварювальником 3 розряду - з 14.12.1993 р. по 22.11.1999 р.- передений електрогазозварювальником 4 розряду - з 22.11.1999 р. по 01.12.2000 р. передений електрогазозварювальником 5 розряду - з 01.12.2000 р. по 01.11.2002 р. переведений газоелектрозварювальником 5 розряду - з 01.11.2002 р. по 24.09.2007 р. газоелектрозварювальника 5 розряду - з 10.05.2011 р. по 08.02.2013 р. електрогазозварювальник 5 розряду Документ сформований в системі «Електронний суд» 21.11.2021 5 - 18.03.2013 р. по 18.03.2013 р. прийнятий на посаду докера-механізатора - з 18.03.2013 р. по 18.10.2013 р. переведений електрогазозварювальником 5 розряду - з 24.03.2014 р. по 31.10.2014 р. прийнятий на посаду електрогазозварювальником 5 розряду - з 04.03.2015 р. по 31.08.2013 р.- прийнятий електрогазозварювальником 5 розряду - з 22.02.2016 р. по 01.06.2016 р. прийнятий на посаду електрогазозварювальник 5 розряду - з 01.06.2016 р. по 15.02.2017 р. - електрогазозварювальник 6 розряду - з 06.03.2017 р. по 26.10.2017 р. електрогазозварювальник 5 розряду З огляду на вищезазначене, така професія як електрогазозварювальник (газоелектрозварювальник) в спірний період була передбачена у всіх Списках № 2.

Також, трудова книжка позивача містить чітко визначені періоди роботи, назви посад, які передбачають зарахування пільгового стажу. Водночас, робота позивача на посаді електрогазозварника у 01.09.1980 р. по року по 31.12.1991 р. не вимагала підтвердження атестації робочого місця, матеріалами, доданими до позову підтверджена про шкідливий її характер, а тому цей період роботи позивача необхідно зарахувати до пільгового стажу за Списком №2.

Оскільки робота, яку виконував позивач протягом періодів, зазначених у трудовій книжці, законодавством віднесена до посад з шкідливими умовами праці, які дають право на пільгову пенсію за Списком №2, а відповідачу були надані відповідні документи, вважаємо, що позивач має право на пільгову пенсію відповідно до вимог ст. ст. 13, 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а відмова відповідача у призначенні такої пенсії є неправомірною. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивач звернувся до відповідача саме 08.07.2020 р., що не оспорюється відповідачем, про що відображено в рішенні № 28. У випадку пропуску тримісячного строку, згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією. Враховуючи вищевикладене, призначення пенсії повинно бути здійснено з дати подання заяви до управління пенсійного фонду, а саме з 08.07.2020 року.

Суд не бери до уваги посилання відповідача, що відсутність підтвердження обствни щодо трудового стажу не пооджує виникненн права на зарахування пільгового стажу, та те що саме така правова позиція щодо атестації робочого місця викладена у постановах Верховного суду України від 10.09.2013 р. № 21-183а13, від 25.11.2014 р. № 21-519а14 від 19.05.2015 р. № 21-175а15, постанові Вищого адміністративного суду України від 24.05.2016 р. по справі № К/800/36821/15, виходячи з такого.

Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Верховного Суду України про відсутність підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах у разі відсутності результатів атестації робочого місця. Так, 19 лютого 2020 р. Велика Палата Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а залишила без задоволення касаційну скаргу управління Пенсійного фонду, яку скаржник обґрунтовував висновком Верховного Суду України. Позивач у вище вказаній справі просив визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, затвердженим постановою КМУ від 24 червня 2016 р. № 461, та зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог п. «б» ст. 13 Закону «Про пенсійне забезпечення», у чому йому було протиправно відмовлено з посиланням на відсутність необхідного пільгового стажу до стажу не зараховано період роботи на посаді шліфувальника абразивними кругами сухим способом, оскільки відсутня атестація робочого місця на вказаній посаді. Управління Пенсійного фонду подало касаційну скаргу, у якій зазначило, що відповідно до п. 10 Порядку застосування Списків № 1 та № 2, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 р. № 637.

При цьому, Верховний Суд України у справі № 21-519а14 зробив висновок, що атестація робочих місць здійснюється згідно з Порядком № 442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 р. № 41. Відсутність підтвердження її проведення унеможливлює виникнення права на зарахування пільгового стажу. Велика Палата Верховного Суду, залишаючи касаційну скаргу без задоволення, зазначила, що аналіз норм Кодексу законів про працю України та Закону «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 р. № 2694-XII свідчить про те, що роботодавець зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Отже, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, де з вини власника не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону № 1788-XII. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. За непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць відповідальність покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Таким чином, суд робить висновок, що відсутні підстави для не зарахування періоду роботи позивача з 01.01.1992 по 31.07.2019 р. в на посаді «електрогазозварювальником» до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2, а тому рішення Головного Управління ПФУ в Одеській області від 17.07.2020 р. №28, яким позивачу було відмовлено у підтвердженні вказаного періоду роботи є протиправним, як і дії щодо не зарахування періоду роботи позивача з 01.01.1992 по 31.07.2019 р. в на посаді «електрогазозварювальником» до пільгового стажу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що адміністративний позов належить до задоволення.

VI. Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи з 01.01.1992 по 31.07.2019.

3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», розділу ХХVIII Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 з 08.07.2020 року.

4.Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України Одеської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1816,00 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна,83, .

Суддя О.Я. Бойко