Справа № 140/10187/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2022 року ЛуцькСправа № 140/10187/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нововолинського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Волинській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державне підприємство «Шахта №9 «Нововолинська», Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся із позовом до Нововолинського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Волинській області (далі - Нововолинське відділення, відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державне підприємство «Шахта №9 «Нововолинська» (далі - ДП «Шахта №9 «Нововолинська»), Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області (далі - Управління) про визнання протиправними дії щодо виключення отриманої позивачем заробітної плати за лютий 2019 року у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», при розрахунку (обчисленні) середньої заробітної плати та призначенні щомісячної суми страхової виплати; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок щомісячної суми страхових виплат в разі стійкої втрати професійної працездатності врахувавши до розміру середньої заробітної плати при призначенні позивачу щомісячної суми страхової виплати в разі стійкої втрати професійної працездатності та включити при її обчисленні отриману мною заробітну плату за лютий 2019 року у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 працював гірником підземним на шахтах м. Нововолинська та 31 жовтня 2019 року був звільнений з ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» (правонаступником якої є ДП Шахта №9 «Нововолинська») з підстав передбачених частиною третьою статті 38 КЗпП України (за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням власником законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору) із виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку.

За висновком Волинського обласного бюро MCE профпатологічної спеціалізованої МСЕК серії 12ААА №022499 від 15 червня 2021 року позивачу було встановлено сукупний відсоток втрати працездатності 65% та ІІІ групу інвалідності з повторним оглядом 10 червня 2022 року.

Нововолинським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду у Волинській області 22 червня 2021 року відповідно до статей 36, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» винесено постанову №0302/3800/3800/1 про призначення ОСОБА_1 одноразової допомоги в разі стійкої страти професійної працездатності в сумі 25083,50 грн та постанову №0302/3800/3800/2 про призначення позивачу, як потерпілому, щомісячної страхової виплати у розмірі 6738 грн, що вирахувана із його середньомісячної заробітної плати перед настанням страхового випадку 10366,16 грн.

Позивач вказує, що оскільки він звільнився з ВП Шахта №9 «Нововолинська» 31 жовтня 2019 року розрахунковий період становить з жовтня 2018 по вересень 2019 року, з огляду на вищевказану постанову, він надав відповідачу довідку підприємства №98 від 18 червня 2021 року про заробітну плату для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, в якій підприємство зазначило, що ЄСВ сплачено по вересень 2019 року, крім лютого 2019 року.

На письмове звернення ОСОБА_1 Нововолинське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду у Волинській області листом від 16 липня 2021 року №16-01-13/823 повідомило, що заробітна плата за лютий 2019 року не включена до розрахунку середньої зарплати і лише після сплати підприємством єдиного соціального внеску за цей період, його середня заробітна плата буде перерахована.

Також, з індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка форми ОК-5) вбачається, що позивачу проводилося нарахування підприємством заробітної плати за лютий 2019 року.

З листа-відповіді Головного управління ДПС у Волинській області від 23 липня 2021 року №11499/6-03-20-24-03 стало відомо, що ВП Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» не сплачувало єдиний внесок за період з грудня 2017 року, відтак відсутні підстави для зарахування перерахованих коштів на сплату страхових внесків за ОСОБА_1 .

Позивач уважає, що відсутність сплаченого ЄСВ не може позбавити його, як громадянина України конституційного права на соціальний захист, зокрема права на соціальні виплати у визначеному законодавством розмірі, а наявність заборгованості у ДП Шахта №9 «Нововолинська» (як правонаступника) по страховим внескам не може бути підставою для відмови у зарахуванні його заробітку в лютому 2019 року та обчисленні щомісячної страхової виплати з виключенням цих сум.

З наведених підстав просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 34-35).

У відзиві на позовну заяву від 01 листопада 2021 року №16-01-11/1210 відповідач позовних вимог не визнав, мотивуючи це тим, що згідно даних трудової книжки ОСОБА_1 звільнився з ВП «Шахта №9» «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» 31 жовтня 2019 року, отже розрахунковий період з жовтня 2018 року по вересень 2019 року.

Листом від 16 липня 2021 року №16-01-13/823 Нововолинське відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Волинській області повідомило, що у довідці про заробітну плату від 18 червня 2021 року №98 ДП «Шахта №9» «Нововолинська», зазначено, що єдиний соціальний внесок не сплачений з зарплати за лютий 2019 року, тому заробітна плата за цей місяць не включена до розрахунку середньої заробітної плати. У разі сплати підприємством єдиного соціального внеску за лютий 2019 року середня заробітна плата позивачу буде перерахована.

Звертає увагу, що відомості про те, що Пенсійний Фонд України у вказаний період вживав заходів на усунення порушень з боку підприємства стосовно несплати підприємством страхових внесків за спірний період, в матеріалах справи відсутні, що свідчить про відсутність контролю з боку уповноваженого органу, який в силу своїх повноважень був зобов`язаний вжити відповідних заходів щодо усунення порушень з боку роботодавця.

ОСОБА_1 не надані документи, які підтверджують звернення до пенсійного фонду з питань заборгованості по ЄСВ та позивач не звертався о суду з приводу зобов`язання роботодавця здійснити перерахування та виплату ЄСВ, відтак позовні вимоги до Нововолинського відділення є передчасними.

Окрім того, у листі ГУ ДФС у Волинській області від 23 липня 2021 року №11499/6/03-20-24-03 зазначено, що проведений аналіз картки особового рахунку підприємства встановив що ЄСВ не сплачений за період з грудня 2017 року. Водночас лист не містив інформації про те чи порушувалось в установленому законом порядку питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску на підприємстві.

З наведених підстав Нововолинське відділення просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 42-44).

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області у поясненнях у справі від 03 листопада 2021 року №01-18/2128 зазначає, що згідно даних Реєстру застрахованих осіб роботодавцем не сплачений єдиний соціальний внесок за лютий 2019 року, тому заробітна плата за цей місяць не включена для розрахунку середньої заробітної плати при призначенні щомісячної суми страхової виплати.

При сплаті роботодавцем єдиного соціального внеску за цей період середня заробітна плата та страхові виплати позивачу будуть перераховані та виплачені Нововолинським відділенням Фонду.

З урахуванням зазначеного, третя особа просить в задоволенні позову ОСОБА_1 до Нововолинського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Волинській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити (арк. спр. 58-60).

Копію ухвали судді Волинського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року ДП «Шахта №9 «Нововолинська» отримало 23 жовтня 2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. спр. 41), однак у встановлений судом строк письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог до суду не подало, про причини такого неподання суд не повідомило.

Інших заяв по суті справи, передбачених частиною другою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до суду не надходило.

Суд, перевіривши доводи сторін та третьої особи у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Відповідно до відомостей трудової книжки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 08 серпня 2001 року був прийнятий гірником підземним 3-го розряду з повним робочим днем під землею в Шахта №9 «Нововолинська» та 31 жовтня 2019 року звільнений на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням власником законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору) (арк. спр. 6-7).

Потерпілий ОСОБА_1 перебуває на обліку з 11 червня 2021 року, має зареєстрований страховий випадок профзахворювання, що отримане 20 квітня 2021 року.

Згідно із довідкою про результатами визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 15 червня 2021 року серії 12ААА №022499, позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, ступінь втрати професійної працездатності 65 відсотків (арк. спр. 9).

Постановою Нововолинського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду у Волинській області від 22 червня 2021 року №0302/3800/3800/1 «Про призначення потерпілому одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності», потерпілому ОСОБА_1 призначено одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності в сумі 25083,50 грн (арк. спр. 14).

Постановою Нововолинського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду у Волинській області від 22 червня 2021 року №0302/3800/3800/2 «Про призначення потерпілому щомісячної страхової виплати», потерпілому ОСОБА_1 призначено щомісячну грошову виплату в розмірі 6738.,00 грн, яку постановлено провадити з 11 червня 2021 року по 10 червня 2022 року включно (арк. спр. 15).

За результатами розгляду заяви позивача від 13 липня 2021 року Нововолинське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Волинській області листом від 16 липня 2021 року №16-01-13/823 повідомило, що за висновком Волинського обласного бюро MCE профпатологічної спеціалізованої МСЕК від 15 червня 2021 року позивачу встановлено 65% втрати професійної працездатності по професійному захворюванню. Оскільки ОСОБА_1 звільнився з ВП Шахта №9 «Нововолинська» 31 жовтня 2019 року, отже розрахунковий період з жовтня 2018 року по вересень 2019 року.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 21 жовтня 2015 року №1022 затверджені «Приклади обчислення середньої заробітної плати (доходу) за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування», у яких зазначено, що «у випадку якщо на дату призначення страхових виплат відсутні дані про сплату єдиного внеску за деякі місяці розрахункового періоду, розрахунок середньої заробітної плати проводиться без урахування цієї заробітної плати».

В довідці про заробітну плату, яку надало підприємство, зазначено, що єдиний соціальний внесок не сплачений з зарплати за лютий 2019 року, тому заробітна плата за цей місяць не включена до розрахунку середньої зарплати, водночас зазначено, що у разі сплати підприємством єдиного соціального внеску за лютий 2019 середня заробітна плата буде перерахована (арк. спр. 8).

Позивач уважаючи дії відповідача щодо виключення отриманої ним заробітної плати за лютий 2019 року у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», при розрахунку (обчисленні) середньої заробітної плати та призначенні щомісячної суми страхової виплати, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначені Законом України від 23 вересня 1999 року №1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №1105-XIV).

Пунктом 3 частини першої статті 1 Закону №1105-XIV встановлено, що загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - соціальне страхування) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення, страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування України.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 16 Закону №1105-XIV застраховані особи мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 36 Закону №1105-XIV страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.

Перелік обставин, за яких настає страховий випадок, та перелік професійних захворювань визначаються Кабінетом Міністрів України.

Страхові виплати складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Відповідно до частини першої статті 42 Закону №1105-XIV сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я. Максимальний розмір щомісячної страхової виплати не повинен перевищувати 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Згідно з частиною дев`ятою статті 42 Закону №1105-XIV середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв`язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Під час обчислення середньомісячного заробітку враховуються всі види виплат, на які нараховувалися страхові внески (частини десята статті 42 Закону №1105-XIV).

Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року №1266 (далі - Порядок №1266) та визначає механізм обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності (далі - страхові виплати), у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації або фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників (далі - роботодавці).

Відповідно до пункту 3 Порядку №1266 середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - єдиний внесок та/або страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати (далі - поважні причини).

У разі коли страхові виплати призначаються виходячи з розміру середньомісячної заробітної плати (доходу), середньомісячна заробітна плата (дохід) обчислюється шляхом множення середньої заробітної плати (доходу) за один календарний день на середньомісячну кількість календарних днів (30, 44) (пункт 6 Порядку №1266).

Особливості обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, визначені пунктами 11-24 Порядку №1266.

Згідно з пунктом 11 Порядку №1266 розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1266 середня заробітна плата обчислюється за тією професією (посадою, розрядом, роботою) на підприємстві (в цеху, на дільниці, ділянці), за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертною комісією їй встановлено стійку втрату професійної працездатності.

Середня заробітна плата (дохід) для призначення допомоги по безробіттю, для страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності), та для призначення страхових виплат для добровільно застрахованих осіб обчислюється робочими органами фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування з використанням даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (пункт 31 Порядку №1266).

Таким чином, розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата для розрахунку виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку, при цьому, середня заробітна плата обчислюється за тією професією (посадою, розрядом, роботою) на підприємстві (в цеху, на дільниці, ділянці), за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертною комісією їй встановлено стійку втрату професійної працездатності. При цьому, повинні враховуватися всі види виплат, на які нараховувалися страхові внески.

Відповідно до довідки форми ОК-5 у лютому 2019 року позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата роботодавцем ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» (арк. спр. 11-12).

Вказані обставини також підтверджується довідкою про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно - правовим договором) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від 18 червня 2021 року №98 (арк. спр. 10).

Як убачається із листа Головного управління ДПС у Волинській області від 23 липня 2021 року №11499/6-03-20-24-03, проведеним аналізом особового рахунку встановлено, що єдиний внесок ВП Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» не сплачувала за період з грудня 2017 року (арк. спр. 16-17).

Таким чином, роботодавцем позивача вчасно не сплачено суми нарахованого ЄСВ.

Водночас, суд зауважує, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, тому дана обставина не залежала від позивача.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI) визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок.

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За приписами пункту 1 частини першої статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону №2464-VI посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Нормами Закону №1105-XIV (частина друга статті 35) встановлено, що соціальне страхування здійснюється за принципами, зокрема, відповідальності роботодавців та Фонду за реалізацію права застрахованої особи на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за цим Законом (стаття 3 Закону); усі особи, в тому числі, які працюють на умовах трудового договору, вважаються застрахованими з моменту набрання чинності цим Законом незалежно від фактичного виконання страхувальниками своїх зобов`язань щодо сплати страхових внесків.

Оцінюючи викладене у сукупності, суд дійшов переконання, що несплата роботодавцем єдиного страхового внеску із заробітної плати позивача, з незалежних від позивача обставин, не повинна спричиняти негативні наслідки для останнього у вигляді сплати грошових виплат у меншому розмірі.

Підсумовуючи вказане , суд вважає, що наявність заборгованості ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» за страховими внесками не може бути підставою для відмови позивачу у зарахуванні спірного періоду роботи, а також заробітної плати до страхового стажу та середньої заробітної плати, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство - страхувальник, в якому працює застрахована особа.

Відтак, суд уважає, що правові підстави для включення заробітної плати, отриманої позивачем за лютий 2019 року у ВП Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» при розрахунку (обчисленні) середньої заробітної плати при призначення останньому щомісячної суми страхової виплати в разі стійкої втрати професійної працездатності відсутні.

З урахуванням встановлених обставин та аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги належить задовольнити частково шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Волинській області щодо виключення отриманої ОСОБА_1 заробітної плати за лютий 2019 року у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», при розрахунку (обчисленні) середньої заробітної плати та призначенні щомісячної суми страхової виплати; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок щомісячної суми страхових виплат в разі стійкої втрати професійної працездатності врахувавши до розміру середньої заробітної плати при призначенні ОСОБА_1 щомісячної суми страхової виплати в разі стійкої втрати професійної працездатності та включити при її обчисленні отриманої заробітної плати за лютий 2019 року у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля».

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок), який сплачений відповідно до квитанції від 21 вересня 2021 року №8030-1566-8537-1969 (арк. спр. 19) та зарахований до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджується відповідною випискою (арк. спр. 23).

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Нововолинського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Волинській області (45400, Волинська область, місто Нововолинськ, вулиця Святого Володимира, будинок 3,. ідентифікаційний код юридичної особи 41443509), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державне підприємство «Шахта №9 «Нововолинська» (45325, Волинська область, село Литовеж, вулиця Шахтарська, 37, ідентифікаційний код юридичної особи 41936988), Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 6, ідентифікаційний код юридичної особи 41317393) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Волинській області щодо виключення отриманої ОСОБА_1 заробітної плати за лютий 2019 року у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», при розрахунку (обчисленні) середньої заробітної плати та призначенні щомісячної суми страхової виплати.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Волинській області здійснити перерахунок щомісячної суми страхових виплат в разі стійкої втрати професійної працездатності врахувавши до розміру середньої заробітної плати при призначенні ОСОБА_1 щомісячної суми страхової виплати в разі стійкої втрати професійної працездатності та включити при її обчисленні отриманої заробітної плати за лютий 2019 року у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Волинській області судовий збір у сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 04 січня 2022 року.