Справа № 152/1513/21
Суддя: Славінська Н. Л.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 152/1513/21
УХВАЛА

10 січня 2022 року м. Шаргород

Справа №152/1513/21

Провадження №2-а/152/1/22

Суддя Шаргородського

Районного суду

Вінницької області Славінська Н.Л.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, інспектора СРПП ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Кушніра Володимира Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

13.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Шаргородського районного суду з означеним адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, інспектора СРПП ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Кушніра В.О. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просив поновити строк звернення до суду; на час розгляду справи зупинити дію постанови інспектора СПРР ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Кушніра В.О. серії БАВ №457995 від 02.11.2021 року; визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАВ №457995 від 02.11.2021 року, винесену інспектором СРПП ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Кушніром В.О. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП; стягнути на його користь з Управління патрульної поліції у Вінницькій області судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

В обґрунтування адміністративного позову ОСОБА_1 зазначав, що 10.12.2021 року на його адресу надійшла постанова старшого державного виконавця Шаргородського відділу ДВС у Жмеринському районі Вінницької області від 08.12.2021 року про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання постанови серії БАВ №457995 від 02.11.2021 року, зокрема, про стягнення з нього штрафу в розмірі 1700 грн.

02.11.2021 року приблизно о 21 годині він керував транспортним засобом «AUDI» з державним номерним знаком НОМЕР_1 в м. Шаргород на вул. Маліванчука, де був зупинений працівниками СРПП ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, які повідомили, що у керованому ним автомобілі у темну пору доби не освітлювався задній номерний знак.

Він не погодився із вказаним, заперечував факт вчинення ним адміністративного правопорушення, але, не дивлячись на його заперечення, відповідач ОСОБА_2 виніс щодо нього постанову БАВ №457995 від 02.11.2021 року про накладення на нього адміністративного стягнення за порушення вимог ч.6 ст.121 КУпАП, яка, втім, йому не була вручена, і яку він вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

На підставі ухвали суду від 14.12.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху, оскільки його подано з порушенням вимог п.п.2, 5, 6, 7, 8, 9, 11 ч.5 ст.160, ч.ч.4, 7 ст.161 КАС України, а також до адміністративного позову, в порушення вимог ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду, позивачем не було додано заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску, натомість першою позовною вимогою адміністративного позову зазначено: «поновити строк звернення до суду».

В ухвалі суду від 14.12.2021 року зазначено про необхідність виправлення недоліків позовної заяви у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали, шляхом подачі на виконання ухвали: заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати підстави для поновлення строку, зазначити та додати докази поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду; позовної заяви із виправленими недоліками; заяви про забезпечення адміністративного позову в канцелярію Шаргородського районного суду і роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали в зазначений строк, або якщо вказані в заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, позовна заява буде повернута йому (а.с.11-13).

Ухвала суду від 14.12.2021 року отримана позивачем ОСОБА_1 27.12.2021 року, що підтверджується зворотним рекомендованим повідомленням (а.с.15).

Відтак, враховуючи, що грудень 2021 року має 31 календарний день, то виправити недоліки адміністративного позову ОСОБА_1 мав би до 06.01.2022 року.

Разом з тим ОСОБА_1 на виконання ухвали суду від 14.12.2021 року адміністративний позов, заяву про поновлення строку звернення до суду, клопотання про витребування доказу, які датовані 13.12.2021 року, тобто завчасно до винесення судом ухвали від 14.12.2021 року про наявність недоліків адміністративного позову, подано до канцелярії Шаргородського районного суду лише 10.01.2022 року, тобто також із пропуском встановленого судом строку.

При цьому, розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду, подану 10.01.2022 року (а.с.22). судом встановлено наступне.

У відповідності до ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За приписами ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

Верховним Судом у справі №640/12324/19 від 17.09.2020 року зроблено висновок, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами пропуску строку звернення до суду, відповідно до вимог КАС України, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 10 жовтня 2019 року по справі N 140/721/19 та від 24 лютого 2021 року по справі N 540/2097/18.

Отже, поновленню підлягають лише пропущені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Відповідно до ч.3 ст.122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За ч.2 ст.286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Крім того, згідно із ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Також, суд враховує, що пунктом 3 Прикінцевих положень КАС України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У цьому випадку, підставою для поновлення строку у зв`язку з дією карантину є неможливість звернення до суду саме у зв`язку із карантинними обмеженнями. Натомість, сама по собі дія карантину не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Суд зауважує, що позивач не зазначав обставин та не надав жодних доказів щодо перешкод, які були б пов`язані із запровадженням карантину і які б йому не давали можливість оскаржити дії відповідача у встановлений законом строк.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеєр проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини в справі «Каменівська проти України» також вказав, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Суд також враховує, що Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 року (справа №240/12017/19) зробив висновок, згідно з яким, зокрема, триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Верховний Суд у постанові від 19 січня 2021 року по справі №300/1411/19 зазначив, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Також суд враховує, що в ухвалі від 14.12.2021 року пропонував позивачу подати заяву про поновлення строків звернення до суду з адміністративним позовом, зазначивши інші причини, ніж ті, що вказані позивачем у адміністративному позові, що завадили позивачу з дотриманням установлених законом строків звернутися до суду з позовом.

Зокрема, суд в ухвалі від 14.12.2021 року зазначив, що посилання ОСОБА_1 на те, що він 10.12.2021 року отримав постанову про примусове виконання оскаржуваної ним адміністративної постанови, а також, що йому відповідачем 2 не було вручено копії постанови не є поважними причинами пропуску строку для звернення до суду з цим адміністративним позовом, оскільки, мотивуючи позов ОСОБА_1 у абзаці 4 позову вказує на те, що він був обізнаний про складання щодо нього постанови про адміністративне правопорушення 02.11.2021 року та заперечував на місці зупинки щодо її складення та щодо факту вчинення правопорушення (а.с.11-13).

Вказана ухвала від 14.12.2021 року набрала законної сили з моменту її підписання, тобто 14.12.2021 року.

Разом з тим, у заяві про поновлення строку звернення до суду ОСОБА_1 зсилається на ту саму обставину про невручення йому поліцейським постанови про адміністративне правопорушення, що вже визнано судом неповажною причиною пропуску звернення до суду з адміністративним позовом в ухвалі від 14.12.2021 року, яка набрала законної сили.

ОСОБА_1 було запропоновано судом зазначити інші причини, які завадили йому вчасно звернутися до суду з адміністративним позовом, і є поважними.

Інших причин, які завадили йому звернутися до суду з цим адміністративним позовом у строки, встановлені КАС України та КУпАП, ОСОБА_1 у заяві, поданій до суду 10.01.2022 року, не навів.

Таким чином, зміст доводів позивача не свідчить про те, що він не мав об`єктивної можливості звернутися до суду за захистом своїх прав у строк, встановлений КАС України та КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незвернення до суду з адміністративним позовом за захистом свої прав через неналежне використання своїх процесуальних прав не є поважною причиною пропуску строку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не наведено поважних підстав, які б унеможливили звернення його до суду в межах встановленого КАС України строку. Обставини, на які посилається позивач, не свідчать про існування будь-яких об`єктивних перешкод у реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Відтак, вказана позивачем підстава для поновлення строку звернення до суду вже визнана неповажною в ухвалі від 14.12.2021 року.

Отже, суд не знаходить достатніх підстав для реалізації права позивача на поновлення процесуального строку для подання адміністративного позову, а тому заява про поновлення строку звернення до суду задоволенню не підлягає.

Суд зазначає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч.2 ст.123 КАС України).

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду та будь-яких переконливих обґрунтувань обставин та належних доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду із зазначеними позовними вимогами не наведено та не доведено, що йому не вручено поліцейським постанови про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами, враховуючи, що наведена у заяві про поновлення строку звернення до суду обставина пропуску строку звернення до суду визнана неповажною, інших підстав для поновлення строку судом не встановлено, тому позовна заява підлягає поверненню на підставі ч.2 ст.123, п.9 ч.4 ст.169 КАС України.

Дана ухвала не перешкоджає повторному зверненню до суду з позовом, поданим і оформленим в порядку, встановленому ст.160 КАС України, що передбачено ч.8 ст.169 КАС України.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності заяв. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п.33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Суд виходить з того, що вказані ним недоліки позову та неповажність зазначених позивачем обставин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, зазначені в ухвалі від 14.12.2021 року, а також не зазначення поважності причин пропуску строку для подачі адміністративнго позову у заяві, поданій до суду 10.01.2022 року, є очевидними та суттєвими, а тому унеможливлюють відкриття провадження в справі та використання стадії судового провадження для виправлення помилок позивача, що можуть і повинні усуватися на стадії подання позову/виправлення його недоліків.

Повернення позовної заяви через те, що позивач не виконав вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 14.12.2021 року та не зазначив поважних причин пропуску строку для звернення до суду з адміністративним позовом, обмежує гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право на доступ позивача до суду, але не порушує цього права і не нівелює його суті. Зазначене повернення позовної заяви забезпечує юридичну визначеність у правовідносинах суду з позивачем, який не виконав вимог чинної ухвали.

Саме такий правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20.01.2021 року у справі №9901/258/20 (провадження №11-331заі20), який суд використовує у спірних правовідносинах.

При цьому, суд вважає, що ухвала від 10.01.2022 року жодним чином не перешкоджає ОСОБА_1 в доступі до правосуддя, оскільки норми КАС України не містять заборон позивачеві повторно звернутися до суду з цим позовом у загальному порядку.

Керуючись ст.ст.122, 123, 169, 241, 248, 256, 286 КАС України

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, інспектора СРПП ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Кушніра Володимира Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення повернути позивачеві.

Роз`яснити, що позивач вправі повторно звернутися до суду з позовом, поданим і оформленим відповідно до ст.160 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження : якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала складена 10.01.2022 року.

Суддя: