Справа № 360/5975/21
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

10 січня 2022 рокуСєвєродонецькСправа № 360/5975/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Кузнєцової Ганни Петрівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного 19 жовтня 2021 року надійшов адміністративний позов адвоката Кузнєцової Ганни Петрівни в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач, ГУПФУ в Харківській області), в якому з урахуванням уточненого позову позивачем заявлено такі вимоги:

визнати протиправним та скасувати рішення від 05 серпня 2021 року № 69 про відмову позивачу в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах;

зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи за провідною професію періоди роботи гірничим робітником очисного вибою з повним робочим днем під землею з 13 червня 1997 року по 13 травня 2000 року, з 05 березня 2002 року по 31 січня 2008 року, з 03 березня 2008 року по 27 жовтня 2008 року, з 03 листопада 2008 року по 06 лютого 2012 року та період знаходження на інвалідності у зв`язку з трудовим каліцтвом з 07 лютого 2012 року по 01 серпня 2021 року;

зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 серпня 2021 року № 3671 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 02 серпня 2021 року звернувся до ГУПФУ в Луганській області із заявою № 3671 про переведення з одного виду пенсії на інший, а саме з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах.

Рішенням ГУПФУ в Харківській області від 05 серпня 2021 року № 69 в переведенні з одного виду пенсії на інший відмовлено з тих підстав, що у позивача недостатньо пільгового підземного стажу роботи за списком № 1, а саме 24 років 1 місяць 9 днів при необхідному підземному стажі в 25 років.

За розрахунком відповідача пільговий стаж позивача складається з наступного: список № 1 (шахтарі) - 14 років 7 місяців 14 днів та пільговий стаж, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, тобто період знаходження на інвалідності від трудового каліцтва з 07 лютого 2012 року по 01 серпня 2021 року - 9 років 05 місяців 25 днів.

Довідки, які підтверджують пільговий характер роботи із зазначенням посад для застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 за період роботи ОСОБА_1 по 06 лютого 2012 року відсутні (паперова пенсійна справа разом з пільговими довідками знаходиться на непідконтрольній українській владі території), тому визначити право працівника, який був безпосередньо зайнятий повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років чи провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років, не має можливості.

Позивач з таким рішенням не згоден, оскільки положення Порядку № 637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальним по відношенню до Закону № 1788-ХІІ, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

З позивачем 20 жовтня 2011 року стався нещасний випадок на виробництві, на той час він працював гірничим робітником очисного вибою з повним робочим днем під землею. Вказана посада відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV віднесена до провідних професій. Станом на дату звернення із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший позивач перебуває на інвалідності, тому відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV весь час знаходження на інвалідності з 07 лютого 2012 року по 01 серпня 2021 року підлягає зарахуванню до пільгового підземного стажу гірничим робітником очисного вибою з повним робочим днем під землею (провідна професія). До періоду встановлення інвалідності стаж роботи позивача за провідною професією відповідно до трудової книжки відповідає періодам роботи гірничим робітником очисного вибою з повним робочим днем під землею з 13 червня 1997 року по 13 травня 2000 року, з 05 березня 2002 року по 31 січня 2008 року, з 03 березня 2008 року по 27 жовтня 2008 року, з 03 листопада 2008 року по 06 лютого 2012 року. Сукупно період роботи за провідною професією складає 22 роки 02 місяці 24 дні.

Відповідач протиправно не відносить спірні періоди роботи та знаходження позивача на інвалідності до провідних професій та протиправно позбавляє позивача права на пенсію відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV.

З урахування зазначеного представник позивача вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Ухвалою від 25 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху (арк. спр. 22-23).

Представником позивача 05 листопада 2021 року подано уточнений позов (арк. спр. 27-28).

Ухвалою від 09 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 31-32).

Від ГУПФУ в Харківській області 09 грудня 2021 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав (арк. спр. 66-68).

