Справа № 420/20468/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в прядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Подільської міської ради Подільського району Одеської області (, місцезнаходження: 66300, Одеська область, м.Подільськ, пров.Шевченка, 2) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 28 жовтня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Подільської міської ради Подільського району Одеської області (, місцезнаходження: 66300, Одеська область, м.Подільськ, пров.Шевченка, 2), в якій позивач просить визнати протиправною бездіяльність Подільської міської ради Одеської області що не надання достовірної, повної та точної інформації на запит про доступ до публічної інформації № 66/01/01/02 від 16.09.2021 року та зобов`язати Подільську міську раду надати повну, достовірну та точну інформацію, що запитувалась згідно запиту про доступ до публічної інформації.

Також у позовній заяві позивач просить стягнути з Подільської міської ради витрати на правничу допомогу в сумі 8100,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.09.2021 року позивач звернувся до Подільської міської ради із запитом про доступ до публічної інформації. У встановлений законом строк 14.09.2021 року від Подільської міської ради надійшла відповідь із зазначенням переліку суб`єктів, яким виданий дозвіл на розміщення реклами.

З метою уточнення отриманої інформації, 16.09.2021 року позивачем було надано другий запит про доступ до публічної інформації з проханням надати копію документів, на підставі яких ФОП ОСОБА_2 наданий дозвіл на розміщення реклами.

21.09.2021 року відповідачем було надано відповідь про те, що виконавчим комітетом Подільської міської ради Подільського району Одеської області, ФОП ОСОБА_2 , дозвіл на розміщення зовнішньої реклами на території міста Подільськ не надавався.

Позивач вважає, що надана відповідь є не повною та не точною і порушує норми Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки виконавчий орган ради є розпорядником інформації про надані дозволи на розміщення реклами, а також зобов`язаний надавати повну та точну відповідь на запит стосовно отримання інформації.

Ухвалою від 02 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до провадження та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч.5 ст. 262 КАС України.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід.№ 65065/21 від 22.11.2021 року), в якому відповідач проти позовних вимог заперечує, просить відмовити у їх задоволенні в повному обсязі з таких підстав.

Позивачем 09.09.2021 року було направлено на адресу Подільської міської ради запит про доступ до публічної інформації, у встановлений законодавством строк позивачу було надано відповідь, в якій надано перелік всіх суб`єктів, якими розміщена реклама на території міста Подільськ.

16.09.2021 року до Подільської міської ради надійшов запит позивача про надання публічної інформації, в якому позивач просив: надати копію документу, на підставі якого ФОП ОСОБА_2 було надано дозвіл на розміщення реклами.

На зазначений запит відповідачем було надано відповідь, в якій зазначено, що Виконавчим комітетом Подільської міської ради дозвіл на розміщення реклами ФОП ОСОБА_2 не надавався.

Таким чином, відповідач звертає увагу суду, що у відповідь на перший запит позивача було зазначено про перелік осіб, що розміщують рекламу на території міста Подільськ, а стосовно другого запиту було зазначено, що «дозвіл на розміщення не надавався», у зв`язку з тим, що дозвіл на розміщення реклами ФОП ОСОБА_2 було надано виконавчим комітетом Котовської міської ради.

До суду 24 листопада 2021 року від представника позивача надійшла заява про зміну підстав позову, яка надіслана на адресу відповідача, відповідно до якої позивач, не змінюючи змісту та обсягу позовних вимог, доповнив мотиви позову таким чином.

Надання відповіді у листі № 415/392 від 21.09.2021 року виконавчим комітетом Подільської міської ради Одеської області не звільняє Подільську міську раду Подільського району Одеської області від обов`язку надати інформацію за запитом на інформацію. Так як запит № 66/01/01/02 від 16.09.2021 року був надісланий безпосередньо до Подільської міської ради, тому саме Подільська міська рада зобов`язана надати відповідь на запит позивача.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , є особою з інвалідністю 2 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 виданим 01.12.2020 року.

Так, суд встановив, що позивач 09.09.2021 року звернувся до Подільської міської ради із запитом про доступ до публічної інформації, в якому просив: надати інформацію про перелік суб`єктів, яким наданий дозвіл Виконавчим комітетом Подільської міської ради Подільського району Одеської області на розміщення реклами.

