Справа № 420/11254/21
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Гур`євої К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області, Теплодарського міського голови Чуйко Олександра Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження Теплодарського міського голови від 31 травня 2021 року № 81-К Про звільнення начальника відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради ОСОБА_1 ; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради з 31 травня 2021 року; стягнути з Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу з відрахуванням прибуткового податку та інших обов`язкових платежів незаконного звільнення (31 травня 2021 року) по дату поновлення на роботі; стягнути з Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області на користь ОСОБА_1 завданої незаконним звільненням моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 31 травня 2021 року відповідно до розпорядження Теплодарського міського голови № 81-К, керуючись п.20 ч.4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішенням Теплодарської міської ради від 02.02.2021 року № 36-VШ «Про затвердження структури та загальної чисельності апарату Теплодарської міської ради Одеської області та її виконавчих органів» із змінами, п. 1 ст. 40, ст.. 44 , ст.. 44, ст.. 83, ст.. 116 КЗпП України, позивача було звільнено з посади начальника відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради, у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці(реорганізації) виконачого комітету Теплодарської міської ради відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. При цьому зміст Попередження від 05 березня 2021 року не відповідає дійсності, посилається на не існуючі рішення, а підстава для звільнення у оскаржуваному розпорядженні не відповідає підставі для звільнення у повідомленні і відповідно, воно не може слугувати як документ, який є підставою для звільнення з причини, яку було вказано в оскаржуваному розпорядженні. Позивач вказує, що приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_1 , відповідач порушив вимоги трудового законодавства, зокрема ч. 2 ст. 40, ст. 42, 49-2 КЗпП України в частині порядку вивільнення працівників, оскільки одночасно з попередженням про звільнення з посади не запропонував позивачу іншої роботи, враховуючи її переважне право залишення на роботі, не запропонував всі вакансії, що відповідають вимогам освіти, кваліфікації та досвіду роботи позивача та які існували в установі. При цьому відповідачем не розглядалось питання про те, чи не користувався позивач переважним правом на залишення на роботі. Також позивач вказує, що немає доказів того, що станом на день попередження позивача про наступне звільнення у зв`язку з реорганізацією Теплодарської міської ради(05.03.2021 року) були внесені зміни в організацію виробництва і праці, зокрема, скорочення штату або ліквідація посади, на якій працювала позивач. Зі змісту самого попередження вбачається, що не конкретизовані підстави звільнення, або зміни умов праці, або скорочення штату, некоректний текст попередження дає підстави тлумачити його довільно. Таким чином, приймаючи розпорядження № 81-К від 31 травня 2021 року міський голова вийшов за межі наданих йому Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноважень. Крім того, позивач зазначає, що моральна шкода спричинена їй протиправними діями відповідача полягає у психологічних, душевних стражданнях ОСОБА_1 , порушеннях та погіршенні сну. Позивач пережила емоційний стрес. Який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги. Моральна шкода полягає в ушкодженні психологічного здоров`я позивача та приниженні її честі та гідності. Моральна шкода спричинена позивачу протиправними діями відповідача становить 20000,00 грн..

Представниками відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому вказують, що рішенням Теплодарської міської ради від 02 лютого 2021 року № 36-VIII «Про затвердження структури та загальної чисельності апарату Теплодарської міської ради Одеської області та її виконавчих органів» затверджено структуру та загальну чисельність апарату ради та її виконавчого комітету згідно Додатку. 01 березня 2021 року рішенням сесії Теплодарської міської ради до вищезазначеного рішення було внесено зміни та прийнято додаток до рішення сесії Теплодарської міської ради від 02 лютого 2021 року № 36VIII в новій редакції. Розпорядженням міського голови від 04 березня 2021 троку № 25-К затверджено штатний розпис виконавчого комітету на 2021 рік, зазначений у додатку. 05 березня 2021 року позивачу було вручено попередження про скорочення та повідомлено, що у виконавчому комітеті Теплодарської міської ради відсутні вакантні посади, які могли бути запропоновані для подальшого працевлаштування. При цьому, позовні вимоги про відшкодування шкоди також не підлягають задоволенню у зв`язку з відсутністю будь-якої вини відповідача.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що зміст повідомлення від 05.03.2021 року не відповідає дійсності, посилається на неіснуючі рішення, а підстава для звільнення в оскаржуваному рішенні не відповідає підставі для звільнення у повідомленні, а тому вони не можуть слугувати підставою для звільнення. При цьому, незаконне звільнення саме по собі є причиною моральних страждань особи, оскільки незаконні дії відбиваються на діловій репутації людини, на відношенні до неї інших осіб та мають негативні наслідки пов`язані з неможливістю влаштуватися на іншу гідну роботу.

Представником відповідачів до суду надано заперечення, в яких представник вказує, що у міській раді відбулося скорочення штату працівників, був ліквідований відділ з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради та скорочено посаду позивача. Крім того, в позовній заяві позивач не зазначила з яких міркувань вона виходила визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується, не надала ніяких доказів причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою відповідача та її моральним стражданням.

Ухвалою суду від 19 липня 2021 року спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

14 вересня 2021 року винесено ухвалу про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 02 листопада 2021 року призначено підготовче засідання по справі № 420/11254/21 в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення EasyCon.

Ухвалою суду 11 листопада 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 09 грудня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачем до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовної заяви заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Третя особа, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , в судовому засіданні зазначив, що вважає позов обґрунтованим, оскільки на його думку, повинно було бути дві штатні одиниці, при цьому чи були допущені якісь порушення відповідачами при звільненні позивача йому невідомо.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 працювала у виконавчому комітеті Теплодарської міської ради на посаді начальника відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради з 15.12.2020 року (а.с. 122 т. 1).

05 березня 2021 року ОСОБА_1 отримано попередження про скорочення штату працівників та про те, що займана нею посада підлягає скороченню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 132, 173 т. 1).

31 травня 2021 року міським головою Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області видано розпорядження № 81-К про звільнення з 31.05.2021 року начальника відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради ОСОБА_1 (а.с. 18а т. 1).

Згідно ст. 36 КЗпП України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставами припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45). У разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників ( пункт 1 частини першої статті 40).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно ст. 42 КЗпП України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби. 10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат. Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Вимоги частин першої - третьої цієї статті не застосовуються до працівників, які вивільняються у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, пов`язаними з виконанням заходів під час мобілізації, на особливий період. Державна служба зайнятості інформує працівників про роботу в тій самій чи іншій місцевості за їх професіями, спеціальностями, кваліфікаціями, а у разі їх відсутності - здійснює підбір іншої роботи з урахуванням індивідуальних побажань і суспільних потреб. У разі потреби особу може бути направлено, за її згодою, на професійну перепідготовку або підвищення кваліфікації відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу; внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск; затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання.

Згідно ст. 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Організаційні засади реалізації повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо здійснення державної регуляторної політики визначаються Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Рішенням Теплодарської міської ради від 02.02.2021 року № 36-VIII затверджено структуру та загальну чисельність апарату ради та її виконавчих органів у кількості 65 штатної одиниці посадових осіб місцевого самоврядування 54 од., службовців та робітників, зайнятих обслуговуванням виконавчих органів Теплодарської міської ради та виконавчих органів 11 од (а.с. 123-127, 159-163 т. 1)

01 березня 2021 року прийнято рішення № 44-VIII, яким внесено зміни до рішення Теплодарської міської ради від 02.02.2021 року № 36-VIII, яким пункт 1 викладено у наступній редакції: затвердити структуру та загальну чисельність апарату ради та її виконавчих органів у кількості 63 штатної одиниці посадових осіб місцевого самоврядування 52 од., службовців та робітників, зайнятих обслуговуванням виконавчих органів Теплодарської міської ради та виконавчих органів 11 од. (а.с. 128-131, 164-167 т. 1).

04 березня 2021 року, керуючись рішенням Теплодарської міської ради від 02.02.2021 року № 36-VIII, головою Теплодарської міської ради прийнято розпорядження № 25-К, яким затверджено штатний розпис виконавчого комітету Теплодарської міської ради на 2021 рік (а.с. 168-172 т. 1).

Згідно рішення Теплодарської міської ради від 02.02.2021 року № 36-VIII (зі змінами) слідує, що в структурі апарату Теплодарської міської ради та її виконавчих органів відсутній відділ з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради, та як наслідок, відсутня посада начальника відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради, яку обіймала позивач, ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

Згідно ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова вносить на розгляд ради пропозиції про кількісний і персональний склад виконавчого комітету відповідної ради; призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України "Про культуру";

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження від 31 травня 2021 року № 81-К про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради слугувало рішення Теплодарської міської ради від 02.02.2021 року № 36-VIII «Про затвердження структури та загальної чисельності апарату Теплодарської міської ради Одеської області та її виконавчих органів».

При цьому, пунктом 4 рішення від 02.02.2021 року № 36-VIII вирішено у встановленому порядку попередити працівників, яких стосуються зазначені зміни, про їх можливе скорочення та забезпечити дотримання їх соціально-правових гарантій у порядку та на умовах, визначених чинним законодавством.

Пунктом 5 цього рішення доручено міському голові затвердити штатний розпис апарату Теплодарської міської ради Одеської області та її виконавчих органів у відповідності до прийнятого рішення.

Таким чином, доводи представника відповідача про те, що на виконання п. 5 рішення від 02.02.2021 року № 36-VIII позивачу, ОСОБА_1 , надано попередження про скорочення штату працівників та повідомлено, що займана нею посада підлягає скороченню, є обґрунтованими та підтверджується зібраними по справі доказами.

При цьому, з попередження від 05 березня 2021 року вбачається, що відповідно до рішення Теплодарської міської ради Одеської області від 02.02.2021 року № 36-VIII, ОСОБА_1 попереджено про скорочення штату працівників та про те, що займана нею посада підлягає скороченню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що рішення Теплодарської міської ради від 02.02.2021 року № 36-VIII не містить інформації про підстави та причини для скорочення та організації чисельності та структури виконавчих органів влади, оскільки вказане рішення не є предметом оскарження по даній справі.

При цьому, станом на дату винесення розпорядження від 31 травня 2021 року № 81-К та станом на дату розгляду справи, рішення Теплодарської міської ради від 02.02.2021 року № 36-VIII «Про затвердження структури та загальної чисельності апарату Теплодарської міської ради Одеської області та її виконавчих органів» є чинним та не скасовано.

Посилання позивача на те, що зміст попередження про звільнення та оскаржуване розпорядження в частині підстав для звільнення різняться між собою, суд не приймає до уваги, оскільки як в попередженні про звільнення, так і в оскаржуваному розпорядженні від 31.05.2021 року № 81-К зазначено про звільнення ОСОБА_1 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, з підстав прийняття рішення від 02.02.2021 року № 36-VIII «Про затвердження структури та загальної чисельності апарату Теплодарської міської ради Одеської області та її виконавчих органів».

З матеріалів справи вбачається, що позивач, ОСОБА_1 , була попереджена не пізніше ніж за два місяці про наступне вивільнення та про те, що у виконавчому комітеті відсутні вакантні посади, які б могли бути запропоновані для подальшого працевлаштування, про що свідчить її підпис (а.с. 173 т. 1).

Будь-яких доказів на підтвердження того, що з дня попередження про вивільнення і до дня розірвання трудового договору, у виконавчому комітеті Теплодарської міської ради Одеської області були наявні вільні вакансії, які б відповідали спеціальності та кваліфікації позивача, ОСОБА_1 , позивачем не зазначено та матеріали справи не містять, а тому доводи позивача про те, що відповідачем не запропоновані всі вакантні посади є неспроможними.

При цьому, посилання позивача на постанову Верховного Суду від 15.05.2019 по справі № 479/432/16-а суд вважає необґрунтованими, оскільки у вказаній постанові надано правову оцінку спірним правовідносинам, які не є тотожними спірним правовідносинам по даній справі.

За таких підстав, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування розпорядження Теплодарського міського голови від 31 травня 2021 року № 81-К Про звільнення начальника відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради ОСОБА_1 , є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Отже, оскільки вимоги про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради з 31 травня 2021 року; стягнення з Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітної плати за час вимушеного прогулу з відрахуванням прибуткового податку та інших обов`язкових платежів незаконного звільнення (31 травня 2021 року) по дату поновлення на роботі; стягнення з Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області на користь ОСОБА_1 завданої незаконним звільненням моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн., є похідним вимогами, тому підстави для їх задоволення також відсутні.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області (, адреса місцезнаходження: 65490, Одеська область, м. Теплодар, вул. Піонерна, 7), Теплодарського міського голови Чуйко Олександра Миколайовича (адреса: 65490, Одеська область, м. Теплодар, вул. Піонерна, 7), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування розпорядження Теплодарського міського голови від 31 травня 2021 року № 81-К Про звільнення начальника відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради ОСОБА_1 ; поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради з 31 травня 2021 року; стягнення з Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітної плати за час вимушеного прогулу з відрахуванням прибуткового податку та інших обов`язкових платежів незаконного звільнення (31 травня 2021 року) по дату поновлення на роботі; стягнення з Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області на користь ОСОБА_1 завданої незаконним звільненням моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн., в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 10 січня 2022 року.

Суддя О.А. Левчук

.