Справа № 440/15547/21
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про закриття провадження у справі
10 січня 2022 рокум. ПолтаваСправа № 440/15547/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості по пенсії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою (з урахуванням уточненої позовної заяви) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:
- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 01 квітня 2019 року по 30 квітня 2021 року;
- стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 заборгованості по пенсії, що виникла за період з 01 квітня 2019 року по 30 квітня 2021 року в розмірі 109106,41 грн шляхом перерахування коштів на його поточний рахунок, вказаний в пенсійній справі /а.с. 15-16/.
Позов обґрунтований тим, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року у справі №440/251/21 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача за період з 01 квітня 2019 року по 30 квітня 2021 року та заборгованість пенсії по вказаному рішенню у розмірі 109106,41 грн внесена до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Не погоджуючись з діями відповідача щодо не виплати пенсії за період з 01 квітня 2019 року по 30 квітня 2021 року в сумі 109106,41 грн, що нарахована на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року у справі №440/251/21, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 22/ зазначив, що листом №6998-6426/Б-02/8-1600/21 від 19 липня 2021 року позивачу повідомлено про те, що заборгованість по пенсії за рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року у справі №440/251/21 за період з 01 квітня 2019 року по 30 квітня 2021 року у розмірі 109106,41 грн внесена до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.
Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.
Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року у справі №440/251/21, що набрало законної сили 30 березня 2021 року (реєстраційний номер в ЄДРСР 95135876), адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні з 01 квітня 2019 року перерахунку та виплати основного розміру пенсії на підставі довідки Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №12/271/фп60569 від 20 листопада 2020 року про розмір його грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року, статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII від 20 грудня 1991 року, постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30 серпня 2017 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року перерахунок основного розміру пенсії на підставі довідки Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №12/271/фп60569 від 20 листопада 2020 року про розмір його грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року, статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII від 20 грудня 1991 року, постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30 серпня 2017 року та виплатити пенсію з урахуванням проведених виплат.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №6998-6426/Б-02/8-1600/21 від 19 липня 2021 року /а.с. 28/ на його звернення ОСОБА_1 повідомлено, що заборгованість по пенсії за рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року у справі №440/251/21 за період з 01 квітня 2019 року по 30 квітня 2021 року у розмірі 109106,41 грн внесена до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Виплата коштів на виконання судового рішення по справі №440/251/21 здійснюватиметься в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №12651-12642/Б-02/8-1600/21 від 05 листопада 2021 року /а.с.34-35/ ОСОБА_1 на його звернення повідомлено, що з приводу порушеного ним питання надана вичерпна відповідь листом №6998-6426/Б-02/8-1600/21 від 19 липня 2021 року, а також повідомлено, що фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, що здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачено у складі бюджетної програми за КПКВК 2506080 "Фінансування виплат пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду". Відтак, виплата коштів на виконання судових рішень здійснюватиметься в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.
Не погоджуючись з діями ГУ ПФУ в Полтавській області щодо невиплати пенсії за період з 01 квітня 2019 року по 30 квітня 2021 року у розмірі 109106,41 грн, що нарахована на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року у справі №440/251/21, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з такого.
Відповідно до приписів пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Відповідно до пункту 2 цієї частини публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома або більше особами стосовно їхніх прав та обов`язків у конкретних правовідносинах, у яких однієї із сторін є суб`єкт владних повноважень, наділений можливістю владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єктів.
Разом з цим, як визначено частиною першою статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
В силу частини другої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Положеннями статті 382 КАС України визначені спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.
Приписами частини першої статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Таким чином, нормами процесуального закону встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для зобов`язання відповідача належним чином виконати рішення суду.
Вказані правові норми мають на меті забезпечити належне виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів суд встановив, що цей спір фактично пов`язаний з протиправним, як на думку ініціатора звернення, невиконанням відповідачем рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року у справі №440/251/21 в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області виплатити позивачу суму пенсії після її перерахунку.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
При розгляді позовних вимог стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.
Такі висновки відповідають висновкам Верховного Суду, що містяться в постановах від 26 травня 2020 року у справі №522/5265/17, від 24 вересня 2020 року у справі №640/15623/19.
Звертаючись до суду із позовними вимогами про стягнення з ГУ ПФУ в Полтавській області заборгованості із виплати пенсії за період за період з 01 квітня 2019 року по 30 квітня 2021 року у розмірі 109106,41 грн, позивач фактично оскаржує дії (бездіяльність) ГУ ПФУ в Полтавській області, що мали місце під час виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року у справі №440/251/21.
Таким чином, оскаржувані дії (бездіяльність) ГУ ПФУ в Полтавській області, які вчинені (допущена) на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року у справі №440/251/21, можуть бути оскаржені відповідно до статті 383 КАС України.
Такий порядок оскарження дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, вчинених (допущених) на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини п`ятої статті 383 КАС України, відповідно до якої розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених (допущених) суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів з дня її отримання.
Суд також враховує, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі буде суперечити статті 129-1 Конституції України.
З огляду на вищенаведене, суд доходить висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі №355/1648/15-а.
У спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.
Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21 листопада 2019 року у справі №802/1933/18-а та від 30 березня 2021 року у справі №580/3376/20.
Підсумовуючи вищенаведене, є підстави стверджувати, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.
Тобто, якщо позивач вважає протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, прийняті (вчинені, допущені) на виконання вищевказаного рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року у справі №440/251/21, то він міг звернутися до суду в порядку КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.
Така позиція суду відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 22 серпня 2019 року у справі №522/10140/17.
Відповідно до пунктів 1 та 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства; якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Беручи до уваги те, що є таке, що набрало законної сили, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року у справі №440/251/21 з того самого фактично предмету спору (щодо виплати пенсії на підставі довідки Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №12/271/фп60569 від 20 листопада 2020 року), з тих же підстав та між тими самими сторонами, суд доходить висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.
Згідно із частиною другою статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Таким чином, повторне звернення позивачем з вказаними позовними вимогами не допускається.
Керуючись статтями 238-239, 243, 248, 256, 294, 383 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі №440/15547/21 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості по пенсії.
Роз`яснити, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Копію ухвали надіслати учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.
Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.І. Слободянюк