Справа № 420/15593/21
Суддя: Цховребова М.Г.
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 січня 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Цховребова М.Г., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора-парковника Одеської міської ради Софіяник Віталія Леонідовича, начальника ВАП та аналітики Управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організацій дорожнього руху Одеської міської ради Гавриленко Сніжани Михайлівни, головного державного виконавця першого Приморського відділу держвиконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Мін`юсту м. Одеси Офіцерової Людмили Леонідівни про визнання незаконними дій та стягнення коштів, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (з урахуванням виправленого адміністративного позову) до інспектора-парковника Одеської міської ради Софіяник Віталія Леонідовича, начальника ВАП та аналітики Управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організацій дорожнього руху Одеської міської ради Гавриленко Сніжани Михайлівни, головного державного виконавця першого Приморського відділу держвиконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Мін`юсту м. Одеси Офіцерової Людмили Леонідівни, в якому позивач просить:

- визнати незаконними дії відповідачів в частині незаконного притягнення позивача двічі до юридичної відповідальності одного виду за те саме правопорушення, порушуючи ст. 61 Конституції України, ст. 4 Протоколу 7 Європейської Конвенції з прав людини;

- визнати незаконними дії відповідачів в частині незаконного невиконання рішення Київського райсуду м. Одеси від 30.11.20 (№ 947/31338/20), порушуючи ст. 129-1 Конституції, ст. 382 КК, ст. 6, ст. 13 Конвенції;

- стягнути з кожного з відповідачів порівну моральну шкоду, завдану позивачу по 50 тис. гривень з кожного з 3-х відповідачів.

Ухвалами суду від 02.09.2021 року: зазначений адміністративний позов залишено без руху, позивачу встановлено 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху; від 29.11.2021 року: продовжено позивачу встановлений судом строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвалу суду від 29.11.2021 року позивач отримав 24.12.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

29.12.2021 року від позивача до суду надійшла заява про відновлення процесуального строку на подання адмінпозову, вхід. № ЕП/37978/21, у якій останній просить відновити процесуальний термін на подання цього адмінпозову, тому що він дізнався про це порушення його конституційних прав та законних інтересів 29.07.21 з рішення судді окружного адмінсуду ОСОБА_2 від 17.06.21 (у справі № 420/3484/21), яке він отримав на руки у будівлі окружного адміністративного суду 29.07.21 (про що є розписка).

Згідно зі змістом заяви про відновлення процесуального строку на подання адмінпозову, вхід. № ЕП/37978/21, її подано з таких фактичних підстав:

- 03.03.21 своєю електронною поштою позивач отримав від держвиконавця ОСОБА_3 : постанову держвиконавця Офіцерової Л.Л. «Про відкриття виконавчого провадження» від 29.01.21 р. «про стягнення грошей з боржника ОСОБА_1 у сумі 1020 гривень»; постанову держвиконавця від 29.01.21 р. «про арешт грошей боржника» ОСОБА_1 у ПриватБанку, де ОСОБА_1 має соціальну пенсію інваліда 2 групи;

- з цих двох постанов держвиконавця ОСОБА_3 від 29.01.21 позивач дізнався 03.03.21, що стягувачем цих грошей є Департамент транспорту та зв`язку, в особі відповідача № 2, який виніс ухвалу «про адмінправопорушення» від 21.10.20 «про стягнення з ОСОБА_1 грошей на суму 1020»;

- Київський райсуд м. Одеси розглядав ухвалу паркувальника ОМР від 21.10.20 «про стягнення з позивача (не 1020 гривень), а 510 гривень», яку було судом скасовано 30.11.20, а держвиконавець ОСОБА_4 29.01.21 двома постановами «про накладення арешту на гроші боржника ОСОБА_1 » та «про відкриття виконавчого провадження» стягувала з позивача 1020 гривень, а не 510 гривень;

- ці постанови були винесені на підставі заяви стягувача (Департаменту транспорту Гавриленка Сніжани Михайлівни) з доданою до неї постановою департаменту транспорту в особі паркувальника ОМР Софіянік В.Л. від 21.10.20 «про накладення адмінстягнення на ОСОБА_1 »;

- з цих документів, надісланих держвиконавцем електронною поштою 03.03.21, не можна було зробити висновок, що постанова від 21.10.20. (паркувальника ОМР ОСОБА_5 ), яку скасував Київський райсуд м. Одеси «про стягнення 510 гривень», і дві постанови від 29.01.21, надані держвиконавцем ОСОБА_3 «про стягнення іншої суми грошей 1020 гр., - не є факт двічі притягнення позивача до юридичної відповідальності за те саме правопорушення;

- позивач не міг припустити, що його 21.10.20 і 29.01.21 двічі притягнули до юридичної відповідальності за два якісь різні правопорушення, так як суми штрафу не співпадають, стягувачі та розрахункові рахунки різні;

- у заяві Департаменту від 18.01.21 (начальника ОСОБА_6 ), адресованій до ДВС з проханням «про примусове виконання постанови паркувальника від 21.10.20 «про накладення адмінстягнення» та вказано розрахунковий рахунок департаменту транспорту та зв`язку р/с UА 0015744, - відповідача № 2; а в постанові паркувальника ОМР ОСОБА_5 від 21.10.20 «про накладення адмінстягнення зазначено зовсім інший розрахунковий рахунок не департаменту транспорту та зв`язку та організації дорожнього руху, а ОМР: р/р UА 00015008;

- тому позивач на той період часу не міг знати і навіть не міг припустити, що ці різні адмінстягнення різну суму грошей: 510 грн. і 1020 грн. з різними розрахунковими рахунками різних стягувачів є порушенням ст. 61 Конституції України, тим більше що ухвала паркувальника ОМР ОСОБА_5 від 21.10.20 була скасована рішенням Київського райсуду м. Одеси ще 30.11.20, і що знайдеться хтось, хто навмисно не виконає рішення Київського райсуду м. Одеси від 30.11.20, що вже набрало законної сили, незважаючи на заборону, накладену ст. 129-1 Конституції України та ст. 6 Конвенції;

- тому позивач не міг зрозуміти і повірити, що його можуть повторно притягнути до адміністративної відповідальності за те саме правопорушення, за тією ж постановою від 21.10.20, за якою стягуються чомусь різні суми: не 510 грн., а вже 1020 грн.;

- тільки після того, як окружний адмінсуд своїм рішенням від 17.06.21 задовольнив позов позивача (суддя Харченко Ю.В. справа № 420/3484/21), позивач з рішення суду зрозумів, що відповідачі, виявляється, справді двічі притягнули його до юридичної відповідальності одного виду за одне й теж правопорушення, тобто вони діяли незаконно, порушуючи його конституційні права (ст. 19, ст. 60, ст. 61, ст. 129-1) та ст. 6 та ст. 4 протоколи 7 Конвенції;

- перший раз позивача притягнули до юридичної відповідальності одного виду постановою паркувальника ОСОБА_5 від 21.10.20 «про накладення адмінстягнення на суму 510 гривень на ОСОБА_1 від імені Одеської міської ради (ОМР), яка була скасована рішенням Київського райсуду м. Одеси від 30.11.20 (суддя Калашникова О.П.); вдруге позивача притягнули до юридичної відповідальності одного й того ж виду за те саме правопорушення 29.01.21, коли держвиконавець ОСОБА_3 винесла дві постанови «про відкриття виконавчого провадження» та «про накладення арешту на гроші боржника ОСОБА_1 » на підставі постанови паркувальника ОМР від 21.10.20;

- обидві ці постанови держвиконавця ОСОБА_3 від 29.01.21 були винесені на підставі однієї й тієї самої постанови ОМР від 21.10.20, «про накладення адмінстягнення на ОСОБА_1 », порушуючи ст. 61 Конституції України та ст. 4 протоколи 7 Конвенції, але позивач про це дізнався лише з тексту рішення Одеського окружного адмінсуду від 17.06.21 (судді ОСОБА_2 );

- у рішенні судді ОСОБА_2 . Одеського окружного адмінсуду від 17.06.21 № 420/3484/21 встановлено, що ця ухвала від 21.10.20 була скасована Київським райсудом м. Одеси 30.11.20 і повторно, на підставі цієї скасованої судом постанови від 21.20 було винесено 29.01.21 держвиконавцем ОСОБА_3 дві ухвали «про відкриття виконавчого провадження» та «про арешт грошей боржника» для примусового виконання ухвали паркувальника, яка була скасована рішенням Київського райсуду м. Одеси від 30.11.20;

- таким чином, датою, коли позивач дізнався про порушення його конституційних прав є дата, коли йому вручили це рішення окружного адмінсуду від 17.06.21, відповідно до розписки, цією датою є дата 29.07.21 про вручення позивачу рішення від 17.06.21, винесеного окружним адміністративним судом (справа № 420/3484/21).

Разом з тим, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року у справі № 420/3484/21, яке набрало законної сили 07.09.2021 року, на яке посилається позивач у заяві про відновлення процесуального строку на подання адмінпозову, вхід. № ЕП/37978/21, як таке, з якого він дізнався про порушення прав, за захистом яких звернувся з даним позовом, зокрема, суд вирішив:

- адміністративний позов ОСОБА_1 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Департаменту транспорту, зв`язку та організацій дорожнього руху Одеської міської ради про визнання постанови Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (державного виконавця Офіцерової Л.Л.) від 29.01.2021р. ВП № 64184740 «Про арешт грошей боржника ОСОБА_1 » незаконною та скасування її; стягнення з відповідачів матеріальні збитки у розмірі 200 грн з кожної сторони; стягнення з відповідачів моральної шкоди у розмірі 4000 грн. з кожної сторони, - задовольнити частково;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (65026, Одеська обл., м. Одеса, Польський узвіз, 6, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі)грн.00коп.;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту транспорту, зв`язку та організацій дорожнього руху Одеської міської ради (вул. Б.Хмельницького, 18, м.Одеса, 65007, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі)грн.00коп.;

- у задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Згідно зі змістом рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року у справі № 420/3484/21, у ньому також зазначено, зокрема:

- в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.11.2020р. Київський районний суд м. Одеси своїм рішенням задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1 та скасував постанову інспектора з паркування Софіяника В.Л. від 21.10.2020р. серії МАО № 1852253 від 21.10.2020р. 03.03.2021р. позивач дізнався, що рішення Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2020 року не виконано. 18.01.2021 року Департамент транспорту, зв`язку та організацій дорожнього руху Одеської міської ради звернувся до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про примусове виконання постанови інспектора з паркування від 21.10.2020 року, яка була скасована рішенням Київського районного суду м. Одеси. Внаслідок звернення Департаменту транспорту, зв`язку та організацій дорожнього руху Одеської міської ради до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 29.01.2021р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт коштів боржника. Також позивачем наголошено, постанова про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2021р. винесена на підставі постанови інспектора з паркування МАО №1852253 від 21.10.2020, яка була скасована рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2020р.

З встановленого вбачається, що наведені позивачем у заяві про відновлення процесуального строку на подання адмінпозову, вхід. № ЕП/37978/21, обґрунтування із посиланням на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року у справі № 420/3484/21, як таке, з якого позивач дізнався про порушення прав, за захистом яких звернувся з даним позовом, не відповідає, зокрема обґрунтуванню позовних вимог позивача у справі № 420/3484/21, виходячи з яких позивач про обставини-підстави оскаржуваного позивачем притягнення до відповідальності 21.10.20 та 29.01.21 знав вже при зверненні до суду у справі № 420/3484/21 (09.03.2021 року дата звернення до суду) та, відповідно, до прийняття рішення у цій справі.

Отже, наведені позивачем у заяві про відновлення процесуального строку на подання адмінпозову, вхід. № ЕП/37978/21 від 29.12.2021 року, причини пропуску строку звернення з даним адміністративним позовом до адміністративного суду є неповажними.

При цьому, суд також звертає увагу позивача, що одним з трьох відповідачів позивачем у позові (з урахуванням виправленого адміністративного позову) зазначено головного державного виконавця першого Приморського відділу держвиконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Мін`юсту м. Одеси Офіцерову Людмилу Леонідівну.

Згідно з ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч.ч. 2, 6 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Виходячи з встановленого, на підставі ч. 2 ст. 121 КАС України суд вважає за можливе продовжити позивачу встановлений судом строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом подання до суду в кількості примірників, в тому числі для відповідачів:

- письмово вказаних інших підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду та надання належних та допустимих доказів на їх підтвердження.

Суд також звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 3 ст. 287 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Керуючись ст.ст. 121, 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256, 294 КАС України, суд -

ухвалив:

Продовжити позивачу встановлений судом строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Суд роз`яснює, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.Г. Цховребова