Справа № 194/1874/21
Суддя: Корягін В. О.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 194/1874/21
Номер провадження 2-а/194/3/22
У Х В А Л А

10 січня 2022 року Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, третя особа: старший сержант поліції Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Матвієнко Андрій Миколайович, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, третя особа: старший сержант поліції Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Матвієнко Андрій Миколайович, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення. Просить визнати протиправною та скасувати постанову серії БАБ №110908 від 07 грудня 2021 року про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., справу закрити, судовий збір стягнути з відповідача.

В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року по справі № 543/775/17 зазначено, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, позивач у позовній заяві посилається на статтю 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

З цього слід зазначити, що пунктом 3 частини 1 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено:постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Наведеним вище нормам статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення кореспондуються положення підпункту 2 частини 1 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України щодо предметної підсудності адміністративних справ, а також статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, що встановлюють особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

З цих положень убачається, що оскарження рішень дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності здійснюється шляхом подання до суду позовної заяви.

За Декретом Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7 93 «Про державне мито» (у редакцій, чинній до набрання чинності Законом України від 08 листопада 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір») державне мито справлялося, зокрема, з позовних заяв, заяв (скарг) у справах окремого провадження, з апеляційних скарг на рішення судів і скарг на рішення, що набрали законної сили. Цей нормативний акт не містив положень про сплату державного мита як особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, так і органом (посадовою) особою, яка прийняла таку постанову.

Частиною 4 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Водночас, Великою Палатою Верховного Суду було прийнято постанову від 18 березня 2020 року по справі № 543/775/17 (провадження № 11 1287апп18) в якій зазначено, що з 11 листопада 2011 року набрав чинності Закон України від 08 листопада 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір». Таким чином, за подання заяв, скарг до суду, в тому числі у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління, сплачується інший платіж - судовий збір, самостійні правові засади справляння якого, платники, об`єкти та розміри його ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення визначено Законом України від 08 листопада 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Відповідно до положень статей 3 та 5 Закону України від 08 листопада 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Також Законом України від 19 вересня 2013 року № 590 VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» внесені зміни до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо сплати судового збору. Так статтею 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а розмір та порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно з приписами частини 7 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 5 статті 4 Закону України від 08 листопада 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір»).

Інших видів платежів (зокрема, у вигляді державного мита) у випадку звернення особи до суду Закон України від 08 листопада 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» не передбачає.

Тож особи, стосовно яких ухвалено судове рішення про накладання адміністративного стягнення, є платниками судового збору. У випадку незгоди із судовим рішенням про накладання адміністративного стягнення, прийняти за наслідками розгляду справи цієї категорії, учасники справи вправі оскаржити його в апеляційному порядку і Закон України від 08 листопада 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» винятків чи застережень щодо сплати судового збору за оскарження таких судових рішень не містить.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, пред`явлена позовна заява підлягала залишенню без руху, оскільки позивач звернувся до суду з адміністративним позовом не надав суду докази про сплату судового збору у розмірі 454 грн. та не надав суду копію постанови серії БАБ №110908 від 07 грудня 2021 року, яку можливо прочитати.

Ухвалою судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, третя особа: старший сержант поліції Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Матвієнко Андрій Миколайович, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження в справі залишено без руху та роз`яснено позивачу, що протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Ухвалу судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2021 року ОСОБА_1 отримав 20 грудня 2021 року, про що свідчить його розписка.

Відповідно до ч.3 Прикінцевих положень КАС України, які діяли на час звернення до суду з позовною заявою, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Отже, суд позбавлений можливості за своєї ініціативи без заяви учасника справи про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду вирішувати питання про поновлення, продовження процесуальних строків.

Станом на 10 січня 2022 року позивач ОСОБА_1 ухвалу судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2021 року не виконав, клопотань про витребування доказів не подавав, заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду або заяву з зазначенням інших підстав для поновлення строку суду не надав.

Будь-яких заяв про неможливість усунути недоліки, які зазначені в ухвалі судді від 20 грудня 2021 року, або про неможливість з`явитися до суду або звернутися до суду через засоби поштового зв`язку суду не подавав.

Таким чином, строк визначений в ухвалі судді від 20 грудня 2021 року сплинув.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

У зв`язку з чим, враховуючи, що ухвала судді про залишення заяви без руху отримана позивачем, заяв від позивача про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви до суду не надходило, провадження по справі не відкрито, на підставі п.1 ч.4 ст. 169 ЦПК України, заяву необхідно повернути позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 248, 294 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, третя особа: старший сержант поліції Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Матвієнко Андрій Миколайович, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушенняразом з доданими до неї матеріалами повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 , що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отриманні її копії.

Суддя В.О. Корягін