Позивач 02 серпня 2021 року звернувся до ГУПФУ в Луганській області із заявою, зареєстрованою за № 3671, про переведення з одного виду пенсії на інший, а саме з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Відділом перерахунків пенсій № 4 управління пенсійного забезпечення ГУПФУ в Харківській області повторно розглянуто заяву позивача від 07 серпня 2021 року № 3671 та додані до неї документи щодо переведення на пенсію за віком на пільгових умовах, які надійшли в електронному вигляді. Згідно з наданими до заяви документами пільговий стаж позивача складає 24 роки 01 місяць 09 днів. Рішенням відповідача від 05 серпня 2021 року № 69 позивачу відмовлено у переведенні на пенсію відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

З посиланням на положення пунктів 4.3 та 4.10 розділу IV постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», якими визначено, що засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів, електронну пенсійну справу, яка після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації) / фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Тобто, після винесення відповідачем рішення від 05 серпня 2021 року № 69, доступ до електронної пенсійної справи позивача у відповідача відсутній.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , є внутрішньо переміщеною особою, перебуває на обліку в ГУПФУ в Луганській області з 01 серпня 2014 року та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи від трудового каліцтва за електронною пенсійною справою, що підтверджено копіями відповідних документів (арк. спр. 3-4).

Позивач 02 серпня 2021 року звернувся до УПФУ в м. Лисичанську Луганської області із заявою про перехід на інший вид пенсії - за віком відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV, разом з якою згідно з розпискою-повідомленням надав: військовий квиток серії НОМЕР_2 , диплом про навчання серії НОМЕР_3 , довідку із СПОВ про заробітну плату з 01 липня 2000 року по день звернення, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, акт про нещасний випадок, виписка з акта огляду МСЕК, паспорт, трудову книжку серії НОМЕР_4 (арк. спр. 39-40, 45-47, 50-63).

Рішенням ГУПФУ в Харківській області від 05 серпня 2021 року № 69 відмовлено позивачу в переведенні на пенсію відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV в зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи. Згідно з наданими до заяви документами пільговий стаж ОСОБА_1 складає 24 роки 01 місяць 09 днів замість 25 років, визначених частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV (арк. спр. 10, 64).

Згідно з розрахунком стажу страховий стаж ОСОБА_1 складає 19 років 01 місяць 22 дні, в тому числі робота за списком № 1 - 14 років 07 місяців 14 днів, а саме: з 13.02.1995 по 27.08.1995, з 01.09.1995 по 19.11.1995, з 21.12.1995 по 30.04.1996, з 06.05.1996 по 26.09.1996, з 03.10.1996 по 12.06.1997, з 13.06.1997 по 10.12.1997, з 11.12.1997 по 17.10.1999, з 19.10.1999 по 19.10.1999, з 22.10.1999 по 18.01.2000, з 20.01.2000 по 13.05.2000, з 01.10.2001 по 18.05.2002, з 19.05.2002 по 04.06.2002, з 05.06.2002 по 15.09.2002, з 01.10.2002 по 02.01.2003, з 24.01.2003 по 25.05.2003, з 02.06.2003 по 07.09.2003, з 22.09.2003 по 22.12.2003, з 29.12.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 23.05.2004, з 31.05.2004 по 12.09.2004, з 20.09.2004 по 05.12.2004, з 22.12.2004 по 22.05.2005, з 30.05.2005 по 23.09.2005, з 03.10.2005 по 09.01.2006, з 30.01.2006 по 19.05.2006, з 31.05.2006 по 22.09.2006, з 02.10.2006 по 08.01.2007, з 29.01.2007 по 18.05.2007, з 01.06.2007 по 04.06.2007, з 05.06.2007 по 05.06.2007, з 06.06.2007 по 16.09.2007, з 24.09.2007 по 06.01.2008, з 21.01.2008 по 29.02.2002, з 12.06.2008 по 27.10.2008, з 06.11.2008 по 06.02.2012 (арк. спр. 41-42).

З листа ГУПФУ в Луганській області від 30 вересня 2021 року № 1200-0202-8/40403 слідує, що в матеріалах електронної пенсійної справи позивача відсутні довідки, які підтверджують пільговий характер роботи з зазначенням посад, для застосування роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 за період роботи ОСОБА_1 по 06 лютого 2012 року відсутні, тому визначити право працівника, який був безпосередньо зайнятий повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років чи провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років, не має можливості (арк. спр. 14-15).

