Справа № 290/1224/21
Суддя: Кірічук М. М.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 січня 2022 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Кірічука М.М., з участю секретаря Панасюк К.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

3 грудня 2021 року представник позивача - адвокат Красовський Володимир Миколайович звернувся в інтересах ОСОБА_1 до Романівського районного суду Житомирської області з позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову інспектора взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Карася Михайла Михайловича від 22 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що вказана постанова не відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, заперечив факт вчинення ним зазначеного адміністративного правопорушення, зазначає, що дії інспектора взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Карася М.М. щодо винесення оскаржуваної постанови були незаконними та такими, що грубо порушили права позивача, оскільки у постанові не зазначено жодного доказу, що свідчив би про факт вчинення позивачем зазначеного адміністративного правопорушення.

Відповідач своїм правом подати відзив не скористався.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача заявив клопотання здійснювати розгляд справи без його участі та участі позивача.

Судом встановлено, що 22 листопада 2021 року інспектором взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Карасем М.М. було винесено постанову, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 22 листопада 2021 року о 15 годині 55 хвилин на 276 км автомобільної дороги м 21 Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський Олійник Є.О., керуючи автомобілем RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевозив вантаж (пісок)з перевищенням вагових норм, а саме навантаження на строєну вісь 23 тони при нормативно встановленій 22 тони, чим порушив пункт 22.5 Правил дорожнього руху затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 ( далі ПДР).

Згідно з частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до частини 1статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У статті 14 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353 "Про дорожній рух" закріплено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За змістом пункту 1.3. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.1. ПДР , ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.9. ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 22.5 ПДР унормовано, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги-4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах-4,35 м), за довжиною-22 м (для маршрутних транспортних засобів-25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів-понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь-11 т (для автобусів, тролейбусів-11,5 т), здвоєні осі-16 т, строєні-22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь-11 т, здвоєні осі-18 т, строєні-24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі-понад 16 т, строєні осі-понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів-навантаження на одиночну вісь-понад 11 т, здвоєні осі-понад 18 т, строєні осі- понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах-понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Згідно частини 1 статті 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності-у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, згідно Примітки до вищезазначеної статті, дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

В свою чергу, частиною 2 статті 132-1 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян-у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян-у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян-у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 22 листопада 2021 року ОСОБА_1 о 15 годині 55 хвилин на 276 км автомобільної дороги М 21 Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський керував транспортним засобом RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевозив вантаж (пісок) з перевищенням вагових норм, а саме навантаження на строєну вісь 23 тони при нормативно встановленій 22 тони, чим порушив пункт 22.5 ПДР.

Разом з тим, позивач вважає, що порушення водієм великогабаритного, чи великовагового транспортного засобу пункту 22.5 ПДР України, тягне за собою адміністративну відповідальність не за частиною 1 статті 132-1 КУпАП як вказано в постанові, а за частиною 2 статті 132-1 КУпАП.

Так, згідно з пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За правилами частини 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона. Адміністративне правопорушення може мати місце лише за наявності всіх перелічених складових, що у сукупності становлять склад адміністративного правопорушення.

Так встановлено, що фактичні обставини справи, викладені в оскарженій постанові, не знайшли свого відображення у належній юридичній кваліфікації правопорушення.

Згідно оскарженої постанови, позивач перевозив вантаж пісок з перевищенням вагових норм, а саме навантаження на строєну вісь 23 тони при нормативно встановленій 22 тони, що призвело до порушення 22.5 ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничним переїздами, чим вчинив правопорушення передбачене частини 1 статті 132-1 КУпАП.

Відтак, в вину позивачу ставиться вчинення правопорушення, пов`язаного з перевищенням вагових параметрів транспортного засобу. Однак, відповідно до примітки до статті 132-1 КУпАП, в редакції станом на день винесення оскарженої постанови, дія частини першої цієї статті не поширювалась на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

В силу пункту 6.6. Правил перевезень вантажів, масу насипних і навалочних вантажів, а також харчових наливних вантажів, які перевозять в автомобілях-цистернах, визначають, головним чином, автомобільними вагами.

При цьому, встановлено згідно наданої позивачем копії товарно-транспортної накладної № 1632 від 22 листопада 2021 року, вказано масу брутто вантажу 38620 кг.

Відповідно до акту №005636 від 22 листопада 2021 року, складеного посадовою особою Укртрансбезпеки при проведенні габаритно-вагового контролю, встановлено, що навантаження на вісь складає 23 тони замість нормативно дозволених 22 тонах. На підставі цього інспектором взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Карасем М.М. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 132-1 КУпАП та накладено на останнього стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн адміністративне

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави вважати, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 132-1 КУпАП.

Разом з тим, слід врахувати, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (частина 2 статті 77 КАС України), тобто саме відповідач в разі заперечення позивачем обставин притягнення його до адміністративної відповідальності зобов`язаний доводити правомірність своїх дій. На чому наголошено в постанові Верховного Суду від 13.02.2020 в справі № 524/9716/16-а.

Отже, правомірність прийняття оскарженої постанови відповідачем, з огляду на відсутність доказів, які можуть бути взяті судом до уваги на спростування викладених у позовній заяві обставин, не надано.

Згідно пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог частини 1 статті 139 КАС України судові витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 454,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 2, 6-10, 77, 241-246, 255, 257, 286 КАС України суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Карася Михайла Михайловича від 22 листопада 2021 року серії ДП18 №795174 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 132-1Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції (адреса місця знаходження: вул. Ботанічна, 24 м. Вінниця; ідентифікаційний код в ) на користь ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в сумі 454,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XII «Перехідні положення» КАС України.

Суддя М.М. Кірічук