Справа № 280/11633/21
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 січня 2022 року о/об 09 год. 05 хв.Справа № 280/11633/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Шевченко С.О., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до 1.Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; ); 2.Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул.Бульварно-Кудрявська, буд.16, м.Київ, 04053; )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (надалі - відповідач-1, ГУ ПФУ в Запорізькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (надалі - відповідач-2, ГУ ПФУ в м.Києві), в якій позивач просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати Рішення №30 від 28.08.2021 Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку по переведенню з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50% від щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 25.08.2021, з урахуванням виплачених сум.

У позові зазначено наступне. З 1999 року ОСОБА_1 , 1944 року народження, призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , який був чоловіком ОСОБА_1 , суддя у відставці з 2000 року, який отримував щомісячне довічне грошове утримання. В шлюбі з померлим ОСОБА_1 перебувала з 1966 року. ОСОБА_1 постійно проживала з чоловіком. ОСОБА_1 є інвалід III групи. З часу виходу на пенсію за віком ОСОБА_1 отримувала від чоловіка утримання, яке було для неї постійним та основним джерелом засобів існування та лікування онкологічної хвороби. Після смерті чоловіка, 28.08.2021 ОСОБА_1 звернулася до відділу обслуговування громадян №16 (сервісний центр м.Приморськ) управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, виходячи з розміру 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на час смерті годувальника. 02.09.2021 ОСОБА_1 отримала рішення Пенсійного фонду України у м.Києві від 28.08.2021 за №30 про відмову в перерахунку по переведенню з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з підстави зменшення розміру пенсії у випадку такого переведення. Проте таке твердження не відповідає дійсності, оскільки розмір довічного утримання судді, яке отримував чоловік, дорівнював 81473,52 грн. щомісячно. Відтак, призначення ОСОБА_1 пенсії в зв`язку з втратою годувальника судді у відставці у розмірі 50% від щомісячного довічного грошового утримання буде перевищувати розмір пенсії за віком.

Позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідачем-1 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області як пенсіонер та отримує пенсію за віком. 25.08.2021 ОСОБА_1 звернулась до відповідача-1 із заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про судоустрій і статус суддів». 28.08.2021 ГУ ПФУ в м.Києві було прийнято Рішення №30 про відмову в зазначеному перерахунку. Розгляд вищезазначеної заяви ОСОБА_1 здійснювався зазначеним органом Пенсійного фонду України за екстериторіальним принципом згідно з вимогами п.4.2 розділу IV Порядку №22-1 в редакції Постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 за №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 за №359/35961. Положення ч.1 ст.37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» прямо передбачають, що розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначається у відсотковому співвідношенні саме до розміру пенсії за віком. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» не встановлює підстав та умов для виплати щомісячного довічного грошового утримання членам сім`ї суддів у відставці, у тому числі частини такого грошового утримання в разі втрати годувальника. Можливість обчислення пенсії у зв`язку з втратою годувальника виходячи з іншої розрахункової величини, ніж пенсія за віком померлого годувальника, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачена. Відтак, незалежно від виду пенсії чи іншої соціальної виплати, яку фактично отримував годувальник, розмір пенсії, передбаченої ст.37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розраховується саме з розміру пенсії за віком, на отримання якої мав би право померлий годувальник.

Відповідач-1 заперечував проти позову.

Відповідачем-2 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. 25.08.2021 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою щодо переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням ГУ ПФУ в м.Києві від 28.08.2021 за №30 позивачу відмовлено у переведені на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до її заяви. При розрахунку пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника розмір пенсії зменшується з 3205,27 грн. до 2200,00 грн. Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку по переведенню з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Листом від 02.09.2021 за вих.№0800-0219-8/58511 ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило позивача про прийняте Рішення та відмовило у переведені на пенсію по втраті годувальника ОСОБА_1 .

Відповідач-2 заперечував проти позову.

Ухвалою судді від 06.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

У Паспорті громадянина України НОМЕР_2 , виданого 22.08.2002 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), у розділі «Сімейний стан» міститься запис про реєстрацію шлюбу 23.07.1966 з ОСОБА_2 .

У Свідоцтві про укладення шлюбу НОМЕР_3 зазначено про укладення 23.07.1966 шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_4 .

Відповідно до Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За матеріалами справи ОСОБА_1 є пенсіонером та отримувала пенсію за віком.

У Рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 28.08.2021 за о/р №30 зазначено: «… 25.08.2021р. звернулася гр. ОСОБА_5 із заявою №1552 щодо переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При розрахунку пенсії по втраті годувальника розмір пенсії зменшується з 3205,27 грн. до 2200,00 грн. Враховуючи зазначене, гр. ОСОБА_5 відмовлено в перерахунку по переведенню з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Про результати розгляду повідомити заявника. …».

Судом досліджено й інші документи надані учасниками справи у дану справу.

При вирішенні спору по суті суд виходить з зазначеного вище та викладеного нижче.

У ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 за №1402-VIII зазначено: «1. Судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року. 2. Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 3. Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. 4. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. 5. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України».

Як зазначено у ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, (…) Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. (…).

Згідно з ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; (…).

Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; (…) (ч.1 ст.37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Як зазначено у ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. (…) (ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Враховуючи наведені норми права та обставини справи, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено загальний підхід для обчислення усіх видів пенсій з базової величини - пенсії за віком, порядок обчислення якої унормовано у ст.27 цього Закону.

Так само від розміру пенсії за віком визначається розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника (ч.1 ст.37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Отже, незалежно від того, отримувала особа пенсію за віком чи ні, усі пенсії, в тому числі і пенсія у зв`язку з втратою годувальника, обчислюються з однакової базової величини - пенсії за віком.

З огляду на це, та обставина, що суддя у відставці ОСОБА_2 пенсії за віком не отримував (а отримував щомісячне грошове утримання судді у відставці), не є перешкодою для застосування пенсії за віком як базової величини для обчислення розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

ОСОБА_2 як суддя у відставці мав право обрати пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання судді.

Якщо б ОСОБА_2 обрав пенсію за віком, то мав би право отримувати її (а у разі підвищення заробітної плати суддів - у збільшеному розмірі) до смерті.

У матеріалах справи відсутні докази розрахунку можливої пенсії за віком ОСОБА_2 на день його смерті у збільшеному розмірі з урахуванням підвищення заробітної плати суддів та докази про ознайомлення з таким розрахунком позивача.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин судом враховано висновки щодо застосування норм права, викладені Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.12.2021 у справі №440/734/20 (адміністративне провадження №К/9901/18184/21).

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що Рішення від 28.08.2021 за о/р №30 прийнято відповідачем-2 не обґрунтовано, без урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є протиправним і підлягає скасуванню.

Оскільки Рішення від 28.08.2021 за о/р №30 було прийнято відповідачем-2, то суд не може зобов`язати відповідача-1 призначити та виплатити ОСОБА_5 пенсію у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50% від щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 25.08.2021, з урахуванням виплачених сум.

Позивач з посиланням на норми права не довів можливість суду зобов`язати відповідача-1 вчинити зазначене.

З метою захисту прав та інтересів позивача, з огляду на приписи ч.2 ст.9, ч.2 ст.245 КАС України, суд вважає за можливе зобов`язати відповідача-2 повторно розглянути заяву позивача №1552 від 25.08.2021 щодо переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахування правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідачів-1,2 частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що на користь позивача мають бути стягнуті за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2 судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в сумі 908 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до 1.Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; ); 2.Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул.Бульварно-Кудрявська, буд.16, м.Київ, 04053; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 28.08.2021 за о/р № НОМЕР_5 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №1552 від 25.08.2021 щодо переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахування правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В іншій частині позовної заяви відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул.Бульварно-Кудрявська, буд.16, м.Київ, 04053; ) судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору у сумі 908 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 10.01.2022.

Суддя О.О. Прасов