Справа № 640/14250/19
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 року м. Київ № 640/14250/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №4203 від 10.05.2019,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Укргазвидобування» (далі - Позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Відповідач), у якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №4203 від 10.05.2019.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.08.2019 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог чинного податкового законодавства України при прийнятті оскаржуваного рішення. Зокрема, позивач зазначає, що камеральна перевірка була проведена повторно з аналогічних питань за той самий період.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав письмовий відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, з підстав того, що контролюючим органом правомірно встановлено порушення вимог законодавства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.11.2021 замінено відповідача Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г, ) на його правонаступника Офіс великих платників податків Державної податкової служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г; ).

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

Офісом ВПП ДФС було проведено камеральну перевірку даних щодо порушення порядку реєстрації акцизних накладних та розрахунків коригування до таких акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», за результатами якої складено акт від 14.07.2017 року №2076/28-10-41-06/30019775 (далі - Акт перевірки від 14.07.2017).

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п.231.6 ст. 231 Податкового кодексу України (далі - ПК України) щодо реєстрації акцизних накладних та розрахунків коригування з порушенням законодавчо встановлених термінів, зокрема: № 1951 від 15.05.2016, № 1502 від 13.04.2016, № 2237 від 31.05.2016, № 2236 від 31.05.2016, № 2235 № 31.05.2016, № 1704 від 28.04.2016, № 1705 від 29.04.2016, № 1503 від 13.04.2016, № 1703 від 27.04.2016, № 2239 від 31.05.2016, № 2238 від 31.05.2016, № 1954 від 15.05.2016, № 1953 від 15.05.2016, № 2241 від 31.05.2016, № 1952 від 15.05.2016, № 2240 від 31.05.2016, № 7968 від 30.10.2016.

ПАТ «Укргазвидобування» було подано заперечення №13/1-011-6297 на вказаний Акт перевірки від 14.07.2017.

Згідно листа Офісу ВПП ДФС №41601/10/28-10-41-06-16 від 04.08.2017, за результатом розгляду заперечень відповідач погодившись з викладеними у запереченнях доводами позивача щодо відсутності податкового правопорушення при реєстрації акцизних накладних №1703 від 27.04.2016, № 1704 від 28.04.2016, № 1705 від 29.04.2016, розрахунку №2235 від 31.05.2016 коригування показників до акцизної накладної від 31.05.2016 за № 2425, розрахунку №2236 від 31.05.2016 коригування показників до акцизної накладної від 31.05.2016 за № 2426, розрахунку №2237 від 31.05.2016 коригування показників до акцизної накладної від 31.05.2016 за № 2427, акцизних накладних №№2238, 2239, 2240, 2241 від 31.05.2016, №7968 від 30.10.2016 (далі - Акцизні накладні), виклав Акт перевірки від 14.07.2017 в новій редакції без згаданих акцизних накладних та прийняв податкове повідомлення-рішення від 08.08.2017 № щодо решти акцизних накладних №1503 від 13.04.2016, № 1954 від 15.05.2016, № 1953 від 15.05.2016, № 1952 від 15.05.2016.

10.04.2019 Офісом ВПП ДФС було проведено повторну камеральну перевірку даних щодо порушення порядку реєстрації акцизних накладних та розрахунків коригування до таких акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних ПАТ «Укргазвидобування», за результатами якої було складено Акт №1104/28-10-42-03/30019775 від 10.04.2019 (далі - Акт перевірки від 10.04.2019).

В Акті перевірки від 10.04.2019 Офіс ВПП ДФС дійшов до висновку, що ПАТ «Укргазвидобування» було порушено п.231.6 ст. 231 ПК України) щодо реєстрації акцизних накладних та розрахунків коригування з порушенням законодавчо встановлених термінів, зокрема: № 1703 від 27.04.2016, № 1704 від 28.04.2016, № 1705 від 29.04.2016, № 2235 від 31.05.2016, № 2236 від 31.05.2016, № 2237 від 31.05.2016, № 2238 від 31.05.2016, № 2239 від 31.05.2016, № 2240 від 31.05.2016, № 2241 від 31.05.2016, № 7968 від 30.10.2016.

На підставі висновків Акту перевірки від 10.04.2019 Офісом ВПП ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення №4203 від 10.05.2019, яким до ПАТ «Укргазвидобування» застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 578 875,75 грн.

Позивач оскаржив вказане рішення до Державної фіскальної служби України в порядку, передбаченому п.56.2 ст.56 ПК України. Рішенням Державної фіскальної служби України від 18.07.2019р. №33869/6/99-99-11-06-01-25 скарга позивача залишена без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.п 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Статтею 76 ПК України передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

76.2. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

76.3. Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Строки подання податкових декларацій встановлені пунктом 49.18 статті 49 ПК України, підпунктом 49.18.1 якого зазначено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Звітним періодом для платника податку на додану вартість є один календарний місяць, що встановлено пунктом 202.1 статті 202 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пунктом 86.2 статті 86 ПК України встановлено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Узагальнюючи вищенаведене, після подання податкової звітності, дані, зазначені у декларації, перевіряються податковим органом на протязі 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, не складання податковим органом акта за спливом строку перевірки свідчить про відсутність порушення.

Проведення повторної камеральної перевірки Податковим кодексом України не передбачено.

Аналогічний висновок у подібних правовідносинах викладений у постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №824/51/16-а.

Як вбачається з Акту перевірки від 10.04.2019 №1104/28-10-42-03/30019775, Офіс ВПП ДФС дійшов до висновку, що ПАТ «Укргазвидобування» було порушено законодавчо встановлені терміни реєстрації акцизних накладних, які вже були предметом перевірки 14.07.2017 згідно Акту №2076/28-10-41-06/30019775.

Отже Офіс ВПП ДФС здійснюючи повторну камеральну перевірку одних і тих же накладних та розрахунків коригування ПАТ «Укргазвидобування» порушив чинні норми Податкового кодексу України.

Суд вважає необґрунтованим посилання відповідача у відзиві на те, що нормами ПК України не передбачено обмежень на проведення повторної камеральної перевірки щодо тих же обставин, що вже перевірялися.

Як неодноразово зазначив Верховний Суд у своїх постановах від 20.02.2018 у справі №691/1375/16-а, від 20.02.2018 у справі №296/3579/17, від 27.02.2018 у справі №826/4194/16, від 06.03.2018 у справі №513/1013/16-а, від 06.07.2018 у справі №826/3442/17, згідно із нормами Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8); органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6); органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19). Тобто, у цих нормах Основного Закону України втілено принцип обмеження дискреційних повноважень органів державної влади (дозволено лише те, що передбачено законом)»

Подібний підхід Верховний Суд застосував також у постанові від 16.07.2019р. по справі №9901/111/19, в якій зазначив, що стаття 19 Конституції України «встановлює певні межі діяльності органів державної влади. Це так званий дозвільний тип правового регулювання, який полягає у чіткому законодавчому визначенні їх компетенції, забороні виходити за рамки, встановлені нормативно-правовими актами («дозволено тільки те, що прямо передбачено законом»). Такий тип правового регулювання сприяє встановленню верховенства права, запобігає свавільній, непідконтрольній та незаконній діяльності органів та їх посадових осіб».

Таким чином, аргументи відповідача щодо наявності у контролюючого органу права на проведення повторної камеральної перевірки в силу відсутності прямої заборони на вчинення таких дій у Податковому кодексі України не відповідають вимогам ст.19 Конституції України, адже до держаних органів застосовується протилежний принцип, який вимагає наявності прямої вказівки в законодавстві щодо таких повноважень.

Отже проведення повторної камеральної перевірки Податковим кодексом України не передбачено.

Попри це, відповідач здійснив повторну камеральну перевірку позивача, за результатами якої було складено Акт №1104/28-10-42-03/30019775 від 10.04.2019 на підставі якого Офісом ВПП ДФС прийнято оскаржуване у даній справі податкове повідомлення-рішення №4203 від 10.05.2019, яким до ПАТ «Укргазвидобування» застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 578 875,75 грн.

Згідно правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 23.01.2018 по справі №804/12558/14, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за результатами такої перевірки акт індивідуальної дії автоматично підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Виходячи з наведеного вбачається, що Акт перевірки від 10.04.2019 №1104/28-10-42-03/30019775, висновки якого стали підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №4203 від 10.05.2019 про застосування до позивача штрафних санкцій, є доказом, здобутим з порушенням закону, а тому такий акт не має юридичної сили.

Отже, оскаржуване податкове повідомлення-рішення №4203 від 10.05.2019 було прийнято в результаті проведення незаконної перевірки, а тому не може вважатися правомірним та підлягає автоматичному скасуванню.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись положеннями статей 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби №4203 від 10.05.2019.

3. Стягнути на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної податкової служби судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 683,14 грн. (вісім тисяч шістсот вісімдесят три гривні 14 копійок).

Позивач: Акціонерне товариство «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28; ).

Відповідач: Офіс великих платників податків Державної податкової служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г; ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Н.М. Клименчук