У встановлений законом строк, 14.09.2021 року від виконавчого комітету Подільської міської ради надійшла відповідь на цей запит із зазначенням переліку суб`єктів, яким наданий дозвіл на розміщення реклами Виконавчим комітетом Подільської міської ради Подільського району Одеської області.

З метою уточнення отриманої інформації, 16.09.2021 року позивачем було надано другий запит про доступ до публічної інформації з проханням надати копію документів, на підставі яких ФОП ОСОБА_2 наданий дозвіл на розміщення реклами.

21.09.2021 року виконавчим комітетом Подільської міської ради було надано відповідь, про те що: виконавчим комітетом Подільської міської ради Подільського району Одеської області, ФОП ОСОБА_2 , дозвіл на розміщення зовнішньої реклами на території міста Подільськ не надавався.

У відзиві на позовну заяву відповідач пояснив свою відповідь тим, що виконавчий комітет Подільської міської ради Подільського району Одеської області був утворений згідно з рішення Подільської міської ради № 2-І від 11.11.2020 року, а ФОП ОСОБА_2 дозвіл надавався виконавчим комітетом Котовської міської ради.

Не погоджуючись з наданою відповіддю на запит, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон 2939-VI), публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується ч. 1 ст.3 Закону 2939-VI, а саме: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Відповідно до ст. 4 Закону 2939-VI, доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Відповідно до ст. 5 Закону 2939-VI, доступ до інформації забезпечується шляхом:

1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом;

2) надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 13 Закону 2939-VI, розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 14 Закону 2939-VI, розпорядники інформації зобов`язані:

1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами;

2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні;

3) вести облік запитів на інформацію;

4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо;

5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації;

6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до п.13 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать надання дозволу в порядку, встановленому законодавством, на розміщення реклами.

Питання регулювання відносин, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах та порядок надання дозволів на розміщення такої реклами регулюється Постановою КМУ від 29.12.2003 року № 2067 «Про затвердження Типових правил розміщення зовнішньої реклами».

Згідно з пунктом 3 зазначених Правил, зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Так, суд встановив, що у наданій виконавчим комітетом Подільської міської ради відповіді на запит від 16.09.2021 року не точно та не в повному обсязі надана запитувана позивачем інформація, а саме: позивач просив надати копію документу, на підставі якого ФОП ОСОБА_2 було надано дозвіл на розміщення реклами. У свою чергу відповідачем зазначено, що такий дозвіл не видався.

Проте у відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що підставою для надання такої відповіді на запит є те, що ФОП ОСОБА_2 дозвіл на розміщення зовнішньої реклами був наданий не виконавчим комітетом Подільської міської ради, а виконавчим комітетом Котовської міської ради, між тим позивачу у запиті дані обставини не роз`яснені.

Таким чином, враховуючи вище встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність Подільської міської ради Одеської області щодо не надання достовірної, повної та точної інформації на запит про доступ до публічної інформації № 66/01/01/02 від 16.09.2021 року та зобов`язання Подільської міської ради надати повну, достовірну та точну інформацію, що запитувалась згідно запиту про доступ до публічної інформації є правомірними, а тому підлягають задоволенню.

Стосовно клопотання позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу в розмірі 8100,00 грн., суд зазначає таке.

Згідно з ч.1,2 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так суд встановив, що 23.09.2021 року між адвокатом Рябець О.М. та ОСОБА_1 було укладено договір № 95/09/21 про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 1 Договору, адвокат бере зобов`язання надавати клієнту правничу допомогу по представництву інтересів клієнта в …місцевих адміністративних судах …

Пунктом 4 Договору передбачено, розмір оплати послуг адвоката, порядок оплати послуг адвоката та відшкодування витрат адвоката, пов`язаних з наданням правової допомоги, визначаються сторонами окремо в додатковій угоді до даного договору.

Відповідно до додаткової угоди № 3 від 04.10.2021 року, сторони погодили наступний зміст доручень:

1. Консультація, аналіз нормативної бази, пошук судової практики - 1000 грн./1 година,

2. Формування правової позиції, складання заяв по суті справи - 1500 грн./1 година/1 документ,

3. Складання заяв, клопотань, інших процесуальних документів, друкування документів, підготовка додатків, засвідчення копій, направлення до суду - 800 грн./1 година/1 документ.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди, за домовленістю між сторонами, оплата за договором здійснюється клієнтом у готівковій формі у день підписання акту наданих послуг у гривні.

