Справа № 480/5968/21
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2022 року Справа № 480/5968/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/5968/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожня компанія КОНОТОП-МЕТ" до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Дорожня компанія Мет», звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Сумській області, ДПС України, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Сумській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 06.05.2021 року №2631619/41346136 та від 06.05.2021 року №2631608/41346136.
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну №6 від 21.04.2021 року та №7 від 26.04.2021 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Головного управління ДПС у Сумській області від 06.05.2021 року №2631619/41346136 відмовлено у реєстрації податкової накладної №6 від 21.04.2021 року складеної позивачем за результатом здійснення господарської операції - реалізації щебенево-піщаної суміші на суму 100 000 грн. в тому числі ПДВ 16 666,67 грн.
Також рішенням Головного управління ДПС у Сумській області від 06.05.2021 року №2631608/41346136 відмовлено у реєстрації податкової накладної №7 від 26.04.2021 року складеної позивачем за результатом здійснення господарської операції - реалізації щебенево-піщаної суміші на суму 71 609,60грн. в тому числі ПДВ 11 934,93 грн.
Позивач вважає оскаржувані рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Позивач зазначає, що відповідач при зупиненні реєстрації податкових накладних не зазначив, які саме таблиці даних платників податку на додану вартість та за який період ним перевірялись. Податковий орган не врахував факту реєстрації податкових накладних в ЄРПН контрагентами позивача, які здійснювали йому поставку щебенево-піщаної суміші, а також факту реєстрації податковим органом у 2021 році податкових накладних по операціям з поставки щебенево - піщаної суміші позивачем.
Крім того, в оскаржуваних рішеннях податкового органу відсутні відомості щодо величини залишку товару, кількість товару реалізованого платником податку у спірному періоді, різниці між обсягом придбання такого товару та його реалізацією та ін. Отже, норма п. 1 Додатку 3 до Порядку Критерії ризиковості здійснення операцій застосована податковим органом безпідставно, а також без будь-якого правового обґрунтування.
Крім того, позивач стверджує, що вимога податкового органу про надання додаткових документів, які не стосуються господарської операції, за результатами якої складено податкову накладну та документів, які взагалі не мають відношення до операцій проведених між резидентами на митній території України є безпідставною, а рішення за результатами невиконання такої вимоги є протиправним. При цьому, підприємство у передбачений законом спосіб та у повній мірі надало документи та пояснення, щодо господарських операцій зазначених в податкових накладних.
Ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Представник відповідачів надав суду відзиви на позов, в яких проти позовних вимог заперечує та зазначає, що оскаржувані рішення були прийняті в зв`язку із не наданням позивачем повного пакету документів передбаченого Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 «Про затвердження Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» та Постановою Кабінетом Міністрів України від 11.12.2019 р. № 1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», що не дає змогу зробити висновок щодо реальності здійсненої господарської операції.
Представник позивача надав суду відповідь на відзив, в якій з доводами відповідача не погоджується та наполягає на позовних вимогах.
Представник відповідачів своїм правом щодо надання заперечення на відповідь на відзив на позов не скористався.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до договору постачання №06-04-01 від 06.04.2021 року позивач (Постачальник) поставив на адресу ТОВ «Будівельна компанія «Лев» (Покупець) щебенево-піщану суміш фр. 0-70 мм. (ЩПМ С-5) в кількості 475,58 т., загальною вартістю 227 798,40 грн. в тому числі ПДВ в розмірі 37 966,40 грн.
21.04.2021 року ТОВ «Будівельна компанія «Лев» на користь позивача було перераховано 100 000 грн., як попередня оплата за товар по договору постачання №06-04-01 від 06.04.2021 року (а.с. 161, т.1).
Товар за вказаним договором було поставлено покупцю, що підтверджується видатковою накладною №11 від 26.04.2021 (а.с. 155, т.1).
06.05.2021 року покупцем здійснено доплату по договору постачання №06-04-01 від 06.04.2021 року в розмірі 71 609 грн. (а.с.173, т.1).
На виконання вимог ст.201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), позивачем, через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронної звітності" засобами телекомунікаційного зв`язку, по першій із подій - передплата, яка мала місце 21.04.2021 року, складено і направлено на реєстрацію податкову накладну №6 від 21.04.2021 року на суму 100 000 грн. в тому числі ПДВ в розмірі 16 666,66 грн. (а.с. 162, т.1)
Також в зв`язку із поставкою товару, яка мала місце 26.04.2021 року, позивачем через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронної звітності" засобами телекомунікаційного зв`язку було складено і направлено на реєстрацію податкову накладну №7 від 26.04.2021 року на суму 71 609,60 грн. в тому числі ПДВ в розмірі 11 934,93грн. (а.с. 174, т.1)
Відповідно до квитанції від 22.04.2021 року реєстрацію податкової накладної від 21.04.2021 року №6 зупинено, підставою для зупинення реєстрації зазначено: «коди УКТ ЗЕД/ДКПП товару/послуг 2517, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано подати пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній» (а.с. 163, т.1).
Відповідно до квитанції від 29.04.2021 року реєстрацію податкової накладної від 26.04.2021 року №7 зупинено, підставою для зупинення реєстрації зазначено: «коди УКТ ЗЕД/ДКПП товару/послуг 2517, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано подати пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній» (а.с. 175, т.1).
З метою розблокування зупинених податкових накладних № 6 від 21.04.2021 та №7 від 26.04.2021 позивачем на розгляд Комісії ГУ ДПС у Сумській області подані повідомлення з документами: пояснення; договір оренди приміщення ФП ОСОБА_1 ; договір оренди нежитлового приміщення з ФОП ОСОБА_1 ; повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, форма № 20-ОПП; довідка управління статистики; витяг з реєстру платників єдиного податку; виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань; витяг з реєстру платників податку на додану вартість; повідомлення про прийняття працівника на роботу; договір оренди фронтального навантажувача з ДП «Конотопторф» ДП «Сумиторф»; дорожні листи спеціального автомобіля; виписка банку за 09.04.2021; договір поставки матеріалів з ТОВ «Компанія «Укрспецкабель»; рахунок на оплату за товар від ТОВ «Компанія «Укрспецкабель»; видаткова накладна на постачання товару від ТОВ «Компанія «Укрспецкабель»; ліцензія на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки); видаткова накладна на постачання палива дизельного від ТОВ «Стройцентр»; товарно-транспортна накладна на транспортування палива дизельного; рахунок на оплату палива дизельного; договір постачання щебенево-піщаної суміш фр. 0-70 мм (щпс с-5) на ТОВ «Будівельна компанія «Лев»; рахунок на оплату за товар ТОВ БК «ЛЕВ»; видаткові накладні на щебенево-піщану суміш фр. 0-70 мм (щпс с-5) на ТОВ «Будівельна компанія «Лев»; виписка банку 21.04.2021.
Разом з тим, згідно з Рішенням Комісії №2631619/41346136 від 06.05.2021 позивачу відмовлено в реєстрації податкової накладної №6 від 21.04.2021, у зв`язку з ненаданням платником податку копій наступних документів: «первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. Додаткова інформація:
Не надано ОСВ по рахунку 6811 та 631. Відсутні документи складського обліку, зокрема ОСВ 281 рахунку» (а.с. 168, т.1).
Згідно з Рішенням Комісії №2631608/41346136 від 06.05.2021 позивачу відмовлено в реєстрації податкової накладної № 7 від 26.04.2021, у зв`язку з ненаданням платником податку копій наступних документів: «договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. Додаткова інформація: не надано ТТН на придбання та реалізацію товару. Відсутні документи складського обліку, зокрема ОСВ 281 рахунку. Видаткова накладна на покупця не підписана покупцем, а також відсутня довіреність на отримання ТМЦ. Відсутні ОСВ по рахункам 361 та 631» (а.с. 180).
Не погодившись із зазначеними вище рішеннями ГУ ДПС у Сумській області позивач звернулось до ДПС України з відповідними скаргами (а.с. 169-171, 181-184, т.1).
Рішеннями ДПС України за результатами розгляду скарг щодо рішень про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 21.05.2021 року №22900/41346136/2 та №22897/41346136/2 скарги позивача залишено без задоволення (а.с. 172, 188, т.1)