Трудова книжка позивача від 02 вересня 1996 року серії АК № 040381 містить такі записи щодо спірного періоду роботи:

Шахта № 81 «Київська»

запис № 8 від 13.06.1997 - переведений учнем гірничого робітника очисного вибою підземним з повним робочим днем під землею, наказ від 18.06.1997№ 425/к;

запис № 9 від 11.12.1997 - переведений гірничим робітником очисного вибою підземним з повним робочим днем під землею, наказ від 12.12.1997 № 922/к;

запис № 10 від 13.05.2000 - звільнений, наказ від 15.05.2000 № 421/к;

Шахта «ім. Фрунзе» «Ровенькиантрацит»

запис № 17 від 05.03.2002 - переведений гірничим робітником очисного вибою підземним з повним робочим днем під землею, наказ від 05.03.2002 № 234к;

запис № 18 від 05.06.2002 - за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1, наказ від 05.06.2002 № 984;

запис б/н - за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1, наказ від 06.06.2007 № 789;

запис № 21 від 01.02.2008 - переведений гірником підземним з повним робочим днем під землею, наказ від 01.02.2008 № 112/к;

запис № 22 від 03.03.2008 - переведений гірничим робітником очисного вибою з повним робочим днем під землею, наказ від 03.03.2008 № 262к;

запис № 23 від 27.10.2008 - звільнений, наказ від 28.10.2008 № 1265к;

ВП «Шахтоуправління «Ровеньківське» ДП «Ровенькиантрацит»

запис № 24 від 03.11.2008 - прийнятий гірничим робітником очисного вибою підземним з повним робочим днем під землею, наказ від 03.11.2008 № 1514к;

запис № 25 - за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право переходу на пенсію за списком № 1, наказ від 18.05.2006 № 842 та від 17.05.2011 № 695;

запис № 26 від 06.02.2012 - звільнений через невідповідність виконуваній роботі за станом здоров`я, наказ від 06.02.2012 № 1956к (арк. спр. 5-7, 50-54).

Інші періоди роботи позивача не є спірними, тому судом не досліджуються.

Згідно з актом № 39 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, затвердженим 23 жовтня 2011 року директором ВП «Шахтоуправління «Ровеньківське» ДП «Ровенькиантрацит», з ОСОБА_1 20 жовтня 2011 року стався нещасний випадок на виробництві, на час настання нещасного випадку позивач працював гірничим робітником очисного вибою, стаж роботи за професією 12 років, робота в умовах дії шкідливих або небезпечних факторів з 03 листопада 2008 року (арк. спр. 59-60).

Відповідно до виписки із акта огляду МСЕК до довідки серії 10 ААБ № 109139, ОСОБА_1 з 06 лютого 2012 року встановлено третю групу інвалідності, причина інвалідності - нещасний випадок на виробництві (арк. спр. 16).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 24 Закону № 1058-IV до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (абзац четвертий частини першої статті 24 Закону № 1058-IV).

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з частиною третьою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Особам, яким призначено пенсію, органи Пенсійного фонду видають пенсійні посвідчення.

Видача пенсійного посвідчення для пенсіонерів здійснюється безоплатно.

Порядок видачі, зразок та форма пенсійного посвідчення затверджуються правлінням Пенсійного фонду.

Відповідно до абзаців першого-другого пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Частиною четвертою статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Згідно з абзацом першим частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Частиною першою статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Зазначений Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли і трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Відповідно до абзацу шостого пункту 1.9 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Абзацом першим пункту 2.7 розділу II Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Відповідно до абзаців першого-другого пункту 2.23 розділу II Порядку № 22-1 при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Згідно з пунктом 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Пунктом 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що при прийманні документів працівник сервісного центру:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з абзацами другим, третім, четвертим, шостим пункту 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно з пунктом 4.7 розділу IV Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Підставою для повідомлення заявника про перерахунок/відмову перерахувати пенсію може бути виключно рішення, прийняте територіальним органом ПФУ з цього питання.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому така оцінка надається судом виключно виходячи зі змісту рішення суб`єкта владних повноважень.

Як слідує з матеріалів справи, позивач звернувся до ГУПФУ в Луганській області (за місцем обліку) із заявою від 02 серпня 2021 року про перехід на інший вид пенсії - за віком відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV.

Для прийняття рішення за цією заявою позивача за принципом екстериторіальності згідно з пунктом 4.2 розділу IV Порядку № 22-1 визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, - ГУПФУ в Харківській області.

За наслідками розгляду заяви позивача від 02 серпня 2021 року ГУПФУ в Харківській області прийнято рішення від 05 серпня 2021 року № 69 про відмову в проведенні перерахунку, мотивоване відсутністю у позивача пільгового стажу роботи. Так, замість необхідних 25 років, визначених частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV, пільговий стаж позивача складає 24 роки 01 місяць 09 днів.

Однак, суд вважає такі твердження відповідача безпідставними, оскільки відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV для працівників провідних професій, зокрема робітників очисного вибою, пенсія за віком на пільгових умовах згідно з цією частиною призначається за умови зайнятості на таких роботах не менше 20 років.

Записами в трудовій книжці позивача у повній мірі підтверджена зайнятість позивача гірничим робітником очисного вибою з повним робочим днем під землею в період з 13 червня 1997 року по 13 травня 2000 року, з 05 березня 2002 року по 31 січня 2008 року, з 03 березня 2008 року по 27 жовтня 2008 року, з 03 листопада 2008 року по 06 лютого 2012 року, тобто 12 років 08 місяців 27 днів.

Як зазначено в розрахунку страхового стажу позивача, вказаний період роботи зарахований відповідачем до страхового стажу позивача за списком № 1, статтею 14 Закону № 1788-ХІІ, Постановою 202. Однак цей період роботи не врахований відповідачем як робота позивача за провідними професіями. При цьому, оскаржуване рішення не містить відповідних мотивів відповідача.

З листа ГУПФУ в Луганській області від 30 вересня 2021 року № 1200-0202-8/40403 слідує, що спірний стаж роботи не врахований як робота на провідних професіях через відсутність в матеріалах електронної пенсійної справи позивача довідок, які підтверджують пільговий характер роботи з зазначенням посад.

З такими мотивами суд не погоджується, оскільки в період до 01 січня 2004 року (до впровадження системи персоніфікованого обліку) основним документом, що підтверджує стаж роботи, у тому числі й пільговий, є трудова книжка.

Тільки в разі, якщо трудова книжка відсутня або у ній не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 березня 2018 року в справі № 233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17.

У свою чергу судом встановлено, що записи в трудовій книжці позивача містять інформацію про його роботу в період з 13 червня 1997 року по 13 травня 2000 року, з 05 березня 2002 року по 31 січня 2008 року, з 03 березня 2008 року по 27 жовтня 2008 року, з 03 листопада 2008 року по 06 лютого 2012 року за провідною професією - гірничий робітник очисного вибою, а також про характер виконуваної ним роботи - повний робочий день під землею.

Тобто записами в трудовій книжці позивача у повній мірі підтверджено, що позивач у спірному періоді працював за провідними професіями, які дають право на призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV за умови зайнятості на таких роботах не менше 20 років.

З викладених підстав суд погоджується з твердженнями позивача, що спірний період роботи має враховуватися відповідачем як робота за провідними професіями.

Також з огляду на положення абзацу четвертого частини першої статті 24 Закону № 1058-IV відповідач безпідставно не врахував до стажу роботи за провідними професіями період перебування позивача на інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві в період з 07 лютого 2012 року (з дня встановлення інвалідності, підтвердженою довідкою до акта огляду МСЕК) по 01 серпня 2021 року (до дня звернення із заявою про перерахунок пенсії).

Верховним Судом у постанові від 18 квітня 2019 року в справі № 392/17/17 викладено правовий висновок, що законодавець зараховує час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи тільки для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону № 1788-ХІІ. До пільгового стажу позивача зараховується період до того часу, коли позивач вийшов на пенсію за віком на пільгових умовах.

