Справа № 120/126/22-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2022-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

м. Вінниця

06 січня 2022 р. Справа № 120/126/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян Марини Бондівни, розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 про забезпечення позову, поданої до подачі позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2022 до Вінницького окружного адміністративного суду до подання позовної заяви надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 про забезпечення позову.

Подана заява обґрунтована тим, що рішеннями Вінницького окружного адміністративного суду по справах №120/4469/21-а, №120/4475/21-а, №120/4477/21-а позовні вимоги заявників були задоволені в повному обсязі та, окрім іншого, зобов`язано Літинську селищну раду прийняти рішення, яким надати позивачам, дозволи на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею по 2,000 та для кожного окремо, розташованих за межами населених пунктів Літинської селищної територіальної громади з метою передачі у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення. Відповідні рішення суду набрали законної сили.

Так, рішеннями 14 сесії 8 скликання Літинської селищної ради від 23.12.2021 №3322, №3323, №3324, №3325, №3326, №3327, №3332, №3333, №3334, №3335, №3336, №3337, №3338, №3339, №3343, №3344, №3345, №3346, №3347, №3348, №3349, №3350, №3351, №3352, №3353, №3355, №3356, №3357 надано дозволи заявникам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площами 2,0000 га з метою передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за межами с.Громадське Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області. Отримано було ці рішення наручно представником заявників 04 січня 2022 року.

Для початку розробки документації із землеустрою, заявники звернулись до розробника документації із землеустрою, однак розробник повідомив, що земельні ділянки які бажали набути у вланість заявники, уже сформовані (запроектовані) іншим громадянам і вільні земельні ділянки для формування (проектування) їх за заявниками відсутні.

Представник заявників зазначив про протиправність рішень 14 сесії 8 скликання Літинської селищної ради №3197, №3185, №3186, №3188, №3189, №3190, №3198, №3201, №3210, №3207, №3209, №3208, №3211, №3206, №3205, №3204, №3203, №3202, №3200, №3199, №3184, №3196, №3195, №3194, №3193, №3192, №3191 від 23.12.2021, згідно яких третім особам було надано дозвола на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства за межами с. Громадське Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

З огляду на викладене, представник заявників зазначив, що у випадку, якщо судом не буде забезпечено позов по даній заяві, то в подальшому під час розгляду справи в суді, відповідач безперешкодно може здійснювати розпорядження спірними земельними ділянками, чим істотно ускладниться, в тому числі унеможливиться в подальшому розгляд питання про отримання заявниками у власність спірних земельних ділянок.

Крім того, представник заявників вказав, що у разі невжиття вказаних заходів забезпечення позову унеможливить використати своє законне право на землю та настануть негативні наслідки для заявників, що зумовить виникнення інших судових спорів для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль. Таким чином, забезпечення позову в даному випадку спрямоване виключно на збереження існуючого стану учасників справи, а тому не порушуватиме права та інтереси інших осіб.

Тому просить суд про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом:

- заборони Літинській селищній раді Вінницького району Вінницької області вчиняти будь-які дії щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:000:0292, :01:000:0297, :01:000:0309, :01:000:0318, :01:000:0314, :01:000:0311, :01:000:0317, :01:000:0300, :01:000:0299, :01:000:0294, :01:000:0316, :01:000:0302, :01:000:0320, :01:000:0301, :01:000:0312, :01:000:0322, :01:000:0321, :01:000:0307, :01:000:0303, :01:000:0298, :01:000:0310, :01:000:0308, :01:000:0315, :01:000:0305, :01:000:0319, :01:000:0313, :01:000:0295, :01:000:0296, саме: передавати зазначені земельні ділянки у власність або у користування, іншим чином розпоряджатися земельними ділянками, змінювати їх конфігурацію, межі, змінювати цільове призначення, змінювати склад угідь, змінювати кадастрові номери, вчиняти дії щодо поділу земельних ділянок, надавати дозволи на виготовлення технічної документації та проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та затверджувати третім особам розроблені технічні документації та проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, а також вчиняти інші дії, які можуть стати підставою для внесення відомостей до Державного реєстру речових права на нерухоме майно щодо зазначених земельних ділянок до набрання рішення по даній адміністративній справи законної сили;

- заборони державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (у тому числі тим, що провадять свою діяльність на районному рівні) вносити до Державного земельного кадастру будь-які реєстраційні відомості (зміни), що стосуються земельних ділянок кадастрові номери: :01:000:0292, :01:000:0297, :01:000:0309, :01:000:0318, :01:000:0314, :01:000:0311, :01:000:0317, :01:000:0300, :01:000:0299, :01:000:0294, :01:000:0316, :01:000:0302, :01:000:0320, :01:000:0301, :01:000:0312, :01:000:0322, :01:000:0321, :01:000:0307, :01:000:0303, :01:000:0298, :01:000:0310, :01:000:0308, :01:000:0315, :01:000:0305, :01:000:0319, :01:000:0313, :01:000:0295, :01:000:0296;

- заборони державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо земельних ділянок з :01:000:0292, :01:000:0297, :01:000:0309, :01:000:0318, :01:000:0314, :01:000:0311, :01:000:0317, :01:000:0300, :01:000:0299, :01:000:0294, :01:000:0316, :01:000:0302, :01:000:0320, :01:000:0301, :01:000:0312, :01:000:0322, :01:000:0321, :01:000:0307, :01:000:0303, :01:000:0298, :01:000:0310, :01:000:0308, :01:000:0315, :01:000:0305, :01:000:0319, :01:000:0313, :01:000:0295, :01:000:0296, а саме: реєструвати право користування (оренди) на зазначені земельні ділянки відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", іншим чином розпоряджатися земельною ділянкою, вносити відомостей до Державного реєстру речових права на нерухоме майно щодо зазначених земельних ділянок до набрання рішення по даній адміністративній справи законної сили.

Частиною 1 статті 154 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше 2 днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене та беручи до уваги, що матеріалів справи достатньо для вирішення цього процесуального питання, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З урахуванням наведеної норми суд вирішив розгляд заяви про забезпечення позову здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зважає на таке.

Особливості інституту забезпечення позову в адміністративному процесі врегульовані главою 10 розділу 1 КАС України.

Так, частиною 1 статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (частина 2 статті 150 КАС України).

В свою чергу, частиною 1 статті 151 КАС України передбачено види забезпечення позову, серед яких: зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; заборона відповідачу вчиняти певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина 2 стаття 151 КАС України).

За приписами частин 4, 6 статті 154 КАС України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду №826/8556/17 від 21.11.2018, №826/16334/18 від 26.04.2019 та № 440/4294/20 від 30.06.2021.

На переконання суду, у даному випадку, невжиття заходів забезпечення позову нівелює можливість судового захисту у даній справі за визначеним предметом спору.

Крім того, у разі невжиття вказаних заходів забезпечення позову ймовірне настання негативних наслідків для заявників, що зумовить виникнення інших судових спорів та для відновлення прав заявників необхідно буде докласти значних зусиль.

Тому, ініціювання представником заявників перед судом застосування заходів забезпечення позову є обґрунтованими та спрямоване для того, щоб спір був вирішений в межах даного судового процесу і у разі задоволення позовних вимог відновлення порушених прав позивача відбулось без пред`явлення нових позовів та породження чергових судових спорів.

Таким чином, забезпечення позову в даному випадку спрямоване виключно на збереження існуючого стану учасників справи, а тому не може порушувати права та інтереси інших осіб.

Фактично метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що забезпечення позову є не тільки гарантією виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, а й засобом запобігання порушення прав.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Врахуванню підлягають також принципи, викладені у Рекомендаціях NR (89)8 про тимчасовий захист у адміністративних справах, прийнятих Комітетом Міністром Ради Європи 13.09.1989, в якій міститься заклик до компетентних судових органів у разі, якщо виконання адміністративного рішення може завдати значної шкоди приватним особам, на яких воно спрямоване, ужити належні заходи тимчасового захисту.

Враховуючи вищенаведене та аргументованість мотивів заяви про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доцільність та необхідність вжиття заходів забезпечення позову у спосіб зазначений у заяві про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150-154, 248, 256 КАС України суд -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення адміністративного позову - задовольнити.

Заборонити Літинській селищній раді вчиняти будь-які дії щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:000:0292, :01:000:0297, :01:000:0309, :01:000:0318, :01:000:0314, :01:000:0311, :01:000:0317, :01:000:0300, :01:000:0299, :01:000:0294, :01:000:0316, :01:000:0302, :01:000:0320, :01:000:0301, :01:000:0312, :01:000:0322, :01:000:0321, :01:000:0307, :01:000:0303, :01:000:0298, :01:000:0310, :01:000:0308, :01:000:0315, :01:000:0305, :01:000:0319, :01:000:0313, :01:000:0295, :01:000:0296, саме: передавати зазначені земельні ділянки у власність або у користування, іншим чином розпоряджатися земельними ділянками, змінювати їх конфігурацію, межі, змінювати цільове призначення, змінювати склад угідь, змінювати кадастрові номери, вчиняти дії щодо поділу земельних ділянок, надавати дозволи на виготовлення технічної документації та проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та затверджувати третім особам розроблені технічні документації та проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, а також вчиняти інші дії, які можуть стати підставою для внесення відомостей до Державного реєстру речових права на нерухоме майно щодо зазначених земельних ділянок до набрання рішення по даній адміністративній справи законної сили.

Заборонити державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (у тому числі тим, що провадять свою діяльність на районному рівні) вносити до Державного земельного кадастру будь-які реєстраційні відомості (зміни), що стосуються земельних ділянок кадастрові номери: :01:000:0292, :01:000:0297, :01:000:0309, :01:000:0318, :01:000:0314, :01:000:0311, :01:000:0317, :01:000:0300, :01:000:0299, :01:000:0294, :01:000:0316, :01:000:0302, :01:000:0320, :01:000:0301, :01:000:0312, :01:000:0322, :01:000:0321, :01:000:0307, :01:000:0303, :01:000:0298, :01:000:0310, :01:000:0308, :01:000:0315, :01:000:0305, :01:000:0319, :01:000:0313, :01:000:0295, :01:000:0296.

Заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо земельних ділянок з :01:000:0292, :01:000:0297, :01:000:0309, :01:000:0318, :01:000:0314, :01:000:0311, :01:000:0317, :01:000:0300, :01:000:0299, :01:000:0294, :01:000:0316, :01:000:0302, :01:000:0320, :01:000:0301, :01:000:0312, :01:000:0322, :01:000:0321, :01:000:0307, :01:000:0303, :01:000:0298, :01:000:0310, :01:000:0308, :01:000:0315, :01:000:0305, :01:000:0319, :01:000:0313, :01:000:0295, :01:000:0296, а саме: реєструвати право користування (оренди) на зазначені земельні ділянки відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вносити відомості до Державного реєстру речових права на нерухоме майно щодо зазначених земельних ділянок до набрання рішення по даній адміністративній справи законної сили.

Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, може бути пред`явлена до примусового виконання у порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мультян Марина Бондівна