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до п.201.10.ст.201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 201.16. ст.201 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019, № 1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Порядок № 1165).

Абзацем 2 пункту 5 Порядку №1165 визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до п.7 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Згідно п.п. 10 11 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Відповідно п.п. 25 27 Порядку №1165, комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном. Комісія контролюючого органу в своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції України, Податкового кодексу України та законів, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також цим Порядком.

З 14.12.2019 р. набрав чинності Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12.12.2019 р. (далі - Порядок № 520).

Згідно з п.4 Порядку №520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку № 520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі. Даний перелік може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Пунктами 10, 11 Порядку № 520 передбачено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

- та/або надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

З матеріалів справи суд вбачає, що в квитанціях про зупинення реєстрації спірних податкових накладних зазначено, що податкові накладні відповідають вимогам п.1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій, коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 2517, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання».

При цьому суд зазначає, що рішення (дія) щодо зупинення реєстрації податкових накладних, за своїм змістом є передумовою для прийняття відповідачем оскаржуваних у даній справі рішень.

Первинним об`єктом судового дослідження у даній справі є обставини за яких відповідач вчинив дії щодо зупинення реєстрації податкових накладних. Підставою для таких дій мають бути: наявність критеріїв оцінки ризиків відповідних господарських операцій; перелік документів, який встановлений податковим законодавством.

У постанові від 03.06.2021 по справі № 822/2095/18, Верховний Суд дійшов висновку, що податковий орган повинен зазначити не конкретний перелік документів, а пропонує надати будь-які документи, але за вичерпним переліком.

Критерії ризиковості здійснення операції наведено у додатку 3 до Порядку №1165.

Так п. 1 Критерії ризиковості здійснення операції визначено: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Судом встановлено, що у час виникнення спірних правовідносин, податковому органу надавалися таблиці даних платника податку на додану вартість ТОВ «ДК Конотоп- Мет» № від 04.11.2020, № від 04.11.2020 та № від 26.05.2021, в яких відсутні коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 2517, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються). Таблиці даних платника податку на додану вартість ТОВ «ДК Конотоп-Мет» № від 04.11.2020, № від 04.11.2020 не були враховані комісією центрального рівня у зв`язку з наявністю податкової інформації, що свідчить про здійснення платником ризикових операцій (а.с. 28-32, т.2). При цьому матеріали справи не містять доказів оскарження рішень контролюючого органу щодо неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість.

Суд зазначає, що пунктом 2 Загальної частини Порядку №1165 визначено, що таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Відповідно до розділу Таблиця даних платника податку Порядку №1165, платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).

У таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.

Отже судом встановлено, що на час направлення на реєстрацію спірних податкових накладних у позивача були відсутні враховані податковим органом таблиці даних платника податку на додану вартість, в яких мав би бути зазначений вид діяльності згідно коду УКТЗЕД 2517, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операції та є підставою для зупинення реєстрації таких податкових накладних.

Разом з тим, як зазначено судом вище, у зв`язку з зупиненням реєстрації податкових накладних, позивачем було надано повідомлення про надання пояснень та копії документів:

повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, форма № 20-ОПП; довідка управління статистики; витяг з реєстру платників єдиного податку; виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань; витяг з реєстру платників податку на додану вартість; повідомлення про прийняття працівника на роботу; договір оренди фронтального навантажувача з ДП «Конотопторф» ДП «Сумиторф»; дорожні листи спеціального автомобіля; виписка банку за 09.04.2021; договір поставки матеріалів з ТОВ «Компанія «Укрспецкабель»; рахунок на оплату за товар від ТОВ «Компанія «Укрспецкабель»; видаткова накладна на постачання товару від ТОВ «Компанія «Укрспецкабель»; ліцензія на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки); видаткова накладна на постачання палива дизельного від ТОВ «Стройцентр»; товарно-транспортна накладна на транспортування палива дизельного; рахунок на оплату палива дизельного; договір постачання щебенево-піщаної суміш фр. 0-70 мм (щпс с-5) на ТОВ «Будівельна компанія «Лев»; рахунок на оплату за товар ТОВ БК «ЛЕВ»; видаткові накладні на щебенево-піщану суміш фр. 0-70 мм (щпс с-5) на ТОВ «Будівельна компанія «Лев»; виписка банку 21.04.2021.

Отже суд вважає, що матеріалами справи підтверджено, що позивачем надавалися до контролюючого органу первинні документи, які підтверджують та розкривають суть, внутрішню сторону господарської операції, на виконання якої складено спірні податкові накладні.

Суд звертає увагу, що докази, надані позивачем до податкового органу після зупинення реєстрації податкових накладних та докази, які надані до матеріалів справи, повністю розкривають зміст господарської операції.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування Критеріям ризиковості операції є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Аналогічна правова позиція вже неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 23 жовтня 2018 року по справі №822/1817/18, від 21 травня 2019 року по справі №0940/1240/18.

При цьому суд зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків із зазначенням необхідності надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.

Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.05.2019 по справі № 0940/1240/18, від 10.04.2020 у справі № 819/330/18 та від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а, від 03 листопада 2021 року у справі № 360/2460/20.

Згідно з статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 05 січня 2021 року у справі № 640/11321/20 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком № 1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 критеріїв ризиковості операцій платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що посилання на вказані підстави в обґрунтування прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, за умови не наведення комісією доказів того, що подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності зазначеної у них інформації, свідчить про протиправність такого рішення.

На думку суду, відповідач як суб`єкт владних повноважень належними та допустимими доказами не довів правомірність оскаржуваних рішень.

На підставі аналізу норм чинного законодавства, що врегульовує спірні правовідносини, встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, відтак адміністративний позов підлягає задоволенню.

Крім того, у позові позивач просить стягнути з відповідачів судові витрати, які складаються витрат за надання правничої допомоги в розмірі 10000 грн.

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За положеннями статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать також консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

З метою отримання правової допомоги при розгляді даної адміністративної справи позивачем було укладено Договір №25/02 від 25.05.2021р. з адвокатом Петрищевим Олександром Олександровичем (а.с. 17, т.1).

Пунктом п. 4. Договору, визначено вартість послуг Адвоката 10000 грн незалежно від кількості судових засідань, складених процесуальних документів та строку розгляду справи в суді.

Факт надання послуг за вказаним договором підтверджується актом прийому передачі адвокатських послуг від 29.11.2021 (а.с. 43, 2т.). За надані послуги Замовник (позивач) виплатив Виконавцеві (адвокату) плату в розмірі: 10000 грн. На підтвердження надано платіжне доручення №659 від 28.05.21. (а.с. 44, 2 т.).

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Враховуючи складність справи та наявність усталеної судової практики в аналогічних справах, обсяг наданих адвокатом послуг, а також враховуючи, що дана справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а також не потребувала значних витрат часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу, про що свідчать зміст та обсяг позовної заяви, суд, виходячи з критерію пропорційності, співмірності та реальності, враховуючи заперечення відповідача, вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. є завищеними та підлягають стягненню з відповідачів частково, в сумі 2000,00 грн.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, за рахунок відповідачів підлягає відшкодуванню сума судового збору та витрати на правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожня компанія КОНОТОП-МЕТ" до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Сумській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 06.05.2021 року №2631619/41346136 та від 06.05.2021 року №2631608/41346136.

Зобов`язати Державну податкову службу України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні №6 від 21.04.2021 року та №7 від 26.04.2021 року, складені Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорожня компанія КОНОТОП-МЕТ" (вул. Вирівська, буд. 62, корп. А, м. Конотоп, Сумська область,41600, ).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожня компанія КОНОТОП-МЕТ" (вул. Вирівська, буд. 62, корп. А, м. Конотоп, Сумська область,41600, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13,м. Суми, Сумська область,40009, ) судові витрати на правову допомогу в розмірі 1 000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.) та суму судового збору в розмірі 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожня компанія КОНОТОП-МЕТ" (вул. Вирівська, буд. 62, корп. А, м. Конотоп, Сумська область,41600, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) судові витрати на правову допомогу в розмірі 1 000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.) та суму судового збору в розмірі 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек