Справа № 400/2353/21
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2022 р. Справа № 400/2353/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод», вул. Набережна, 64, с. Галицинове, Вітовський район, Миколаївська область, 57286
до відповідачів:1. Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, пр. Шевченка, 15/1, м. Одеса, 65015 2. Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, вул. Садова, 1-А, м. Одеса, 65023 3. Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, пр. Олександра Поля, 57, м. Дніпро, 49600 4. Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, вул. Челюскіна, 1, м. Дніпро, 49000
про:визнання бедіяльності протиправною, стягнення пені в сумі 761 858,44 грн.,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» (далі - позивач, ТОВ «МГЗ») звернулось до суду з адміністративним позовом до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач 1, Південне МУ ДПС), Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (далі також - відповідач 2), Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач 3, Східне МУ ДПС) та Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (даті також - відповідач 4), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, яка полягає у несвоєчасному (з порушенням строків, визначених ПК України) внесенні до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодження Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2020 року в розмірі 72871680 грн., що стало причиною несвоєчасного (з порушенням строків, визначених ПК України) відшкодування вказаної суми Товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод»;

- стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» 761858,44 грн. пені за період з 23.01.2021 року по 16.03.2021 року включно, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за липень 2020 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач 1 допустив протиправну бездіяльність, яка виразилась в тому, що після отримання рішення ДПС від 14.01.2020 року № 761/6/99- ним у строки, передбачені ПК України, не внесено до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування про узгоджену суму бюджетного відшкодування ПДВ позивача в розмірі 72 871 680 грн. за липень 2020 року, що призвело до неможливості своєчасного перерахування органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, ПДВ в сумі 72 871 680 грн. позивачу.

Зазначена сума бюджетного відшкодування була перерахована позивачу лише 16.03.2020 року, що також підтверджується банківською випискою по рахунку позивача.

У листі від 31.03.2021 року № 942/6/34-00-07-06 відповідач 1 в обґрунтування своєї бездіяльності щодо не відображення в Реєстрі заяв суми бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2020 року посилається на проведення процедури відкликання скасованого податкового повідомлення-рішення та прийняття нового, яке містить зменшену суму бюджетного відшкодування з ПДВ.

Однак, вказані доводи відповідача 1 на думку позивача є помилковими, оскільки підставою для внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування є отримання відповідного рішення, прийнятого за результатами адміністративного оскарження. Інших підстав для внесення даних законодавством не передбачено.

Ухвалою від 28.04.2021 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін у судове засідання).

Ухвалою від 01.06.2021 року суд ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

02.06.2021 року від відповідача 2 надійшов відзив, у якому він просить у задоволенні вимог позивача відмовити. Заперечуючи проти позову, відповідач 2 зазначив, що відповідачем у справі є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади. Кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивні частини судових рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання коштів оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображуватися у відповідних нормативних актах, а не резолютивній частині.

Крім того, законодавством чітко визначено алгоритм дій держаних органів щодо відшкодування з Державного бюджету України ПДВ, який врегульовано ст. 200 ПК України.

Також відповідач 2 зазначив, що оскільки нарахування пені відноситься до компетенції податкового органу, а не суду, позов ТОВ «МГЗ» у цій частині також не підлягає задоволенню.

02.06.2021 від відповідача 3 надійшов відзив, у якому він просить у задоволенні вимог позивача відмовити. Заперечуючи проти позову, відповідач 3 зазначив, що ТОВ «МГЗ» до 03.01.2021 перебувало на обліку у Південному МУ ДПС, а з 03.01.2021 року - переведено на облік у Східному МУ ДПС.

Таким чином, враховуючи те, що попереднім місцем обліку ТОВ «МГЗ» було Південне МУ ДПС та останнім, відповідно, було розпочато документальну перевірку, то цим органом і повинно бути завершено процедуру адміністрування в частині цієї перевірки та узгодження сум грошових зобов`язань. Тим більше, ТОВ «МГЗ» скаргу на податкове повідомлення-рішення від 09.0.2020 року № 0 було подано саме до Південного МУ ДПС та, відповідно, останнім приймалось рішення щодо узгодження суми бюджетного відшкодування.

Отже, Східне МУ ДПС є неналежним відповідачем у даній справі.

04.06.2021 року від відповідача 1 надійшов відзив, у якому він просить у задоволенні вимог позивача відмовити. Заперечуючи проти позову, відповідач 1 зазначив, що п. 12 Порядку № 26 визначає, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені п. 200.13 ст. 20 ПК України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету. При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Оскільки п. 14 Порядку № 26 визначає, що Казначейство здійснює бюджетне відшкодування на підставі даних Реєстру, що міститься і інформаційному ресурсі Мінфіну, а також з урахуванням вимог БК України та п. 55 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, тому до внесення необхідної для відшкодування ПДВ інформації до Реєстру заяв на відшкодування ПДВ не видається можливим, оскільки буде порушенням вимог чинного законодавства.

При цьому, Південне МУ ДПС не є адміністратором Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, формування якого здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства, не є уповноваженою особою на внесення вказаних відомостей, не є центральним органом виконавчої влади.

Відшкодування з Державного бюджету України ПДВ є виключними повноваженнями контролюючих органів та органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості у спосіб, що не передбачений законом.

Ухвалою від 22.07.2021 року суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

ТОВ «МГЗ» зареєстроване як юридична особа 16.09.2004 року та перебуває на податковому обліку як платник податку на додану вартість у Східному МУ ДПС.

На дати подання податкової декларації з ПДВ та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування за звітний (податковий) період липень 2020 року, проведення документарної позапланової виїзної перевірка та прийняття податкового повідомлення-рішення щодо зазначеного звітного періоду позивач перебував на податковому обліку в Офісі великих платників податків Державної податкової служби.

19.08.2020 року позивачем було подано до контролюючого органу в електронному вигляді податкову декларацію з ПДВ та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування за звітний (податковий) період липень 2020 рік, у якій (рядок 20.2.1 декларації) визначено суму від`ємного значення ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, в розмірі 152 584 867 грн.

За результатами проведення Офісом великих платників податків ДПС документарної позапланової виїзної перевірка ТОВ «МГЗ» з питань декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., в декларації з ПДВ за липень 2020 року, з урахуванням уточнюючих розрахунків, оформленої актом від 19.10.2020 року № 51/28-10-53 10/33133003, контролюючий орган прийняв, серед іншого, податкове повідомлення-рішення № 0 від 09.11.2020 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ, заявлену у податковій декларації з цього податку за липень 2020 року, на загальну суму 73 421 324 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення позивач оскаржив в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.

Рішенням ДПС від 14.01.2020 року № 761/6/99-00-06-01-02-06 скаргу ТОВ «МГЗ» (Додаток 5) задоволено частково, оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 0 від 09.11.2020 визнано протиправним та скасовано у частині зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ, заявленої у податковій декларації з цього податку за липень 2020 року, на 72 871 680 грн.

З дати прийняття зазначеного рішення процедура адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення № 0 від 09.11.2020 року є завершеною, а сума бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2020 року в розмірі 72 871 680 грн. - узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування (відповідно до вимог п. ґ) п. 200.12. ст.200 Податкового кодексу України), і контролюючий орган зобов`язаний був не пізніше наступного робочого дня після отримання рішення від 14.01.2020 № 761/6/99-00-06-01-02-06 внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ПДВ.

Відповідно до листа відповідача 1 від 31.03.2021 року № 942/6/34-00-07-06 рішення від 14.01.2020 № 761/6/99-00-06-01-02-06 було отримано Південним МУ ДПС 14.01.2021 року.

Таким чином, відповідач 1 зобов`язаний був внести дані про узгоджену суму бюджетного відшкодування ПДВ позивача в розмірі 72 871 680 грн. за липень 2020 року до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування 15.01.2021 року - на наступний робочий день після отримання рішення ДПС, а перерахування органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, ПДВ в сумі 72 871 680 грн. позивачу повинно було здійснитись не пізніше 22.01.2021 року - протягом наступних п`яти операційних днів.

Однак, відповідно до листів відповідачів 1 та 3 дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ПДВ до Реєстру заяв було внесено Південним МУ ДПС лише 09.03.2021 року, а узгоджена сума бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 72 871 680 грн. відшкодована на банківський рахунок ТОВ «МГЗ» - 16.03.2021 року Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області.

У листі від 31.03.2021 № 942/6/34-00-07-06 відповідач 1 посилається на проведення процедури відкликання скасованого податкового повідомлення-рішення та прийняття нового, яке містить зменшену суму бюджетного відшкодування з ПДВ.

Як вважає позивач, вказані доводи відповідача 1 є помилковими, оскільки підставою для внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування є отримання відповідного рішення, прийнятого за результатами адміністративного оскарження. Інших підстав для внесення даних законодавством не передбачено.

Крім того, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного статтею 200 ПК України строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня (п. 200.23 ст. 200 ПК України).

Враховуючи бездіяльність відповідачів 1 та 32 протиправною, з метою стягнення з них пені, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі та раніше за текстом - ПК України) бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків регламентовано у ст. 200 ПК України.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Пунктом 200.15 ст. 200 ПК України визначено, що у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Аналогічна за змістом норма міститься в п. 7 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 року № 26 (далі та раніше за текстом - Порядок № 26).

Отже, відповідно до вимог податкового законодавства контролюючий орган зобов`язаний, у разі оскарження платником результатів перевірки, на наступний робочий після отримання відповідного рішення ДПС від 14.01.2021 року № 761/6/99-00-06-01-02-06 внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Разом з тим, податковим органом внесено до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ПДВ лише 09.03.2021 року, а отже - не у строки, передбачені ПК України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (ст. 200 п. 200.13. ПК України).

За правилами п. 12 Порядку № 26, узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету. При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Згідно п. 200.23 ст. 200 ПК України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Наведені норми встановлюють обов`язкове нарахування пені на суму бюджетної заборгованості, яка не виплачена у строк, визначений в ст. 200 ПК, безвідносно до того, чи така бюджетна заборгованість була виплачена, чи ні.

Обов`язок нарахування пені лежить на органі ДПС України, який здійснює функції держави у сфері оподаткування.

Неподання органом ДПС України після закінчення перевірки до органу ДКС України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, або подання такого висновку із порушенням строків, встановлених ст. 200 ПК, та непогашення у зв`язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ у визначений строк є підставою для виникнення у платника податку права вимоги щодо виплати пені за прострочення бюджетного відшкодування.

Таке застосування норми п. 200.23 ст. 200 ПК України відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій в постановах від 12.03.2019 року по справі №808/2689/15, від 22.03.2019 року по справі №822/3473/17, від 24.04.2019 року по справі №808/1880/16, від 14.11.2019 року по справі №802/745/16-а.

Згідно вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідну суму бюджетного відшкодування позивач отримав лише 16.03.2021 року.

Отже, за затримку перерахування ТОВ «МГЗ» суми бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 78 871 680 грн. за липень 2020 року, сума нарахованої пені складає 761858,44 грн. (за період з 23.01.2021 року - дата отримання Рішення про результати розгляду скарги ТОВ «МГЗ» (14.01.2021 року) + 1 робочий день на внесення даних до Реєстру заяв (15.01.2021 року) + 5 операційних днів після внесення даних на перерахування коштів казначейством, тобто по 22.01.2021 року включно) по 16.03.2021 включно (дата відшкодування коштів ТОВ «МГЗ»).

Зазначене підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком пені, наданим позивачем. Обґрунтованих заперечень щодо суми розрахованої пені відповідачами до суду не надано.

У постанові від 12.02.2019 року № 826/7380/15 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання щодо належного способу захисту права платника ПДВ на отримання сум бюджетного відшкодування з ПДВ, зазначила, що, враховуючи відсутність механізму реального відшкодування платнику ПДВ узгодженої суми бюджетного відшкодування цього податку, такі способи захисту порушеного права, як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування або внести заяву платника податку до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, не призведуть до ефективного відновлення права платника податку. Ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права платника податку, є стягнення з Державного бюджету України через відповідний контролюючий орган на користь платника податку заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.

Враховуючи встановлене право Товариства на отримання бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2020 року у вказаному вище розмірі, а також несвоєчасне відшкодування позивачу належних йому до повернення сум ПДВ у встановлений законом строк, суд доходить висновку про право позивача на отримання з Державного бюджету України пені, нарахованої у розмірі та в порядку, встановлених п. 200.23 ст. 200 ПК України, у зв`язку з невиплатою бюджетного відшкодування в установлений законодавством строк.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 19, 77, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» (вул. Набережна, 64, с. Галицинове, Вітовський район, Миколаївська область, 57286, ) до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків пр. Шевченка, 15/1, м. Одеса, 65058, ), Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (вул. Садова, 1-А, м. Одеса, 65023, ), Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (пр. Олександра Поля, 57, м. Дніпро, 49600, ) та Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (вул. Челюскіна, 1, м. Дніпро, 49000, ) - задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, яка полягає у несвоєчасному (з порушенням строків, визначених ПК України) внесенні до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодження Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2020 року в розмірі 72871680 грн., що стало причиною несвоєчасного (з порушенням строків, визначених ПК України) відшкодування вказаної суми Товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод».

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» 761858,44 грн. пені за період з 23.01.2021 року по 16.03.2021 року включно, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за липень 2020 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (пр. Олександра Поля, 57, м. Дніпро, 49600, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» (вул. Набережна, 64, с. Галицинове, Вітовський район, Миколаївська область, 57286, ) судові витрати в розмірі 11427,88 грн. (одинадцять тисяч чотириста двадцять сім гривень 88 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.01.2022 року.

Суддя О.В. Малих