Справа № 826/7479/17
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7479/17 Головуючий у 1 інстанції: Качур І.А.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Костюк Л.О.

За участю секретаря Мельник К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Глобал Капітал» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Глобал Капітал» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, третя особа - ОСОБА_1 про скасування розпорядження, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Глобал Капітал» звернувся до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, третя особа - ОСОБА_1 про скасування розпорядження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року клопотання про заміну сторони правонаступником задоволено. Замінено Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на належного відповідача Національний банк України.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Глобал Капітал» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання щодо заміни сторони відповідача, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

02 грудня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від третьої особи - ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу задовольнити частково, доповнити мотивувальну частину оскаржуваної ухвали суду та змінити резолютивну частину, виклавши абзац другий резолютивної частини в наступній редакції: «Замінити відповідача Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (, Україна, 01001, місто Київ, вулиця Бориса Грінченка, будинок 3) на правонаступника Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку (, Україна, 01010, місто Київ, вул. Московська, буд. 8, корп. 30).

Також, 17 грудня 2021 року до суду апеляційної інстанції від третьої особи - ОСОБА_1 надійшла заява, в якій просить долучити докази поштового направлення відзиву на апеляційну скаргу з додатками на адресу Національного банку України.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, задовольняючи заяву Національного банку України про заміну сторони правонаступником, суд першої інстанції вказав, що Пунктом 8 Розділу «II Прикінцеві положення» Закону № 79-IХ установлено, що з 1 липня 2020 року Національний банк України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку є процесуальним правонаступником Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у судах у межах повноважень, встановлених Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

З даного приводу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 жовтня 2019 року у справі № 812/1408/16 вказав, що правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Аналіз особливостей адміністративного (публічного) правонаступництва наведений Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 грудня 2021 року у справі №802/4159/14-а.

Так, Верховний Суд у зазначеній постанові вказав, що особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

При цьому, можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.

Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Також, Верховний Суд зазначив, що процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.

Таким чином, при визначенні процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати таке: якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то суд повинен залучити до участі у справі їхніх правонаступників.

Указом Президента України від 30 червня 2020 року № 259/2020 припинено Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, шляхом ліквідації.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (), 20 квітня 2021 року до зазначеного реєстру внесено запис № 012041836 про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

19 жовтня 2019 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг» від 12.09.2019 № 79-IX (далі - Закон № 79-IX).

Так, абзацом 2 пункту 7 Прикінцевих положень вищевказаного Закону № 79-IX передбачено, що Національний банк України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку з 1 липня 2020 року є правонаступниками Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у здійсненні повноважень та виконанні функцій з державного регулювання та нагляду у сфері ринків фінансових послуг у межах повноважень, встановлених Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

У відповідності до п. 8 Прикінцевих положень Закону № 79-IX, установлено, що з 1 липня 2020 року Національний банк України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку є процесуальними правонаступниками Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у судах у межах повноважень, встановлених Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржує розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 23 травня 2017 року №1903 «Про усунення порушень Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Глобал Капітал», прийнятого за результатом розгляду справу про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг (Т. 1 а.с. 42-42).

Вказаним розпорядженням зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Глобал Капітал» усунути порушення вимог законодавства у сфері фінансових послуг та повідомити Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про виконання вимог цього розпорядження з наданням підтверджуючих документів у термін до 14.06.2017 включно.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржуване розпорядження прийнято Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг за результатами перевірки ТОВ «Фінансова компанія «Глобал Капітал», як Управителя Фонду фінансування будівництва виду А «Перша черга котеджного містечка «Деснянське».

Статтею 67 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» від 23.02.2006 № 3480-IV передбачено, що діяльність з управління майном для фінансування об`єктів будівництва та/або здійснення операцій з нерухомістю - це професійна діяльність учасника ринків капіталу - управителя, що провадиться ним за винагороду від свого імені на підставі відповідних договорів (відповідного договору) щодо управління майном з установниками (установником) управління майном.

Діяльність з управління майном для фінансування об`єктів будівництва та/або здійснення операцій з нерухомістю регулюється Законом України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю", цим Законом та іншими актами законодавства, якими регулюються фінансові механізми здійснення інвестиції у будівництво.

Статтею 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» від 19.06.2003 № 978-IV (далі - Закон № 978-IV) передбачено, що управитель - фінансова установа, яка від свого імені діє в інтересах установників управління майном і здійснює управління залученими коштами згідно із законодавством, Правилами фонду та відповідає вимогам, встановленим цим Законом.

Частиною 1 статті 24 вищевказаного Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», в редакції Закону № 79-IX від 12.09.2019, визначено, що нагляд та регулювання діяльності управителів ФФБ здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку.

Таким чином, з урахуванням абз. 2 п. 7 та п. 8 Прикінцевих положень Закону № 79-IX та ч. 1 ст. 24 Закону № 978-IV, колегія суддів вважає, що з 01 липня 2020 року Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку є правонаступником Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг у здійсненні повноважень та виконанні функцій з державного регулювання та нагляду у сфері ринків фінансових послуг у межах повноважень, встановлених Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Враховуючи вищезазначене, судом першої інстанції помилково замінено відповідача у даній справи Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на Національний банк України, оскільки, належним відповідачем є Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку.

Щодо посилання третьої особи - ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу на необхідність зміни резолютивної частини оскаржуваної ухвали суду, виклавши абзац другий резолютивної частини в наступній редакції: «Замінити відповідача Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на правонаступника Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку, слід зазначити наступне.

На переконання колегії суддів, суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного провадження, позбавлений можливості, в межах наданих йому КАС України процесуальних повноважень, виправити вказаний процесуальний недолік суду першої інстанції та здійснити заміну первинного відповідача належним відповідачем.

Так само, в силу приписів статті 315 КАС України, суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями направляти справу на новий розгляд, у разі виявлення порушень норм процесуального права, які є безумовною підставою до скасування судового рішення.

Крім того, апеляційну скаргу третьою особою - ОСОБА_1 подано не було і таких вимог суд апеляційної інстанції не розглядав.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів зазначає, що, оскільки, Національний банк України не є належним відповідачем у справі, тому, ухвалу суду першої інстанції слід скасувати та у задоволенні клопотання Національного банку України про заміну сторони правонаступником - відмовити.

Згідно частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Глобал Капітал» задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року скасувати.

У задоволенні клопотання Національного банку України про заміну сторони правонаступником - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Костюк Л.О.

Повний текст постанови виготовлено 05.01.2022 р.