Справа № 440/18569/21
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
04 січня 2022 рокум. ПолтаваСправа №440/18569/21
Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Ясиновський І.Г., ознайомившись з матеріалами позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
До Полтавського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, прохальна частина якого містить наступні вимоги:
"Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обмеження з 01.01.2018 року належної мені пенсії розміром 86 відсотків грошового забезпечення пенсією у розмірі 70 відсотків грошового забезпечення.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок і виплату мені пенсії з 01.01.2018 року з урахуванням 86 відсотків розміру грошового забезпечення, з урахуванням здійснених виплат.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській обмеження області щодо не нарахування та невиплати мені підвищення пенсії як учаснику бойових дій згідно статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-ХІ з 1 січня 1994 по 31 грудня 1995 років в розмірі мінімальної пенсії за віком, азі січня 1996 року по 31 грудня 2007 року в розмірі 150% мінімальної пенсії за віком, а також обмеження розміру підвищення пенсії з 01 січня 2008 року 25 процентами прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити нарахування і виплату мені підвищення пенсії як учаснику бойових дій згідно статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-ХІ з 01 січня 1994 року по 31 грудня 1995 року у розмірі мінімальної пенсії за віком, а з 01 січня 1996 року - у розмірі 150 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо зменшення розміру моєї пенсії за рахунок виплати з 05 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок та виплату моєї пенсії з 05 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року, із врахуванням раніше виплачених сум.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у проведенні з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру моєї пенсії на підставі довідки Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 08.11.2021 року № ФП50682/8197 про розмір мого грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату моєї пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 08.11.2021 року № ФП50682/8197 про розмір мого грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії із врахуванням раніше виплачених сум".
Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, зважаючи на наступне.
Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).
Частиною першою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.
Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.
Отже, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.
Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують позов, зокрема, факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.
За приписами частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного права позивача та об`єктивного обов`язку відповідача.
Зі змісту позовних вимог випливає, що позивачем оскаржуються дії ГУПФУ в Полтавській області:
щодо обмеження з 01.01.2018 року належної пенсії розміром 86 відсотків грошового забезпечення пенсією у розмірі 70 відсотків грошового забезпечення;
щодо не нарахування та невиплати підвищення пенсії як учаснику бойових дій згідно статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-ХІ з 1 січня 1994 по 31 грудня 1995 років в розмірі мінімальної пенсії за віком, азі січня 1996 року по 31 грудня 2007 року в розмірі 150% мінімальної пенсії за віком, а також обмеження розміру підвищення пенсії з 01 січня 2008 року 25 процентами прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;
щодо зменшення розміру пенсії за рахунок виплати з 05 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року;
щодо відмови у проведенні з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру Пенсії на підставі довідки Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 08.11.2021 року № ФП50682/8197 про розмір мого грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії.
Фактично позовні вимоги позивача хоча й випливають з правовідносин у сфері пенсійного забезпечення, проте не є взаємопов`язаними. Так, провадження у справі щодо оскарження дій ГУПФУ в Полтавській області щодо обмеження з 01.01.2018 року належної пенсії розміром 86 відсотків грошового забезпечення пенсією у розмірі 70 відсотків грошового забезпечення та зобов`язання здійснити перерахунок становлять собою окремий предмет спору, а позовні вимоги щодо зменшення розміру пенсії за рахунок виплати з 05.03.2019 по 31.12.2019 75% суми підвищення та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії виходячи з 100% суми підвищення - окремий. Також, наявні окремі вимоги щодо оскарження дій ГУПФУ в Полтавській області щодо не нарахування та невиплати підвищення пенсії як учаснику бойових дій згідно статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-ХІ з 1 січня 1994 по 31 грудня 1995 років в розмірі мінімальної пенсії за віком, а з січня 1996 року по 31 грудня 2007 року в розмірі 150% мінімальної пенсії за віком, а також обмеження розміру підвищення пенсії з 01 січня 2008 року 25 процентами прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а також зобов`язання відповідача здійснити нарахування і виплату підвищення пенсії як учаснику бойових дій згідно статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-ХІ з 01 січня 1994 року по 31 грудня 1995 року у розмірі мінімальної пенсії за віком, а з 01 січня 1996 року - у розмірі 150 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням раніше виплачених сум. Вказані позовні вимоги жодним чином не пов`язані між собою, мають різні підстави та мають вирішуватися окремо одна від одної.
Відтак, за поданою позовною заявою фактично підлягають вирішенню два окремих спори - одного суб`єкта звернення до одного відповідача, при цьому, підставами виникнення спірних правовідносин сторін є різні звернення позивача, які стосуються різних правовідносин, на які відповідачем надано різні відповіді/вчинено різні дії.
Проаналізувавши викладене, суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об`єднаних позивачем позовних вимог є неприпустимим.
Підстав для застосування положень статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України судом не встановлено.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви ініціатору звернення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 172, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.
Копію ухвали надіслати ініціатору звернення разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.
Копію позовної заяви залишити в суді.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.Г. Ясиновський