Справа № 420/19540/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податку,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 19 жовтня 2021 року надійшла позовна заява Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_1 згідно рішення заступника начальника Головного управління ДПС в Одеській області від 20.07.2021 року.

Ухвалою від 18 листопада 2021 року після усунення недоліків позовної заяви, прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) учасників справи та призначено перше судове засідання на 16 грудня 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДПС в Одеській області прийнято наказ від 13.07.2021 року № 4868-п «Про проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 » та на підставі даного наказу, направлень на проведення перевірки 15.07.2021 року було здійснено вихід за податковою адресою платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , з метою проведення фактичної перевірки з питань здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання пального, спирту етилового платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, пального, здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку, але ФОП ОСОБА_1 відмовлено у допуску перевіряючих до проведення перевірки, про що складено акт, а тому 20.07.2021 року заступником начальника ГУДПС в Одеській області було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 .

Таким чином, позивач вважає, що враховуючи той факт, що відповідачем відмовлено в допуску посадових осіб до перевірки наявні всі правові підстави для застосування адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_1 .

Додатково позивач зазначив, що Головне управління ДПС в Одеській області зверталося до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту, але ухвалою суду по справі № 420/12623/21 було повернуто заявнику, а при повторному зверненні заяву залишено без розгляду. Тому позивач звертається до суду з даним позовом в порядку ч. 5 ст. 283 КАС України в загальному порядку.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі надіслана відповідачу поштою.

Також відповідач викликаний на судове засідання через оголошення на сайті Судова влада в порядку ст. 130 КАС України від 22 листопада 2021 року.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Учасники справи на відкрите судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, від позивача наявна заява про розгляд справи за відсутності представника управління.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта

З цих підстав, суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання від 16 грудня 2021 року, про продовження розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Відповідно до наказу Головного управління ДПС в Одеській області №4868-п від 13.07.2021 року, на підставі ст.20, п.п.80.2.2, 80.2.5, п. 80.2 ст.80 п.52 прим 2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України призначено проведення фактичної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 тривалістю 10 діб (а.с.6).

15.07.2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області видані направлення №№8829 та 8831 на перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (а.с. 9,10).

Матеріалами справи підтверджено, що 19.07.2021 року посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 складено акт №2129/15-32-07-06 про відмову від підписання направлення на проведення фактичної перевірки та отримання копії наказу, а також акт № 2130/15-32-07-06 про відмову у допуску до перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань здійснення дотримання норм законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання пального, спирту етилового платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, пального, здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку (а.с.7-8).

У зв`язку з цим, начальником відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС в Одеській області подано на ім`я заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (а.с.5).

Суд встановив, що 20.07.2021 року об 11 год. 00 хв. заступником начальника Головного управління ДПС в Одеській області було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

За підтвердженням обґрунтування вказаного адміністративного арешту позивач звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги не належать задоволенню повністю, з таких підстав.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України.

Згідно з п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п. 75.1.3. п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Статтею 81 Податкового кодексу України (надалі ПК України) передбачені умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Так, відповідно до п. 81.1. ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Аналіз наведених статтею ПК України доводить, що платник податків має право відмовити у допуску перевіряючих до перевірки виключно у випадках передбачених кодексом.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем не було допущено представників контролюючого органу до фактичної перевірки на підставі наказу Головного управління ДПС в Одеській області №4868-п від 13.07.2021 року.

Відповідно до п. 81.2 ст.81 Податкового кодексу України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Матеріалами справи підтверджено, що 19.07.2021 року посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 складено акт №2129/15-32-07-06 про відмову від підписання направлення на проведення фактичної перевірки та отримання копії наказу, а також акт № 2130/15-32-07-06 про відмову у допуску до перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань здійснення дотримання норм законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання пального, спирту етилового платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, пального, здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку (а.с.7-8).

Пунктом 94.1 ст. 94 Податкового кодексу України визначено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Положеннями п.п. 94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України передбачено, що арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з приписів п.94.5 ст.94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути повним або умовним.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Таким чином, з аналізу вказаних статтею ПК України слідує, що рішення про застосування адміністративного арешту майна може бути прийнято за умови наявності законних підстав для проведення перевірки та платником податків відмовлено у допуску проведення такої перевірки.

Також суд зазначає, що пунктом 94.10 ст.94 ПК України встановлено, що арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Підпунктом 94.19.1 пункту 94.19. ст. 94 Податкового кодексу України встановлено, що припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку із відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнанні арешту обґрунтованим.

За таких обставин, з огляду на положення підпункту 94.19.1 пункту 94.19. ст. 94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна ФОП ОСОБА_1 вважається припиненим, оскільки з моменту прийняття рішення заступником начальника Головного управління ДПС в Одеській області від 20.07.2021 р. вже минуло 96 годин.

Повторне накладення адміністративного арешту з підстав накладення першого арешту не дозволяється.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 27.08.2019 р. по справі №520/9858/18.

Враховуючи вище встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що відсутні правові підстави для підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_1 на підставі рішення заступника начальника Головного управління ДПС в Одеській області від 20.07.2021 р., оскільки такий арешт вже вважається припиненим.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 зазначеної статті Кодексу, докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області є необґрунтованими, позивачем не доведено підтвердження обґрунтованості застосованого адміністративного арешту майна відповідача після спливу 96 годин та після припинення його дії за приписами ПК України та, в зв`язку з чим позовні вимоги не належать задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що суду не надані докази понесення судових витрат відповідачем, жодні судові витрати не належать розподілу та стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,293,295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податку, - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5. п.15. ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 Розділу УІ Прикінцеві положення КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р.Юхтенко

.