На підтвердження наданих послуг позивачем надано Акт наданих послуг від 20.10.2021 року, відповідно до якого сторони договору склали вказаний акт, у свою чергу адвокат передав, а клієнт прийняв юридичні послуги:

1. Консультація, аналіз нормативної бази, пошук судової практики - 2000 грн. за 2 години роботи адвоката,

2. Формування правової позиції, складання заяв по суті справи - 4500 грн. за 3 години роботи адвоката,

3. Складання заяв, клопотань, інших процесуальних документів, друкування документів, підготовка додатків, засвідчення копій, направлення до суду - 1600 грн. за 2 години роботи адвоката.

Загальна вартість наданих послуг - 8100,00 грн.

На підтвердження факту сплати відповідних коштів за надану правничу допомогу позивачем надано прибутковий касовий ордер № 25/3 від 20.10.2021 року про сплату послуг в розмірі 8100,00 грн.

Через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання (вхід.№ 65066/21 від 22.11.2021 року), в якому відповідач заперечував проти компенсації витрат, у зв`язку з не співмірністю заявлених витрат до позовних вимог та просив відмовити у клопотанні позивача.

Оцінивши надані документи на підтвердження понесених витрат, суд зазначає таке.

Згідно з ч.9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд вважає, що вказана справа не відноситься до категорії складних, за конкретними обставинами у справі ця справа не є об`ємною, формування правової позиції не вимагала вивчення значної кількості нормативно-правових актів.

Тому, оцінивши наданий позивачем детальний опис (наданих послуг) в акті наданих послуг, з урахуванням категорії даної справи, конкретних обставин у цій справі, суд доходить висновку, що наведені у цьому опису витрати на проведену роботу не є неминучими та фактичними, з огляду на таке.

Відповідно до п.п. 1-2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Однак, суд звертає увагу, що надання таких послуг має бути необхідним.

Враховуючи вищевикладені висновки, суд вважає, що витрачений адвокатом час на консультацію, аналіз нормативної бази, пошук судової практики, не є неминучими витратами, оскільки вони охоплюються роботою формування правової позиції та складання позовної заяви, а тому не належать відшкодуванню.

Стосовно витрат на формування правової позиції та складання позовної заяви тривалістю 3 голини в сумі 4500 грн., суд зазначає, що такі витрати є неминучими, однак, виходячи з категорії даної справи, яка є нескладною, змісту складених представником позивача документів, кількості застосованого законодавства, суд доходить висновку, що фактичним та неминучим витраченим часом є одна година, а тому належать відшкодуванню витрати в сумі 1500,00 грн.

Щодо складання та підготовки додатків, засвідчення копій та направлення до суду тривалістю 2 години в сумі 1600 грн., суд доходить висновку, що такі витрати не є неминучими та фактичними, оскільки також охоплюються роботою складання позовної заяви, а тому не належать стягненню.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані позивачем докази, що підтверджують здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правової (правничої) допомоги, розрахунок наданих послуг та категорію даної справи, кількість складених представником позивача процесуальних документів, наявність сформованої судової практики з розгляду даної категорії справ, клопотання відповідача про відмову у задоволенні відшкодування витрат на правничу допомогу, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що фактичні витрати, які належать стягненню складають 1500 грн., а тому заява представника позивача належить задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Подільської міської ради Подільського району Одеської області (, місцезнаходження: 66300, Одеська область, м.Подільськ, пров.Шевченка, 2) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Подільської міської ради Одеської області (, місцезнаходження: 66300, Одеська область, м.Подільськ, пров.Шевченка, 2) щодо не надання достовірної, повної та точної інформації на запит ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про доступ до публічної інформації № 66/01/01/02 від 16.09.2021 року.

Зобов`язати Подільську міську раду Подільського району Одеської області (, місцезнаходження: 66300, Одеська область, м.Подільськ, пров.Шевченка, 2) надати повну, достовірну та точну інформацію на запит ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про доступ до публічної інформації № 66/01/01/02 від 16.09.2021 року з урахуванням висновків суду.

Заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення витрат на правову допомогу, - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Подільської міської ради Подільського району Одеської області (, місцезнаходження: 66300, Одеська область, м.Подільськ, пров.Шевченка, 2) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживаня: АДРЕСА_1 ) судові витрати на правову допомогу в сумі 1500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок).

В іншій частині заяви, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко