Справа № 640/22768/21
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 року м. Київ № 640/22768/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В. В., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1

до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві

Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

третя особа Державне підприємство "Національні інформаційні системи"

про визнання протиправними бездіяльності та дій, зобов`язати вчинити дії

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність начальника Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Василевського Андрія Миколайовича, який в порушення пункту 8 розділу ІІІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 5 серпня 2016 року № 2432/5, не повідомив письмово адміністратора автоматизованої системи виконавчого провадження про звільнення з роботи 28 травня 2021 року старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_2

- визнати протиправними дії начальника Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Василевського Андрія Миколайовича щодо передачі виконавчого провадження № 60966743 в межах Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а саме: від старшого державного виконавця ОСОБА_2 до старшого державного виконавця Гаражи Михайла Геннадійовича;

- зобов`язати Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити дії щодо обліку виконавчого провадження № 60966743 за старшим державним виконавцем ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14 серпня 2021 року позивач сформував у Системі узагальнену інформацію по виконавчому провадженню № 60966743 та незважаючи на те, що ОСОБА_2 вже майже три місяці як звільнена з роботи, у Системі була відсутня інформація щодо цього.

Позивач вважає, що інформація у Системі не відповідає дійсному стану речей та вказує на те, що ОСОБА_2 не звільнилася.

Крім того, у позові також зазначено, що у разі закінчення виконавчого провадження, воно має обліковуватися в Системі за тим державним виконавцем, який його закінчив, та не може бути передано іншому державному виконавцю, оскільки законодавством таке не передбачено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 24 листопада 2021 року. Зобов`язано відповідача надати суду до 22 листопада 2021 року відзив на позовну заяву та належним чином засвідченні копії документів щодо підтвердження викладеного у відзиві.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року зобов`язано Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надати суду протягом 2-х днів з дня отримання даної ухвали належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження № 60966743 та відзив на позовну заяву та належним чином засвідченні копії документів щодо підтвердження викладеного у відзиві.

26 листопада 2021 року до суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 02 квітня 2021 року старшим державним виконавцем ОСОБА_2 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду, дана постанова не оскаржувалась. 29 травня 2021 року наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17 травня 2021 року № 1615/03, старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_2 звільнено з займаної посади за власним бажанням, відповідно до частини першої статті 86 Закону України «Про державну службу», з 28 травня 2021 року.

Також зазначено, що облік виконавчого провадження № 60966743 за старшим державним виконавцем ОСОБА_2 здійснити не є можливим, у зв`язку зі звільненням та закриттям доступу до системи АСВП вищезазначеної особи. Факт передачі від одного державного виконавця до іншого в системі АСВП для вчинення дій згідно законодавства жодним чином не порушено права ОСОБА_1

26 листопада 2021 року від позивача надійшла заява про залучення до участі у справі Державне підприємство "Національні інформаційні системи" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Також, у вказаній заяві позивачем додатково було зазначено, що після прийняття Окружним адміністративним судом міста Києва 20 січня 2021 року рішення у справі № 640/9302/640 та по теперішній час не було відновлене виконавче провадження № 60966743, то виконавче провадження № 60966743 має знаходитись на зберіганні в архіві Відділу, до якого його мав передати не пізніше 1 серпня 2020 року державний виконавець Відділу Миронов Д.А. на підставі, сформованого Системою, Здавального опису за І півріччя 2020 року.

Тому будь-який рух виконавчого провадження № 60966743 в межах Відділу до процедури його відновлення на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2021 року № 640/9302/20, у тому числі прийняття у невідновленому виконавчому провадженні № 60966743 будь-яких процесуальних рішень державним виконавцем, окрім постанови про відновлення цього виконавчого провадження, є порушенням права стягувача на те, щоб це виконавче провадження здійснювалось відповідачем з дотриманням таких засад виконавчого провадження як принцип верховенства права та законність.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року задоволено заяву позивача про залучення Державного підприємства "Національні інформаційні системи" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Залучено до участі у справі Державне підприємство "Національні інформаційні системи" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Запропоновано третій особі подати до суду протягом 2-х днів з дня отримання даної ухвали письмові пояснення з приводу предмету позову.

Вказана ухвала надійшла на офіційну електрону адресу третьої особи та отримана нею 01 грудня 2021 року, що підтверджується матеріалами справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року зобов`язано Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надати суду протягом 2-х днів з дня отримання даної ухвали належним чином засвідчені копії: матеріалів виконавчого провадження № 60966743; письмового повідомлення керівника державної виконавчої служби про звільнення державного виконавця ОСОБА_2 та докази направлення такого повідомлення до автоматизованої системи виконавчого провадження.

01 грудня 2021 року до суду від відповідача надійшли належним чином засвідченні копії матеріалів виконавчого провадження № 60966743.

03 грудня 2021 року до суду від відповідача надійшли повідомлення щодо направлення листа, наказ про звільнення державного виконавця ОСОБА_2 , та квитанція направлення листа до ДП «НАІС».

06 грудня 2021 року від третьої особи надійшли пояснення, в яких зазначено, що 06 жовтня 2021 року на адресу регіональної філії міста Києва та Київської області ДП «НАІС» надійшов лист від Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05 жовтня 2021 року №б/н щодо закриття доступу до Системи у зв`язку із звільненням з займаної посади, зокрема, ОСОБА_2 . У зв`язку з надходженням зазначеного листа, ДП «НАІС» 06 жовтня 2021 року було закрито доступ до Системи у зв`язку із звільненням ОСОБА_2 .

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва.

16 січня 2020 року головним державним виконавцем Мироновим Д.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60966743.

В рамках даного виконавчого провадження, державним виконавцем 21 січня 2020 року було прийнято постанову про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, яку відповідно до супровідного листа направлено сторонам виконавчого провадження; від 31 січня 2020 року постанови про виправлення помилок у процесуальних документам - постанові про стягнення виконавчого збору та постанові про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій" та постанові про відкриття виконавчого провадження; від 07 лютого 2020 року постанову про закінчення виконавчого провадження.

Матеріалами справи також встановлено, що 24 лютого 2020 року виконуючою обв`язки начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Макаревич Я.А. проведено перевірку законності матеріалів виконавчого провадження № 60966743, про що винесено відповідну постанову, якою постанову головного державного виконавця Миронова Д.А. від 07 лютого 2020 року про закінчення виконавчого провадження № 60966743 скасовано та зобов`язано вжити заходів щодо відновлення виконавчого провадження.

25 лютого 2020 року головним державним виконавцем Мироновим Д.А. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження, у зв`язку з чим на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва направлено лист про надсилання на адресу Відділу виконавчого листа № 826/9758/16.

Також матеріалами справи встановлено, що 19 березня 2020 року, у зв`язку з невиконанням належним чином боржником рішення суду головним державним виконавцем Мироновим Д.А. винесена постанова про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

02 квітня 2020 року державним виконавцем складено акт державного виконавця, відповідно до якого станом на 02 квітня 2020 року рішення суду боржником не виконано, дії боржником щодо виконання рішення суду не вчинені та цією ж датою винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10200 грн.

Також, 02 квітня 2020 року головним державним виконавцем Мироновим Д.А. винесено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення за вих. № 60966743/13 щодо вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності керівника Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" за невиконання виконавчого листа № 826/9758/16.

02 квітня 2020 року головним державним виконавцем Мироновим Д.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

02 квітня 2020 року постановою головного державного виконавця Миронова Д.А. про виправлення помилки у процесуальному документі внесено зміни до документу "Постанова про закінчення виконавчого провадження" від 02 квітня 2020 року, а саме текст в частині замінено на наступний: боржником станом на 02 квітня 2020 року рішення не виконано, про що складено акт державного виконавця від 02 квітня 2020 року. Відповідно до статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" 02 квітня 2020 року до Святошинського районного управління ГУ МВС в м. Києві направлено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

24 березня 2021 року за вх. № 8667 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшло рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2021 року № 640/9302/20, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року № 640/9302/20, яким визнано протиправними та скасовані постанови головного державного виконавця Відділу Миронова Д.А. про накладення штрафу від 19 березня 2020 року та від 02 квітня 2020 року ВП № 60966743; визнана протиправною та скасована постанова головного державного виконавця Відділу Миронова Д.А. про закінчення виконавчого провадження від 02 квітня 2020 року ВП № 60966743.

31 березня 2021 року начальником Відділу Василевським А.М. винесено постанови про скасування процесуального документу ВП № 60966743, якими скасовано:

- документ "Постанова про накладення штрафу" від 19 березня 2020 року, що видав Миронов Дмитро Андрійович;

- документ "Постанова про накладення штрафу" від 02 квітня 2020 року, що видав Миронов Дмитро Андрійович ;

- документ "Постанова про закінчення виконавчого провадження" від 02 квітня 2020 року, що видав Миронов Дмитро Андрійович ;

- документ "Постанова виправлення помилок в процесуальному документі" від 02 квітня 2020 року, що видав Миронов Дмитро Андрійович .

02 квітня 2021 року старшим державним виконавцем ОСОБА_2 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 60966743, з підстав, передбачених пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

У вказаній поставі зазначено, що рішення виконано повно та фактично. Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" було виконане постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року у справі № 826/9728/16 та надано ОСОБА_1 запитувану останнім інформацію у запиті від 23 грудня 2015 року, а саме: штатні розписи та положення про житлово-експлуатаційну дільницю Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонд) Святошинського району м. Києва", що встановлено Окружним адміністративним судом міста Києва у справі № 640/9302/20 та зазначено в рішенні від 20 січня 2021 року.

Наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17 травня 2021 року № 1615/03, старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_2 звільнено з займаної посади за власним бажанням, відповідно до частини першої статті 86 Закону України «Про державну службу», з 28 травня 2021 року.

Відповідно до акту прийму передачі виконавчих проваджень від 28 травня 2021 року ОСОБА_2 передала виконавчі провадження в кількості 739 шт., які прийняв державний виконавець Гаража М.Г.

28 травня 2021 року ОСОБА_2 підписала обхідний лист.

Дорученням Начальника Відділу Василевського А.М. від 29 червня 2021 року на виконання стаття 3 Закону України від 02 червня 2016 року №1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», з метою забезпечення належної організації виконання рішень, ураховуючи положення статтей 25, 30 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження», пункту 14 Розділу ІІІ, положень Розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, пункту 18 Розділу III Положення про Автоматизовану систему виконавчих проваджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року № 2432/6, з метою вжиття заходів відповідно до чинного законодавства зобов`язано передано виконавче провадження № 60966743 Гаражі М.Г .

Позивач вважаючи бездіяльність відповідача щодо неповідомлення письмово адміністратора автоматизованої системи виконавчого провадження про звільнення з роботи 28 травня 2021 року старшого державного виконавця ОСОБА_2 та дії відповідача щодо передачі виконавчого провадження № 60966743 від старшого державного виконавця ОСОБА_2 до старшого державного виконавця Гаражи Михайла Геннадійовича протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі по тексту - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі по тексту - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

1) верховенства права;

2) обов`язковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та об`єктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року № 2432/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 серпня 2016 року за № 1126/29256 затверджено Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження (далі - Положення),

Відповідно пункту 2 Розділу І Положення автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) - комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

Адміністратор Системи - державне підприємство «Національні інформаційні системи», уповноважене відповідно до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та технологічного супроводження програмного забезпечення Системи, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, виконання інших функцій, передбачених цим Положенням.

Відповідальна особа органу державної виконавчої служби - посадова особа органу державної виконавчої служби, на яку покладені обов`язки:

з реєстрації вхідної та (або) вихідної кореспонденції, у тому числі виконавчих документів, у Системі та передачі їх державному виконавцю;

з ведення книги обліку депозитних сум та книги обліку авансових внесків;

з ведення обліку рішень, виконання яких гарантується державою, інвентаризації заборгованості за цими рішеннями та їх передачі до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до пункту 8 Розділу ІІІ Положення про прийняття на роботу або звільнення з роботи державного виконавця керівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний письмово повідомити адміністратора Системи у день отримання відповідного наказу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частинною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, бездіяльністю є певна форма поведінки особи, яка полягає у невиконанні нею дій, які вона повинна була і могла вчинити відповідно до покладених на неї посадових обов`язків і згідно з законодавством України.

В матеріалах справи наявний лист від 05 жовтня 2021 року № б/н, в якому відповідач просить Державне підприємство «Національні інформаційні системи» закрити доступ до Автоматизованої системи виконавчого провадження ОСОБА_2 , у зв`язку зі звільненням зі займаної посади.

Таким чином, не підлягає задоволенню позовна вимога позивача про визнання протиправною бездіяльність начальника Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Василевського Андрія Миколайовича, який в порушення пункту 8 розділу ІІІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 5 серпня 2016 року № 2432/5, не повідомив письмово адміністратора автоматизованої системи виконавчого провадження про звільнення з роботи 28 травня 2021 року старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_2, оскільки матеріалами справи підтверджено зворотне.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій начальника Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Василевського Андрія Миколайовича щодо передачі виконавчого провадження № 60966743 в межах Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а саме: від старшого державного виконавця ОСОБА_2 до старшого державного виконавця Гаражи Михайла Геннадійовича та зобов`язання Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити дії щодо обліку виконавчого провадження № 60966743 за старшим державним виконавцем ОСОБА_2, суд зазначає наступне.

Матеріали виконавчого провадження містять постанову старшого державного виконавця від 02 квітня 2021 року про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з тим, що рішення суду виконано повно та фактично.

Наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17 травня 2021 року № 1615/03, старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_2 звільнено з займаної посади за власним бажанням, відповідно до частини першої статті 86 Закону України «Про державну службу», з 28 травня 2021 року.

Як вбачається з позовної заяви, позивач зазначає, що 14 серпня 2021 року сформував узагальнену інформацію по виконавчому провадженню № 60966743, з якої дізнався, що після прізвища, імені та по батькові державного виконавця ( ОСОБА_2 ) не стоїть дієслово в дужках «(не діє)», незважаючи на те, що ОСОБА_2 вже майже три місяці як звільнена з роботи.

Позивач, зазначає, що у разі закінчення виконавчого провадження, воно має обліковуватися в Системі за тим державним виконавцем, який його закінчив, та не може бути передано іншому державному виконавцю, оскільки законодавством таке не передбачено.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушенні в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України та норм Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими. Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюється при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень законодавства вбачається, що особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Тобто, в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним за встановленням судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Таким чином, для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Враховуючи зазначене, в межах розгляду даної адміністративної справи насамперед підлягає встановленню факт порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача з боку відповідача. При цьому необхідно зазначити, що обов`язковою ознакою порушення права особи є його припинення, зміна або встановлення неможливості реалізації.

При цьому, реалізація особою права на звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження будь-яких рішень, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, не покладає на суд беззаперечного обов`язку щодо надання такого захисту безвідносно до змісту позовних вимог та наявності спірних публічно-правових правовідносин.

Тобто, питання про можливість задоволення конкретних позовних вимог позивача, спрямованих на відновлення його прав, має вирішуватися, виходячи із суті заявлених вимог та наявності спірних правовідносин, які виникли безпосередньо між позивачем та контролюючим органом, протиправні дії якого, на суб`єктивну думку позивача, порушили його право.

Відповідно до частини другої статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» у разі хвороби державного виконавця, його перебування у відрядженні чи відпустці, звільнення чи відсторонення від посади державного виконавця, включення державного виконавця до складу виконавчої групи при іншому органі державної виконавчої служби, відводу (самовідводу) державного виконавця, наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення, виконавче провадження може бути передане від одного державного виконавця до іншого.

Частиною четвертою статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Відповідно до пункту 5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, Виконавче провадження передається від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби у разі звільнення чи відсторонення від посади державного виконавця.

Передача виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби чи виконавчої групи, між державними виконавцями одного органу державної виконавчої служби здійснюється за письмовим дорученням начальника цього органу державної виконавчої служби чи керівника виконавчої групи. Про прийняття виконавчого провадження до виконання державний виконавець, якому воно передано, виносить відповідну постанову

Згідно пункту 14 розділу III Положення рішення про взаємозамінність державних виконавців приймає керівник органу державної виконавчої служби та вносить таку інформацію до Системи.

Відповідно до пункту 18 розділу ІІІ Положення Передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого у випадках, передбачених пунктами 15, 16 цього розділу, оформлюється дорученням керівника органу державної виконавчої служби.

Суд звертає увагу, що виконавче провадження № 60966743 закінчено постановою від 02 квітня 2021 року, у зв`язку з тим, що рішення суду виконано повно та фактично.

Матеріали справи не містять доказів скасування вказаної постанови у судовому порядку та повернення виконавче провадження № 60966743 у статус відкритого.

Натомість, матеріалами справи підтверджено звільнення державного виконавця ОСОБА_2 з 28 травня 2021 року та передачі виконавчого провадження № 60966743 державному виконавцю Гаражі М.Г. дорученням Начальника Відділу від 26 червня 2021 року.

Суд зазначає, що дії щодо передачі матеріалів виконавчого провадження від одного державного виконавця іншому жодним чином не вплинуло на виконання рішення суду, натомість такі дії вчинені вже після закінчення виконавчого провадження, та ніяким чином не порушили відповідних прав позивача.

Також, не підлягає задоволенню позовна вимога щодо зобов`язання Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити дії щодо обліку виконавчого провадження № 60966743 за старшим державним виконавцем ОСОБА_2, оскільки суд не вбачає протиправних дій щодо передачі вказаного ВП провадження державному виконавцю Гаражі М.Г. та у зв`язку із звільненням державного виконавця ОСОБА_2

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина шоста статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Аверкова