Справа № 320/6611/21
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2021 року № 320/6611/21

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невжиття належних заходів реагування на звернення ОСОБА_1 від 14 грудня 2020 року про порушення, що спричинило шкоду правам, законним інтересам (в порядку частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»);

- зобов`язати відповідача здійснити позаплановий захід зі здійснення державного нагляду (контролю) на підставі звернення ОСОБА_1 від 14 грудня 2020 року про порушення, що спричинило шкоду правам, законним інтересам (в порядку частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»), до участі в якому залучити ОСОБА_1 , як особу чиї права та законні інтереси порушуються.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач ухилився від виконання свого обов`язку, що полягав у здійсненні позапланового заходу державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності щодо описаних порушень санітарно-епідеміологічного законодавства. Таким чином бездіяльність відповідача прямо порушує один з головних принципів Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», у відповідності до якого пріоритетом є безпека у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності. Позивач стверджує, що права останнього дійсно є порушеними, так як в тому числі за рахунок належної йому земельної ділянки виробничим цехом ФОП ОСОБА_2 частково створено санітарно-захисну зону. Отже, дії відповідача щодо відмови у проведенні позапланового заходу державного нагляду (контролю) за зверненням, оформлене листом є протиправними та такими що порушують права позивача.

Ухвалою суду від 30.06.2021 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі та призначено судове засідання.

Відповідач з позовом не погодився, надав до суду письмовий відзив, в якому зазначив, що на звернення позивача відповідачем було надано відповідь листом від 18.01.2021 №вих.-10-04.3/424/21, в якому зазначено наступне: «Відповідно до протоколу державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 25.04.2019 №154 встановлена санітарно-захисна зона для об`єкта господарювання ФОП ОСОБА_2 з розміром 25 м. у східному напрямку та 30 м. за всіма іншими напрямками сторін світу від джерела викидів. СЗЗ визначеного розміру витримується в повному обсязі по відношенню до існуючої навколишньої житлової забудови, покриває всі ареали розповсюдження викидів і є достатньою за всіма показниками ймовірного впливу. У цілому розглянуті матеріали щодо функціонування об`єкта господарювання ФОП ОСОБА_2 , розташованого по АДРЕСА_1 за ознаками організації виробничого процесу та використання сучасного обладнання, ймовірного негативного впливу на довкілля та умови проживання населення відповідає санітарно-гігієнічним вимогам та не суперечить положенням Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 29.06.1996 №173. Подальше функціонування об`єкту при умові дотримання технологічних регламентів виробництва та режимів роботи, неперевищення потужності, розглянутих показників викидів та шуму не призведе до погіршення стану довкілля та умов проживання населення на прилеглій території житлової забудови та може бути задоволено. Разом з тим, Держпродспоживслужба залишає за собою право відкликати висновок у разі зміни умов експлуатації підприємства та/або недотримання гігієнічних нормативів забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та шуму на межі встановленої санітарно-захисної зони». Окрім того, відповідачем листом від 18.01.2021 №Вих-10-04.3/424-21 позивача було повідомлено, що станом на надання відповіді на звернення ОСОБА_1 кошторис Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області на 2021 рік по бюджетній програмі 12090040 «Проведення лабораторних випробувань, вимірювань, досліджень та експертизи під час здійснення державного контролю (нагляду)» був не затверджений, у зв`язку з чим не було можливості заключення договорів з акредитованою лабораторією на проведення лабораторних досліджень. Таким чином відповідач діяв відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстав для задоволення позовних вимог не має.

Протокольною ухвалою суд від 25.08.2021 залучено в якості третьої особи на стороні відповідача без заявлених самостійних вимог - ОСОБА_2 ..

Представником третьої особи до суду надано пояснення в яких останній зазначив, що підстав для задоволення позовних вимог не має, оскільки відповідь відповідача надана в межах повноважень.

Відповідачем надано письмові пояснення в яких останній підтримав позицію викладену у відзиві та просив у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні 06.10.2021 усі учасники справи заявили письмові клопотання в яких просили подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження, без їхньої участі.

