Справа № 420/25882/21
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

10 січня 2022 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Скупінська О.В., розглянувши матеріали позовної заяви управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про приведення об`єкту у відповідність

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 16 грудня 2021 року надійшов позов управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 про приведення об`єкту у відповідність.

Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що посадовою особою управління здійснено позапланову перевірку 11.08.2021 року за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якої встановлено, що ОСОБА_2 виконуються роботи з будівництва житлового будинку. В ході перевірки на місці встановлено, що ОСОБА_1 здійснюється нове будівництво індивідуального житлового будинку на земельній ділянці на відстані 3,0 та 7,0 метрів від існуючих будівель та споруд розташованих на суміжній земельній ділянці, що не відповідає вимогах протипожежних відстаней згідно п.6.1.40, п.15.2 та таблиці 15.2 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», чим порушено ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність». До теперішнього часу, виявлені перевіркою від 18.08.2021 року порушення вимог містобудівного законодавства відповідачем не усунуті.

Вважаючи такі дії відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Ухвалою суду від 21 грудня 2021 року суд ухвалив прийняти до розгляду позовну заяву управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради; відкрити провадження у адміністративній справі; розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

При цьому, в ухвалі від 21.12.2021 судом зазначено, що відповідно до ч.7 ст.262 КАС України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

06 січня 2022 року до суду (вх.№888/22) від управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження у яких представником позивача, з посиланням на приписи ч.12 ст.171 КАС України, зазначено, що при поданні позовної заяви позивачем не заявлено клопотань про розгляд справи за правилами спрощеного провадження, не врахована думка сторін та відсутність імперативного визначення такої категорії справ як малозначні справи.

З огляду на наведене, позивач просить справу №420/25882/21 розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Щодо наданих представником позивача заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.259 КАС України, клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній.

У випадку, передбаченому ч.1 ст.259 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може:

1) задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; або

2) відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження

Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі

Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про:

1) залишення заяви відповідача без задоволення;

2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

При цьому, частина четверта цієї статті не застосовуються до справ, визначених пунктами 1-9 частини шостої статті 12 цього Кодексу.

Якщо суд в ухвалі про відкриття провадження у справі за результатами розгляду відповідного клопотання позивача вирішує розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд визначає строк відповідачу для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, який не може бути меншим п`яти днів з дня вручення ухвали (ч.12 ст.171 КАС України).

Положеннями частин першої, четвертої, сьомої статті 260 КАС України визначено, що питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Суд зауважує, що у даній справі саме за ініціативою суду вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, а не за клопотанням позивача, а тому положення ч.12 ст.171 КАС України у даному випадку застосовуванню не підлягають.

Крім того, з аналізу наведених норм вбачається, що саме відповідач може подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, за умови якщо за результатами розгляду відповідного клопотання позивача суд вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та визначив відповідачу строк для подання таких заперечень.

В свою чергу, положення КАС України не наділяють позивача правом для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, згідно із частинами першою та третьою статті 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно ч.ч.1-3 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) значення справи для сторін;

2) обраний позивачем спосіб захисту;

3) категорію та складність справи;

4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;

5) кількість сторін та інших учасників справи;

6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 4 статті 12 КАС України встановлено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Суд встановив, що спір в цій справі не відноситься до вказаного переліку справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження.

Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №9901/279/19, згідно із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.

Практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany» («Аксен проти Німеччини»), заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Varela Assalino v. Portugal» («Варела Ассаліно проти Португалії»), заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд зауважує, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею позовній заяві, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.44 КАС України учасники справи мають право: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Тобто, у разі необхідності, учасники справи мають право викласти свої пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб у письмовому вигляді, які будуть враховані судом при прийнятті рішення.

Суд звертає увагу, що у своєму клопотанні та в контексті критеріїв, визначених у ч.3 ст.257 КАС України, позивач не деталізує тих обставин, фактів, відносин чи наявних матеріалів, які, на його думку, окремо або у сукупності зумовлюють необхідність розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Представником відповідача не наведено жодних достатніх та обґрунтованих підстав для доцільності розгляду вказаної справи в порядку загального позовного провадження та не зазначено в чому саме полягає складність даної справи, суспільний резонанс чи інших обставин, що свідчать про необхідність розгляду справи №420/25882/21 за правилами загального позовного провадження.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що клопотання представника позивача про розгляд справи №420/25882/21 у порядку загального позовного провадження є необґрунтованим, недоведеним та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.248, 256, 260, 262 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача про розгляд справи №420/25882/21 в порядку загального позовного провадження - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Скупінська