Справа № 140/12851/21
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року ЛуцькСправа № 140/12851/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нововолинської міської ради Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача виконавчий комітет Нововолинської міської ради Волинської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся з адміністративним позовом до Нововолинської міської ради Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача виконавчий комітет Нововолинської міської ради Волинської області про визнання бездіяльності стосовно відмови та неприйняття рішення щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 1,99 га у власність для ведення особистого селянського господарства комунальної власності за межами населених пунктів с. Гряди, Нововолинської міської ради Волинської області Грядівського старостату, протиправною; зобов`язання розглянути повторно заяву від 09.02.2021 та надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 1,99 га у власність для ведення особистого селянського господарства комунальної власності за межами населених пунктів с. Гряди, Нововолинської міської ради Волинської області Грядівського старостату із земель запасу комунальної власності земельного масиву з кадастровим номером :07:000:0079.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач відмовив ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою посилаючись на те, що бажана земельна ділянка відноситься до категорії земель промисловості.

ОСОБА_1 вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та такою, що не ґрунтується на законі, та грубо порушує його права.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Нововолинської міської ради Волинської області із заявою про виділення земельної ділянки площею 1,99 га для ведення особистого селянського господарства, до якої додав картографічний матеріал з бажаним розташуванням земельної ділянки за кадастровим номером :07:000:0079.

Листом Нововолинської міської ради Волинської області від 27.08.2021 №В-244 повідомлено позивача, що ділянка яку він бажає отримати в користування відповідно до Схеми землеустрою і техніко-економічних обгрунтувань використання та охорони земель віднесено до земель промисловості та відповідно до частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України встановлено невідповідність місця розташування земельної ділянки Схемі. У зв`язку із цим неможливо надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у вказаному місці.

Листом виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області від 01.10.2021 №КО-1564пр позивачу надано відповідь аналогічного змісту.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані статтею 118 Земельного кодексу України.

Так, частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з частиною сьомою статі 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто Земельним кодексом України передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Нововолинська міська рада Волинської області, приймаючи відповідне рішення виходила з того, що земельна ділянка яку позивач бажає отримати в користування відноситься до категорії земель промисловості.

В той же час, відповідачем не зазначено, в якій частині бажана для позивача земельна ділянка належить до земель промисловості.

Таким чином відповідачем, при розгляді заяви позивача, не надано оцінку вищевказаним обставинам на предмет відповідності вимогам статті 118 Земельного кодексу України.

При цьому відповідач не врахував, що відповідно до статті 118 Земельного кодексу України отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Тому заява позивача підлягає розгляду повноважним органом на відповідність вимогам закону, а суд на цьому етапі позбавлений процесуальної можливості приймати рішення за умови не перевірки, не надання оцінки та не встановлення певних обставин суб`єктом владних повноважень з цього питання.

Зобов`язання судом відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність таких підстав для відмови у видачі дозволу, які передбачені законом, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх названих підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки. А прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача видати дозвіл на розробку проекту землеустрою, без перевірки наявності чи відсутності усіх названих підстав для відмови у видачі дозволу, може бути необґрунтованим та призвести до видачі такого дозволу з порушенням закону.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що такий спосіб захисту, як зобов`язання Нововолинську міську раду Волинської області прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

У цій справі з метою захисту порушеного права позивача ефективним та належним, за встановлених обставин, є такий спосіб захисту порушених прав, як зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Зазначена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 10.10.2019 по справі № 814/1959/17.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на те, що Нововолинською міською радою Волинської області було прийнято рішення про відмову позивачу надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою без наведення (встановлення) вичерпних підстав для відмови, передбачених статтею 118 Земельного кодексу України, суд дійшов висновку про задоволення даного позову частково, шляхом ухвалення рішення про визнання протиправною бездіяльності Нововолинської міської ради Волинської області стосовно відмови ОСОБА_1 та неприйняття рішення щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 1,99 га у власність для ведення особистого селянського господарства комунальної власності за межами населених пунктів с. Гряди, Нововолинської міської ради Волинської області Грядівського старостату; зобов`язання Нововолинську міську раду Волинської області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 09.02.2021 щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 1,99 га у власність для ведення особистого селянського господарства комунальної власності за межами населених пунктів с. Гряди, Нововолинської міської ради Волинської області Грядівського старостату із земель запасу комунальної власності земельного масиву з кадастровим номером :07:000:0079.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908,00 грн, сплаченого за подання позову немайнового характеру квитанцією від 29.10.2021. Суд звертає увагу, що сума судового збору підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі, оскільки, часткове задоволення позову стосується лише способу захисту порушеного права обраного судом.

Рішення ухвалено в перший робочий день після завершення щорічної основної відпустки головуючого судді.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Нововолинської міської ради Волинської області стосовно відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 1,99 га у власність для ведення особистого селянського господарства комунальної власності за межами населених пунктів с. Гряди, Нововолинської міської ради Волинської області Грядівського старостату.

Зобов`язати Нововолинську міську раду Волинської області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 09 лютого 2021 року щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 1,99 га у власність для ведення особистого селянського господарства комунальної власності за межами населених пунктів с. Гряди, Нововолинської міської ради Волинської області Грядівського старостату із земель запасу комунальної власності земельного масиву з кадастровим номером №:07:000:0079.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Нововолинської міської ради Волинської області (проспект Дружби, 27, місто Нововолинськ, Волинська область, 45400, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Дмитрук