Справа № 541/2953/21
Суддя: Ситник О. В.
Дата ухвалення: 2022-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/2953/21
Номер провадження 2-адр/541/1/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(додаткове)

06 січня 2022 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючого судді Ситник О. В. за участі секретаря судового засідання Раданович Ю.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Чернюка Віталія Дмитровича про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Пронди Дмитра Миколайовича, Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

10 листопада 2021 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до поліцейського СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Пронди Дмитра Миколайовича, Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просив:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 350295 від 24 жовтня 2021 року, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції Миргородського РВП ГУ НП у Полтавській області Прондою Дмитром Миколайовичем, про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення по ч. 6 ст. 121, ч. 6 ст. 122, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в сумі 1700,00 гривень.

- закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області суду від 30.12.2021 позов задоволено частково, а саме - скасовано постанову, але не закрито провадження у справі.

04.01.2022 до суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі, в якій останній просить здійснити розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 4133 грн 00 коп.

Вирішуючи заяву по суті суд зазначає таке.

Відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно частини 3 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 1 статті 132 КАС України врегульовано, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина 2 статті 134 КАС України).

За змістом частини 3 статті 134 КАС України для цілей судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У пункті 4 частини 1 статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05 липня 2012 року № 5076-VI закріплено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу представником відповідача, додано: копія договору №9/11-ас про надання правової допомоги та послуг адвоката у адміністративній справі від 09.11.2021; розрахунок (детальний опис робіт) вартості правової допомоги (послуг), наданих позивачу ОСОБА_1 адвокатом Чернюком В.Д. у адміністративній справі на стадії судового розгляду в суді першої інстанції, акт приймання-передачі наданих послуг.

При вирішенні питання про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 24 березня 2020 року у справі №640/19275/18 та відповідно до частини 5 ст. 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Суд зазначає, що на підтвердження обставин щодо предмету доказування представником позивача надано достатню кількість письмових доказів, а також детально виконано розрахунок вартості послуг адвоката.

Отже, заявляючи про вартість послуг роботи адвоката в сумі 800 грн за годину роботи, кількість витраченого адвокатом часу, виконаного обсягу робіт, та заявленої загальної вартості послуг адвоката в сумі 4133 грн, представником позивача не порушено принцип співмірності витрат на правничу допомогу за підготовку, подання та участь у розгляді в Миргородського міськрайонного суду Полтавської області позовної заяви з об`ємом наданих послуг.

Однак, з урахуванням викладеного, того що позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Пронди Дмитра Миколайовича, Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення було задоволено частково, а саме задоволено одну позовну з двох заявлених, а також того, що питання про стягнення сплаченого судового збору на користь позивача було вирішено в рішенні суду від 30.12.2021 та ухвалі про виправлення арифметичних помилок від 04.01.2022 (а саме задоволено в розмірі Ѕ від розміру сплаченого судового збору) та підтверджених розрахунком вартості послуг адвоката, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення витрат на правову допомогу також підлягають до задоволення пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 4133 грн/2=2066 грн 50 коп.

Отже, судові витрати на правничу допомогу у сумі 2066,50 грн. підлягають стягненню з бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку що заяву представника позивача належить задовольнити частково.

Керуючись ст. 132, 134, 139, 167, 252 КАС України, суд

вирішив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Чернюка Віталія Дмитровича про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Пронди Дмитра Миколайовича, Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 , понесені ним судові витрати на правову допомогу у розмірі 2066,50 (дві тисячі шістдесят шість гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань юридичної особи Головного управління національної поліції в Полтавській області, ідентифікаційний код юридичної особи: 40108630

Копію додаткового рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: О. В. Ситник