Справа № 480/10194/21
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДПС у Сумській області звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙЛАЙТ", і просить суд:
1) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙЛАЙТ" за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належить такому платнику податків податковий борг загальною сумок 18 498,01 грн, а саме:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, який перебуває на обліку як платник податків, порушив строки подання податкової звітності, у зв`язку з чим за ним утворився податковий борг у загальному розмірі 18 498,01 грн.
Ухвалою суду від 11.10.2021 провадження у даній справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідно до ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
У встановлений судом строк, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надійшло.
Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач зареєстрований як юридична особа та перебуває на обліку в ГУ ДПС у Сумській області, як платник податків.
Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) до обов`язків платника податків входить сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.
Згідно п. 36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором і є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків.
Щодо податкового боргу відповідача з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код податку 14060100), суд зазначає наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що у відповідача з вищевказаного податку наявний податковий борг загальною с 12 410,00 грн.
До відповідача застосовано штрафну санкцію відповідно до ст. 120 ПК України за порушення граничних строків подання податкової звітності з податку на додану вартість, яка нарахована відповідно до податкових повідомлень-рішень:
Вказані податкові повідомлення-рішення не оскаржувались ні в адміністративному, ні в судовому порядку.
Щодо податкового боргу відповідача з податку на прибуток приватних підприємств (код податку 11021000), суд зазначає наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачу з вищевказаного податку нарахований податковий борг загальною сумою 1020,00 грн.
Вищезазначене податкове повідомлення-рішення не оскаржувались ні в адміністративному ні в судовому порядку.
Щодо податкового боргу відповідача з акцизного податку на пальне (код податку 14021900), суд зазначає наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що у ТОВ «СКАЙЛАЙТ» наявний податковий борг з вищевказаного податку загальною сумою 5 068,01 грн.
До відповідача застосовано штрафну санкцію відповідно до ст. 120 ПК України, яка нарахована відповідно до податкових повідомлень-рішень:
Вищезазначені податкові повідомлення-рішення не оскаржувались ні в адміністративному ні в судовому порядку.
За приписами п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого платником податку на встановлений строк набуває статусу податкового боргу.
Відповідно до п. 59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.
Згідно ст. 59 ПК України, відповідачу на податкову адресу була направлена податкова вимога від 09.12.2019 №4586-10 (а.с.48).
За приписами п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
З моменту вручення податкової вимоги до подачі позовної заяви податковий борг відповідача не переривався, а отже, податкова вимога відповідно до ст. 60 ПК України, не була відкликана.
Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України, на контролюючі органи покладено також обов`язок здійснювати за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Пунктом 95.2 статті 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (абз. 1 п. 95.3 ст.95 ПК України).
Матеріалами справи підтверджуються, що обставина, яка зумовила звернення до суду із даним позовом, є виникнення податкового боргу. На момент розгляду справи, податковий борг відповідачем не сплачено, заборгованість перед бюджетом не погашена. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги щодо стягнення з відповідача податкового боргу є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню .
Щодо позовних вимог про накладення арешту на кошти відповідача, які знаходяться на відкритих рахунках, суд зазначає наступне.
Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені статтею 94 Податкового кодексу України (далі - ПК України).
Визначення адміністративного арешту, як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в пункті 94.1 статті 94 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.
Отже, норми статті 94 Податкового кодексу України регулюють застосування будь-якого адміністративного арешту незалежно від його предмета.
Згідно із пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.
Відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.
Водночас Податковим кодексом України передбачені також інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу.
Так, відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Разом з тим, сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в органу державної податкової служби на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Тобто, арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання певних зобов`язань платника податків.
Як на підтвердження наявності підстав для застосування арешту коштів відповідача позивачем надано суду Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відповідно до якого у відповідача відсутнє майно (а.с. 59).
Також відповідачем було надано суду акт від 22.01.2021, відповідно до якого, за місцем реєстрації відповідача встановлено відсутність майна, яке належить підприємству (а.с. 60).
Крім того, позивачем було надано суду лист Територіального сервісного центра МВС №5946 від 19.12.2020 № 31/18-5946-1846, відповідно до якого, згідно з обліковими даними ЄДР МВС станом на 17.12.2020 у ТОВ "СКАЙЛАЙТ" відсутні транспортні засоби зареєстровані на території України (а.с. 61).
Отже, у платника податків відсутнє майно, за рахунок якого може бути погашений податковий борг, що є підставою для накладання арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться на рахунках у банках.
За наведених обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Сумській області щодо накладення арешту на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙЛАЙТ" в загальній сумі 18 498,01 грн, які знаходяться на відкритих рахунках у банках, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов Головного управління ДПС у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙЛАЙТ" про стягнення коштів за податковим боргом, накладення арешту на кошти задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька