Справа № 540/6605/21
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2022 р.м. ХерсонСправа № 540/6605/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) третя особа - Державний нотаріус Другої Херсонської державної нотаріальної контори Гіліна Марина Григорівна про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - відповідач, Південне МРУЮ), третя особа - Державний нотаріус Другої Херсонської державної нотаріальної контори Гіліна Марина Григорівна, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка полягає у нездійсненні розгляду Скарги від 16.08.2021 року протягом місячного терміну з дня її отримання, встановленого статтею 20 Закону України "Про звернення громадян";

- визнати протиправними дії Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо розгляду скарги від 16.08.2021 року необ"єктивно, без перевірки всіх викладених в ній фактів та без прийняття рішення відповідно до чинного законодавства;

- зобов`язати Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повторно об`єктивно розглянути мою скаргу від 16.08.2021 року, перевірити всі викладені в ній факти та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

Позов обґрунтований тим, що 05.09.2019 позивачка звернулась до відповідача зі скаргою на дії державного нотаріуса Другої Херсонської державної нотаріальної контори Гіліної М.Г., у зв`язку з відмовою останньої у видачі свідоцтва про право на спадщину. У зв`язку з порушенням порядку розгляду її скарги, дії відповідача були оскаржені до Херсонського окружного адміністративного суду. Рішенням суду по справі №540/2212/19 вимоги задоволено частково, з чим погодився П`ятий апеляційний адміністративний суд.

16.08.2021 позивачка повторно звернулась до відповідача з іншою скаргою на, як вважає позивачка, неправомірні дії нотаріуса Гіліної М.Г.

За результатами розгляду скарги від 16.08.2021 листом від 29.09.2021 Південне МРУЮ повідомило ОСОБА_1 про відсутність порушень її прав з боку нотаріуса Гіліної М.Г .

Вважає, що відповідач не ухвалив будь-якого рішення за результатами розгляду скарги, вводить її в оману, самоусунувся від виконання обов`язку щодо об`єктивного проведення перевірки.

Крім того вважає, що відповідачем порушено строки розгляду скарги, оскільки в листі від 16.09.2021 №3690/К-4367-07/07.2-19 про продовження розгляду скарги до 01.10.2021 не міститься причини неможливості вирішення питань у встановлений місячний термін та необхідність встановлення іншого терміну.

З огляду на зазначене, вважає, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність, тому просить суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 02.11.2021 провадження відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

30.11.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого останній позов не визнає. Зазначає, що позивачка неодноразово зверталася до управління юстиції з відповідними скаргами.

Так, 05.09.2019 ОСОБА_1 вперше звернулась до відповідача і скаргою, яка була розглянута відповідно до вимог законодавства щодо її обґрунтованості, об`єктивно, з перевіркою усіх викладених в ній фактів та надано вичерпану відповідь листом від 04.10.2019 № К-664-4, що підтверджено рішеннями Херсонського окружного адміністративного суду та Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду в справі №540/512/20. Ухвалою Верховного Суду від 09.08.2021 ОСОБА_1 відмовлено у відкритті касаційного провадження.

19.08.2021 за вхідним № К-4367-07 Південного МРУЮ повторно надійшла скарга ОСОБА_1 щодо неправомірних дій державного нотаріуса Другої Херсонської нотаріальної контори Гіліної М.Г. при вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до наказу Південного МРУЮ від 13.04.2021 №976/В "Про надання відпустки для догляду за дитиною Гіліній М.Г. " державний нотаріус Другої Херсонської державної нотаріальної контори Гіліна М.Г. перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 15.04.2021 по 09.01.2024.

Також, згідно наказу Південного МРУЮ від 29.07.2021 №2964/В "Про надання відпустки ОСОБА_3 ", завідувачка Другої Херсонської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 з 10.08.2021 по 03.09.2021 знаходилась у щорічній основній відпустці та приступила до виконання своїх посадових обов`язків 06.09.2021.

У зв`язку з наведеним, відділом з питань нотаріату у Херсонській області Управління нотаріату Південного МРУЮ підготовлено запит від 09.09.2021 за вих. №21498/07.2-17 про надання пояснення з порушених у скарзі ОСОБА_1 питань та встановлено строк для їх надання - до 14.09.2021.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 у свої скарзі зазначила про необхідність розгляду скарги за її участю, з метою завчасного повідомлення скаржниці про дату та час розгляду її скарги, спеціалістом відділу з питань нотаріату у Херсонській області Управління нотаріату Південного МРУЮ підготовлено доповідну записку про продовження строку розгляду вищезазначеної скарги.

16.09.2021 заявниці надано повідомлення про продовження строку розгляду звернення до 01.10.2021 та запрошено 28.09.2021 на 10:00 год. до Південного МРУЮ для участі у розгляді скарги.

28.09.2021 відповідачем розглянуто скаргу ОСОБА_1 від 16.08.2021, під час розгляду якої їй було повідомлено про поважні причини відсутності нотаріуса Гіліної М.Г.

ОСОБА_1 було роз`яснено законодавство у сфері вчинення нотаріальних дій; повноваження відповідача; повідомлено, що примірник свідоцтва про право на спадщину зберігається у матеріалах спадкової справи, а інший примірник свідоцтва про право на спадщину, який викладений на спеціальному бланку нотаріальних документів, у спадковій справі відсутній; повідомлено, що свідоцтво про право на спадщину зареєстроване у Спадковому реєстрі та про наявність підпису в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій; про можливість отримання дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом.

Більш того, ОСОБА_1 28.09.2021 у присутності осіб, які брали участь у розгляді скарги, підтвердила зрозумілість отриманої інформації.

29.09.2021 позивачці надано відповідь у строки, встановлені чинним законодавством України.

З огляду на викладене, вважає, що розгляд звернення ОСОБА_1 здійснено у межах предмета звернення та з дотриманням строків, встановлених статтею 20 Закону України "Про звернення громадян", тому в задоволенні позову просить відмовити.

06.12.2021 від позивачки та 17.12.2021 від відповідача до суду надійшли відповідь на відзив і заперечення відповідно, згідно яких останні підтримують свої позиції, викладені у позові та запереченнях на позов.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відзив відповідача, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

05.09.2019 ОСОБА_1 звернулась до відповідача зі скаргою на дії державного нотаріуса Другої Херсонської державної нотаріальної контори Гіліної М.Г., в якій просила:

1) повідомити: хто, коли, в який спосіб та яку суму сплатив від її імені за видачу свідоцтва про право на спадщину з реєстровим № 3-489;

2) повідомити: де зараз знаходиться свідоцтво про право на спадщину з реєстровим № 3-489;

3) повідомити: чи є документи щодо перерахування на відповідні рахунки коштів у сумі 400 грн., отриманих від неї нотаріусом Гіліною М. В. при відкритті спадкової справи (дата сплати грошей відповідає даті подання мною заяви до нотаріальної контори);

4) вжити заходи щодо усунення порушення нотаріусом Гіліною М.Г. права на отримання Свідоцтва з оплатою нотаріальних послуг згідно з чинним законодавством;

5) забезпечити оприлюднення "Тарифів за надання додаткових послуг правового характеру, які не пов`язані з вчиненням нотаріальних дій, а також послуг технічного характеру, які надаються державними нотаріусами Херсонської області", затверджених наказом Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 17 жовтня 2018 року 1060/9, в приміщеннях нотаріальних контор міста та області з метою забезпечення прав громадян знати про вартість додаткових послуг та умови їх надання.

Не отримавши в строки та у порядку, передбаченим законодавством України відповіді на скаргу від 05.09.2019, позивачка звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду. Рішенням суду по справі №540/2212/19 вимоги задоволено частково, з чим погодився П`ятий апеляційний адміністративний суд.

На виконання зазначеного рішення суду, відповідач повторно розглянув скаргу від 05.09.2019 та надав ОСОБА_1 відповідь.

Не погодившись з результатами розгляду скарги, позивачка звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду. Рішенням суду від 29.01.2021 по справі №540/512/19 вимоги задоволено. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2021, рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позову. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем скарга позивачки була розглянута відповідно до вимог законодавства щодо її обґрунтованості, об`єктивно, з перевіркою всіх викладених в ній фактів.

16.08.2021 позивачка повторно звернулась до відповідача з іншою, як вона вважає, скаргою на неправомірні дії нотаріуса Гіліної М.Г., в якій просила:

1) розглянути скаргу та перевірити викладені в ній факти за її участі;

2) вжити заходи реагування з метою усунення порушення державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Гіліною Мариною Григорівною мого права на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом з оплатою нотаріальних послуг згідно з чинним законодавством України;

3) вжити заходи реагування на факт порушення державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Гіліною Мариною Григорівною законодавства про нотаріат.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, 28.09.2021 відповідачем в присутності ОСОБА_1 розглянуто її скаргу від 16.08.2021.

Листом від 29.09.2021 Південне МРУЮ повідомило ОСОБА_1 про результати розгляду скарги від 16.08.2021.

Крім того, як зазначає відповідач у відзиві на позов та не спростовується позивачкою у відповіді на відзив, ОСОБА_1 28.09.2021 у присутності осіб, які брали участь у розгляді скарги, підтвердила зрозумілість отриманої інформації, зауважень не висловила.

Однак, після отримання письмової відповіді про результати розгляду скарги, позивачка дійшла висновку, що відповідач не ухвалив будь-якого рішення за результатами розгляду її скарги, порушив строки її розгляду, а тому вважає, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність, наслідком чого є негативний вплив на реалізацію її прав, свобод та інтересів, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Питання практичної реалізації особою наданого їй Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян, відповідно до їх статуту, пропозиції про поліпшення їхньої діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів урегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР (далі - Закон №393/96-ВР).

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Згідно статті 4 Закону №393/96-ВР до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Статтею 7 Закону №393/96-ВР визначено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Порядок розгляду звернень у формі заяв та скарг визначений статтями 15 та 16 вищевказаного Закону.

Згідно частин 1, 3, 4 статті 15 Закону №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону №393/96-ВР скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Статтею 18 Закону №393/96-ВР визначено права громадянина при розгляді заяви чи скарги. Зокрема, громадянин, який звернувся з заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право:

особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки;

подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;

користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;

одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Згідно статті 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Аналіз викладених норм свідчить про те, що громадянин, який звернувся з заявою до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи організації має право, зокрема бути належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду його заяви, бути присутнім на її розгляді.

Право ж заявника бути присутнім при розгляді заяви чи скарги забезпечується обов`язком на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

Крім того, зміст наведених положень Закону №393/96-ВР дає підстави для висновку, що органи, до яких направлені звернення, зобов`язані об`єктивно і вчасно їх розглядати, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їхнє виконання, повідомляти осіб про наслідки розгляду заяв.

Як зазначалось вище за текстом рішення, позивачка вперше звернулась до відповідача зі скаргою 05.09.2019, яка на виконання рішення суду по справі №540/2212/19 була повторно розглянута відповідачем відповідно до вимог законодавства щодо її обґрунтованості, об`єктивно, з перевіркою всіх викладених в ній фактів, що підтверджується рішенням суду апеляційної інстанції по справі №540/512/20.

Вдруге позивачка звернулась до відповідача зі скаргою 16.08.2021, в якій поставила ті ж самі питання та послалась на ті ж самі аргументи, що у зверненні від 05.09.2019.

Незважаючи на те, що скарги від 05.09.2019 та 16.08.2021 є майже ідентичні, а рішенням суду апеляційної інстанції по справі №540/512/20 підтверджено повноту та обґрунтованість розгляду скарги від 05.09.2019, відповідачем скарга розглянута за участі ОСОБА_1 , письмово надана відповідь, в строки передбачені законодавством України, з обґрунтуванням всіх викладених в ній фактів.

Щодо отримання пояснень від державного нотаріуса Гіліної М.Г., скаржницю повідомлено, що на даний час Гіліна М.Г. перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною, тому отримати такі пояснення не вважається за можливе.

Стосовно незгоди ОСОБА_1 з результатами розгляду її скарги суд зазначає наступне.

Так, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі, на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За правилами п. 1 ч. 1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі, на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

В контексті завдань адміністративного судочинства (ст. 2 КАС України) звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Тому, особа повинна довести (суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Зазначений обов`язок у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень також передбачений п.9 ч.5 ст. 160 КАС України. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам), є предметом судового захисту.

В свою чергу, неодмінними елементом правовідносин є їх зміст, тобто, суб`єктивне право особи та її обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

З аналізу змісту спірних правовідносин судом встановлено, що дійсною метою даного конкретного позову є позитивний результат розгляду скарги позивачки, оскільки два попередніх результати розгляду відповідачем однієї і тієї ж правової ситуації критично розцінені позивачкою.

Положеннями ч.5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховним Судом в постановах від 20.02.2019 року у справі № 522/3665/17, від 05.08.2019 року у справі № 522/18588/17, від 11.07.2019 року №826/14642/15 сформовано висновок, що заінтересованість особи повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача.

Заінтересованість повинна мати об`єктивну основу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому. Тому, для відкриття провадження у справі недостатньо лише твердження позивача, наведеного у позовній заяві, про порушення права, свободи або законного інтересу.

Отже, у справі, що розглядається, суду необхідно з`ясувати, чи має позивачка матеріально-правову зацікавленість (інтерес) в оскарженні дій та бездіяльності відповідача.

Так, позивачка зазначає про порушення її прав тим, що відповідачем не розглянуто об`єктивно всі питання її скарги, не вжито всіх необхідних заходів, не ухвалено рішення за скаргою та не надано вичерпної відповіді.

Наведеними вище за текстом рішення аргументами, суд спростував доводи позивачки в частині щодо не здійсненні відповідачем розгляду скарги по суті.

Стосовно того, що результат розгляду критично оцінюється позивачкою, суд зазначає наступне.

Так, законодавець до прав особи при розгляді скарги відніс право (стаття 18 Закону №393/96-ВР):

- особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;

- знайомитися з матеріалами перевірки;

- подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;

- бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;

- користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;

- одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Жодне з перелічених прав не було порушено відповідачем при розгляду скарги ОСОБА_1 , сам же результат розгляду скарги є дискреційним повноваженням органу, який таку скаргу розглядає.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, результат розгляду скарги не становить правовий інтерес для скаржника, скаржник може просити лише про захист його прав, як учасника процедури оскарження, передбачених статтею 18 Закону №393/96-ВР.

В разі ж, якщо позивачка вважає свої права порушеними діями особи, на яку вона скаржиться належним та ефективним способом судового захисту є звернення з позовними вимогами саме до такої особи.

В рамках же адміністративного оскарження, результат розгляду скарги не входить до правового інтересу скаржника.

Узагальнюючи викладене, суд зазначає, що наведені ОСОБА_1 доводи не породжують її права на звернення до суду з позовними вимогами, які стосуються результату розгляду її скарги.

Позивачкою не наведено жодного змістовного аргументу на користь того, що дії відповідача якимось чином вплинули на її права, а наведені аргументи за результатом розгляду справи визнані неспроможними.

Отже, безпосередньо позивачка не є потерпілою від дій відповідача, оскільки вони не спричинили жодного негативного впливу саме на неї, жодної реальної шкоди від таких дій позивачка не зазнала.

Враховуючи викладене, оскарженими діями та бездіяльності відповідача, права та охоронювані законом інтереси позивачки не порушені, а отже заявлені в рамках позову вимоги задоволенню не підлягають.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем в межах компетенції розглянуто скаргу ОСОБА_1 та надано вичерпну відповідь листом від 29.09.2021 №3899/К-4367-07/07.2-19.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та достовірними доказами підтвердив своєчасне та повне надання ОСОБА_1 відповіді на її скаргу від 16.08.2021 року.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Ковбій

кат. 104030000