У зв`язку з поданими клопотаннями та на підставі ст.194 КАС України, суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 14 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із зверненням від 14 грудня 2020 року про порушення, що спричинило шкоду правам, законним інтересам (в порядку частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»).

У зверненні позивач наголошував на тому, що останній на підставі Договору дарування земельної ділянки, який 08 червня 2015 року посвідчено приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області реєстр №797 є власником земельної ділянки № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :01:023:0064, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)). Право власності також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 червня 2015 року №38702875.

Реалізуючи своє право власності на земельну ділянку, з урахуванням її цільового призначення ОСОБА_1 розпочав роботи щодо будівництва на даній земельній ділянці індивідуального житлового будинку, що підтверджується Будівельним Паспортом від 11 вересня 2018 року та зареєстрованим повідомленням про початок виконання будівельних робіт від 17 лютого 2020 року КС №28.

Зазначалося, що як вбачається з Ситуаційної схеми розміщення земельних ділянок в АДРЕСА_1 (додається, далі - Ситуаційна схема), сусідніми з вказаною вище земельними ділянками є:

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:023:0036, яка належить на праві власності ОСОБА_2 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:023:0051, яка належить на праві власності ОСОБА_2 , цільове призначення - землі житлової та громадської забудови;

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:023:0071, яка належить на праві власності ОСОБА_2 , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

До того ж, як вбачається з Ситуаційної схеми на вказаних вище земельних ділянках з кадастровими номерами :01:023:0036, :01:023:0051, :01:023:0071 побудований об`єкт (з поміткою «цех»).

Даний об`єкт побудовано одночасно на трьох земельних ділянках, які мають різне цільове призначення і розташований за 4 (чотири) метри від належної ОСОБА_1 земельної ділянки.

Зазначеним об`єктом є «житловий будинок», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , куди зокрема входять житловий будинок А, загальною площею 158,5 кв. м., виробниче приміщення Г, Г1, Г2, загальною площею 782,7 кв. м., сарай, гараж, навіс, тощо (реєстраційний номер об`єкта нерухомого Майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 109) (далі - Будівля).

Зазначена вище інформація та відомості про земельні ділянки, їх власника, цільове призначення та відомості відносно Будівлі підтверджується також Інформаційною довідкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16 лютого 2020 року №200447517.

У вказаній будівлі ОСОБА_2 , як фізична особа-підприємець організував діяльність щодо обробки та виробництва металовиробів.

Вказана діяльність здійснюється на регулярній основі та супроводжується постійними шумами, що явно перевищують звичний рівень, та викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Від підприємницької діяльності ОСОБА_2 на земельній ділянці ОСОБА_1 постійно відчувається неприємний запах, окремі люди потрапивши на належну ОСОБА_1 земельну ділянку відчувають головокружіння та запаморочення.

При цьому, як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16 лютого 2020 року №200447517 виникнення права власності на будівлю у ОСОБА_2 серед іншого стала «Декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: КС77, виданий 18.07.2018, видавник: Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради».

В свою чергу, як вбачається з Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CCI), зареєстрованої Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради від 18 липня 2018 року №КС 77 (далі - Декларація) об`єктом будівництва є:

- Інформація про об`єкт - Будівництво виробничого приміщення, АДРЕСА_1 ;

- код об`єкта згідно з Державним класифікатором будівель та споруд - 1251.9 (Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне);

- інформація, що про документ, що дає право на виконання будівельних робіт - Повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI) / про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), зареєстроване Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради №КС47;

- місце розташування об`єкта - АДРЕСА_1 ;

- Інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою - Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права класності від 21.03.2018р., кадастровий номер земельної ділянки :01:023:0051, Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 11.05.2013р., кадастровий номер земельної ділянки :01:023:0036, Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 26.11.2013р. кадастровий номер земельної ділянки :01:023:0071.

Тобто, сам ОСОБА_2 у особисто поданих документах (в даному випадку Декларації) визнає те, що будівля ним зведена на трьох земельних ділянка з різними цільовими призначеннями - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) :01:023:0036); землі житлової та громадської забудови :01:023:0051); для ведення особистого селянського господарства :01:023:0071), а дійсне цільове призначення будівлі виробниче приміщення (код об`єкта 1251.9 - Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне).

Водночас, Висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи, який 20 травня 2019 року затверджений Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №12.2-18-4/10837 виробничому цеху ФОП ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 встановлено санітарно-захисну зону розміром 25 метрів у східному напрямку та 30 метрів за всіма іншими напрямками сторін світу від джерела викидів.

При цьому, як зображено на «СХЕМІ ПЛАНУВАЛЬНИХ ОБМЕЖЕНЬ ТЕРИТОРІЇ М 1:500» «ДЕТАЛЬНОГО ПЛАНУ ЗАБУДОВИ ТЕРИТОРІЇ орієнтовною площею 5,0 га, для розміщення садибної забудови та будівель виробничого господарювання в межах вулиць Героїв Ворзеля, Кичеївська та Пушкінська в селищі Ворзель Київської області», яка розміщена зокрема на офіційному веб-сайті Ворзельської селищної ради (http://www.vorzel- rada.gov.ua/?p=7230) належна ОСОБА_1 на праві власності земельна ділянка з кадастровим номером :01:023:0064 частково поглинається санітарно-захисною зоною підприємства ФОП ОСОБА_2 ..

Санітарно-захисна зона підприємства ФОП ОСОБА_2 на вказаній вище схемі позначена пунктирними лініями з поміткою «санітарно-захисна зона (згідно санітарного висновку)».

Як зазначає позивач та зазначене раніше, від підприємства ФОП ОСОБА_2 , враховуючи його профіль діяльності (виготовлення металовиробів) доносяться постійні шуми, що явно перевищують звичний (нормальний) рівень, та викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, дана обставина безумовно порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 як власника та безпосереднього користувача власною земельною ділянкою.

Частиною першою статті 114 Земельного кодексу України визначено, що санітарно-захисні зони створюються навколо об`єктів, які є джерелами виділення шкідливих речовин, запахів, підвищених рівнів шуму, вібрації, ультразвукових і електромагнітних хвиль, електронних полів, іонізуючих випромінювань тощо, з метою відокремлення таких об`єктів від територій житлової забудови.

Пунктом 5.4. Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів також визначено, що промислові, сільськогосподарські та інші об`єкти, що є джерелами забруднення навколишнього середовища хімічними, фізичними та біологічними факторами, при неможливості створення безвідходних технологій повинні відокремлюватись від житлової забудови санітарно-захисними зонами. Санітарно-захисну зону слід встановлювати від джерел шкідливості до межі житлової забудови.

Більше того, цілком логічним та закономірним є встановлення санітарно-захисної зони саме від межі підприємства (промислового майданчика), адже неприємні та/або специфічні запахи, вібрації, шум та викиди забруднюючих речових проникають назовні не лише через стаціонарне джерело, а й в тому числі з дверей, вікон. Шуми, вібрації та неприємні запахи утворюються не лише від стаціонарного джерела, а й від таких невід`ємних речей у виробничому процесі ФОП ОСОБА_2 як завантаження та розвантаження сировини та готової продукції, інші супутні виробничі процеси, що можуть здійснюватися безпосередньо на території підприємства (промисловому майданчику), будучи при цьому віддаленим від стаціонарного джерела викиду забруднюючих речовин.

Окрім того, як уже зазначалося раніше за адресою: АДРЕСА_1 також знаходиться належний ОСОБА_2 житловий будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109), що в тому числі підтверджується Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 21 грудня 2017 року.

Даний житловий будинок також частково поглинається санітарно-захисною зоною підприємства ФОП ОСОБА_2 ..

Водночас, зазначені вище положення законодавства будь-яких виключень не містять та однозначно заперечують можливість здійснення підприємством господарської діяльності в разі, якщо в межах його санітарно-захисної зони розміщений житловий будинок (житлова забудова).

Згідно частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставами для здійснення позапланових заходів є в тому числі звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи очевидне поглинання санітарно-захисною зоною підприємства ФОП ОСОБА_2 об`єктів житлової забудови, в тому числі і частини належної йому земельної ділянки з кадастровим номером :01:023:0064 ОСОБА_1 просив відповідача:

1.Здійснити позаплановий захід державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності щодо ознак порушень ФОП ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) санітарно-епідеміологічного законодавства в частині поглинання санітарно-захисною зоною виробничого цеху за адресою: АДРЕСА_1 об`єктів житлової забудови, зокрема:

-частини земельної ділянки земельної ділянки № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 з кадастровим номером :01:023:0064, яка належить на праві власності ОСОБА_1 ;

-частини житлового будинку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_2 .

2.Здійснити передбачені законодавством заходи реагування для усунення виявлених порушень.

3.До участі в здійсненні заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності щодо описаних порушень ФОП ОСОБА_2 просив залучити його як заявника, в тому числі як особу чиї права та законні інтереси порушуються.

4.За наслідками розгляду цього звернення просив повідомити його письмово за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідачем на звернення позивача надано лист-відповідь від 18.01.2021 за №вих-10-04.3/424-21 в якій останній зазначив наступне: "Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п. 5.4 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 червня 1996 р. № 173 промислові, сільськогосподарські та інші об`єкти, що є джерелами забруднення навколишнього середовища хімічними, фізичними та біологічними факторами, при неможливості створення безвідходних технологій повинні відокремлюватись від житлової забудови санітарно-захисними зонами.

Санітарно-захисну зону слід встановлювати від джерел шкідливості до межі житлової забудови, ділянок громадських установ, будинків і споруд, в тому числі дитячих, навчальних, лікувально-профілактичних установ, закладів соціального забезпечення, спортивних споруд та ін., а також територій парків, садів, скверів та інших об`єктів зеленого будівництва загального користування, ділянок оздоровчих та фізкультурно-спортивних установ, місць відпочинку, садівницьких товариств та інших, прирівняних до них об`єктів, в тому числі для підприємств з технологічними процесами, які є джерелами забруднення атмосферного повітря шкідливим запахом хімічними речовинами та біологічними факторами, безпосередньо від джерел забруднення атмосфери організованими викидами. Розмір санітарно-захисної зони для промислового майданчика ФОП ОСОБА_2 та умови функціонування даного підприємства встановлені висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 20.05.2019 № 12.2-18-4/10837.

Відповідно до протоколу державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 25.04.2019 №154 встановлена санітарно-захисна зона для об`єкта господарювання ФОП ОСОБА_2 з розміром 25 м. у східному напрямку та 30 м. за всіма іншими напрямками сторін світу від джерела викидів. СЗЗ визначеного розміру витримується в повному обсязі по відношенню до існуючої навколишньої житлової забудови, покриває всі ареали розповсюдження викидів і є достатньою за всіма показниками ймовірного впливу. У цілому розглянуті матеріали щодо функціонування об`єкта господарювання ФОП ОСОБА_2 , розташованого по АДРЕСА_1 за ознаками організації виробничого процесу та використання сучасного обладнання, ймовірного негативного впливу на довкілля та умови проживання населення відповідає санітарно-гігієнічним вимогам та не суперечить положенням Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 29.06.1996 №173. Подальше функціонування об`єкту при умові дотримання технологічних регламентів виробництва та режимів роботи, не перевищення потужності, розглянутих показників викидів та шуму не призведе до погіршення стану довкілля та умов проживання населення на прилеглій території житлової забудови та може бути задоволено. Разом з тим, Держпродспоживслужба залишає за собою право відкликати висновок у разі зміни умов експлуатації підприємства та/або недотримання гігієнічних нормативів забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та шуму на межі встановленої санітарно-захисної зони.

Окрім того, згідно Положення про Головне управління, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 24.02.2020 № 153, Головне управління організовує проведення відповідних досліджень (випробувань) для цілей державного контролю.

Наразі кошторис Головного управління на 2021 рік по бюджетній програмі 12090040 «Проведення лабораторних випробувань, вимірювань, досліджень та експертизи під час здійснення державного контролю (нагляду)» не затверджено, що не дає можливості заключення договорів з акредитованою лабораторією на проведення лабораторних досліджень».

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо невжиття належних заходів реагування на звернення позивача, у зв`язку з чим останній звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами спору, суд зазначає наступне.

У статті 40 Конституції України зазначено, що громадяни України мають право звертатися до органів державної влади і місцевого самоврядування та встановлено обов`язок органів влади та посадових осіб розглядати звернення й надавати обґрунтовані відповіді.

Право на звернення є важливим конституційно-правовим засобом захисту та однією з організаційно-правових гарантій дотримання прав і свобод громадян. Це право включає дві складові.

По-перше, звернення громадян є однією з форм участі населення в державному управлінні, у вирішенні державних і суспільних справ, можливістю активного впливу громадянина на діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування.

По-друге, це спосіб відновлення порушеного права громадянина через подання до органів державної влади скарг, заяв і клопотань. У такому розумінні - це механізм виконання соціальних обов`язків публічної влади.

Отже, від правильного функціонування адміністративно-правових механізмів реалізації прав громадян, від чіткого й ефективного реагування влади на їхні звернення залежить здатність держави забезпечувати належний захист законних інтересів громадян.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Судом встановлено, що позивачем подано до відповідача звернення, в якому останній просив: « 1.Здійснити позаплановий захід державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності щодо ознак порушень ФОП ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) санітарно-епідеміологічного законодавства в частині поглинання санітарно-захисною зоною виробничого цеху за адресою: АДРЕСА_1 об`єктів житлової забудови, зокрема:

-частини земельної ділянки земельної ділянки № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 з кадастровим номером :01:023:0064, яка належить на праві власності ОСОБА_1 ;

-частини житлового будинку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_2 .

2.Здійснити передбачені законодавством заходи реагування для усунення виявлених порушень.

3.До участі в здійсненні заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності щодо описаних порушень ФОП ОСОБА_2 просив залучити його як заявника, в тому числі як особу чиї права та законні інтереси порушуються.

4.За наслідками розгляду цього звернення просив повідомити його письмово за адресою: АДРЕСА_3 .».

Судом встановлено, що відповідачем, на звернення позивача, надано лист-відповідь від 18.01.2021 №вих-10-04.3/424-21.

При дослідженні якого судом встановлено, що останній не містить відповідей на поставлені позивачем питання.

Таким чином, суд зазначає, що звернення позивача вважається не розглянутим в рамках Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», оскільки не розглянуто по суті всі порушені у ньому питання.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області щодо нездійснення розгляду звернення ОСОБА_1 від 14 грудня 2020 року та зобов`язати Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області об`єктивно та всебічно, з урахуванням ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», розглянути звернення ОСОБА_1 від 14.12.2020 року по суті усіх поставлених у ньому питань.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити позаплановий захід зі здійснення державного нагляду (контролю) на підставі звернення ОСОБА_1 , суд вважає, що в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки ст.3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» закріплено право державного органу діяти з власного адміністративного розсуду.

Так Державний нагляд (контроль) здійснюється за принципом неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв.

Суд вважає, що ГУ Держпродспоживслужби в Київській області мало право оцінити заяву скаржника на її обгрунтуваність та повторність звернення.

Крім того, суд враховує судову практика Верховного Суду у справі № 826/10085/16 від 30.07.2020 в якій сказав, що поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № II (80)2, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Отже, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Верховний Суд звернув увагу, що дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Так, у разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження. Водночас повноваження суб`єктів владних повноважень не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до їхнього вчинення у судовому порядку.

Суд наголошує, позаплановий захід здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому випадку суд не може зобов`язати ГУ Держпродспоживслужби у Київській області здійснити позаплановий захід зі здійснення державного нагляду (контролю) на підставі Звернення ОСОБА_1 від 14 грудня 2020 року про порушення, що спричинило шкоду правам, законним інтересам (в порядку частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності без наявності погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльності Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області щодо нездійснення розгляду звернення ОСОБА_1 від 14 грудня 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області об`єктивно та всебічно, з урахуванням ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», розглянути звернення ОСОБА_1 від 14.12.2020 року по суті усіх поставлених у ньому питань.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.