За таких обставин, керуючись правовим висновком Верховного Суду, суд дійшов висновку, що період перебування позивача на інвалідності з 07 лютого 2012 року по 01 серпня 2021 року має бути зарахований відповідачем до стажу роботи за провідними професіями, який дає право на призначенням пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV.

За обрахунком суду період роботи позивача за провідною професією з 13 червня 1997 року по 13 травня 2000 року, з 05 березня 2002 року по 31 січня 2008 року, з 03 березня 2008 року по 27 жовтня 2008 року, з 03 листопада 2008 року по 06 лютого 2012 року та перебування на інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві з 07 лютого 2012 року по 01 серпня 2021 року сукупно складають 22 роки 02 місці 22 дні, тобто стаж, необхідний для призначення позивачу пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV.

Оскільки судом встановлено, що позивач набув права на призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV, а відповідач прийняв рішення від 05 серпня 2021 року № 69 про відмову в переведенні позивача на цей вид пенсії, суд дійшов висновку, що таке рішення відповідача не відповідає критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень та підлягає скасуванню.

Що стосується інших обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд вважає за необхідне зауважити, що у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» зазначено, що суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника. Виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення «Бендерський проти України», судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Вказані вимоги зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вищевикладені факти та обставини є безумовною підставою для задоволення позову в повному обсязі, а інші доводи не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За встановлених в цій справі обставин, суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту порушених прав позивача, який у повній мірі сприятиме їх відновленню, є:

визнання протиправним та скасування прийнятого ГУПФУ в Харківській області рішення від 05 серпня 2021 року № 69;

зобов`язання ГУПФУ в Харківській області прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV за заявою від 02 серпня 2021 року із зарахуванням до стажу роботи за провідними професіями періодів роботи позивача гірничим робітником очисного вибою з повним робочим днем під землею з 13 червня 1997 року по 13 травня 2000 року, з 05 березня 2002 року по 31 січня 2008 року, з 03 березня 2008 року по 27 жовтня 2008 року, з 03 листопада 2008 року по 06 лютого 2012 року та часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 07 лютого 2012 року по 01 серпня 2021 року.

В задоволенні вимоги позивача про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії слід відмовити, оскільки обраний позивачем в цій частині спосіб захисту його порушених прав не є ефективним та не сприятиме їх відновленню.

Щодо тверджень відповідача про відсутність доступу до електронної пенсійної справи позивача та неможливість прийняття будь-яких рішень за заявою позивача від 02 серпня 2021 року, суд вважає за необхідне зазначити, що, як вже вище вказано, відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку № 22-1 відповідача за принципом екстериторіальності визначено для розгляду заяви позивача від 02 серпня 2021 року.

Відповідно, у разі скасування рішення, прийнятого ГУПФУ в Харківській області за наслідками розгляду заяви позивача від 02 серпня 2021 року про перерахунок пенсії, обов`язок щодо повторного розгляду цієї заяви та прийняття відповідного рішення виникає за раніше визначеним за принципом екстериторіальності органом Пенсійного фонду України, яким є відповідач.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з обранням судом належного способу захисту та виходу за межі позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Частиною восьмою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачено судовий збір в сумі 908,00 грн, що підтверджено квитанцією про сплату від 30 жовтня 2021 року № 31238 (арк. спр. 29).

Зважаючи, що даний спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, а також, що позов фактично підлягає задоволенню з обранням належного способу захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне присудити позивачу понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Кузнєцової Ганни Петрівни в інтересах ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: 61022, місто Харків, Майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, код за ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 05 серпня 2021 року № 69 про відмову ОСОБА_1 в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за заявою від 02 серпня 2021 року № 3671 із зарахуванням до стажу роботи за провідними професіями періодів роботи ОСОБА_1 гірничим робітником очисного вибою з повним робочим днем під землею з 13 червня 1997 року по 13 травня 2000 року, з 05 березня 2002 року по 31 січня 2008 року, з 03 березня 2008 року по 27 жовтня 2008 року, з 03 листопада 2008 року по 06 лютого 2012 року та часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 07 лютого 2012 року по 01 серпня 2021 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова