Справа № 600/4202/21-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2022-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/4202/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за позовом керівника Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Карпатського округу до Кам`янської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

Керівник Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Карпатського округу звернувся до суду з позовом до Кам`янської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Кам`янської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області щодо невжиття заходів з організації проведення робіт із винесення меж Ботанічного заказника місцевого значення «Мальованка» та закріплення їх в натурі (на місцевості) площею 24,9 га;

- зобов`язати Кам`янську сільську раду Чернівецького району Чернівецької області відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити організацію проведення робіт із винесення меж Ботанічного заказника місцевого значення «Мальованка» та закріплення їх в натурі (на місцевості) площею 24,9 га.

Позов обґрунтовано тим, що в ході моніторингу використання земельних ділянок природно-заповідного фонду Чернівецького району прокуратурою виявлено факти порушення законодавства в сфері охорони цих об`єктів.

Так, позивачем встановлено, що відповідно до Реєстру територій та об`єктів природно-заповідного фонду, затвердженого рішенням XXII сесії Чернівецької обласної ради V скликання №230-22/08 від 24 вересня 2008 року, яким на даний час керується управління екології та природних ресурсів Чернівецької обласної державної адміністрації, на території Чернівецької області розташований об`єкт природно-заповідного фонду - Ботанічний заказник місцевого значення «Мальованка» загальною площею 4,0 га, який був створений рішенням Чернівецького облвиконкому №22 від 16 січня 1991 року. Рішенням VI сесії XXIII скликання №14-6/99 від 10 березня 1999 року «Про розширення природно-заповідного фонду області» площу заказника розширено до 24,9 га. Згідно Паспорта №ЗМЗ-26/40 території (об`єкту) природно-заповідного фонду від 06 червня 2008 року Ботанічний заказник місцевого значення «Мальованка» являє собою пам`ятку природи місцевого значення та є однією з найцінніших в ботанічному відношенні заповідних об`єктів буковинського Передкарпаття. На ділянці зростає ряд рослин, занесених до Червоної книги України.

Разом з цим, як вбачається з листів Кам`янської сільської ради №90 від 17 лютого 2021 року та №584 від 04 серпня 2021 року, на даний час межі ботанічного заказника місцевого значення «Мальованка» в натурі не винесені та на планово картографічні матеріали не нанесені. Крім цього, згідно з інформацією Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області документація із землеустрою щодо встановлення меж ботанічного заказника місцевого значення «Мальованка» на погодження не надходила.

Таким чином, впродовж більш ніж 13 років відповідачем не було вжито заходів щодо виконання вимог закону та взятих на себе зобов`язань щодо винесення меж ботанічного заказника та не закріплено його межі в натурі (на місцевості).

Наведене унеможливлює якісне забезпечення режиму заповідного об`єкту, його належну охорону та збереження, оскільки межі заповідника чітко не визначені, а земельна ділянка до Державного земельного кадастру не внесена.

Враховуючи викладене, через тривалу бездіяльність відповідача щодо виконання вимог чинного законодавства на даний час межі ботанічного заказника місцевого значення «Мальованка» не визначені, територія об`єкту до даних Державного земельного кадастру не внесена. Внаслідок наведеного існує небезпека використання землі на території заказника не за цільовим призначенням, тому наявні підстави для зобов`язання відповідачів вжити відповідних заходів по винесенню меж заказника та закріпити його межі в натурі (на місцевості).

За результатами проведеного 28 серпня 2021 року автоматизованого розподілу судової справи між суддями дана справа передана на розгляд судді Дембіцькому П.Д.

На підставі розпорядження керівника апарату суду №50-Р від 03 вересня 2021 року проведено повторний автоматизований розподіл даної справи між суддями, за результатом якого адміністративну справу №600/4202/21-а було передано для розгляду судді Лелюку О.П.

Ухвалою суду від 07 вересня 2021 року (головуючий суддя Лелюк О.П.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження задоволено; вирішено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому він визнає заявлений позов у повному обсязі та вважає його обґрунтованим. Разом з цим, указано про вчинення дій, які були спрямовані на охорону та збереження територій природно-заповідного фонду. Тривалий час було неможливим проведення робіт із винесення меж заказника природно-заповідного фонду місцевого значення «Мальованка» та закріплення їх в натурі через брак коштів у місцевому бюджеті, оскільки дана процедура є досить дороговартісною. На даний момент Кам`янська сільська рада вже розпочала процес організації проведення робіт із винесення меж та закріплення їх в натурі (на місцевості) щодо Ботанічного заказника місцевого значення «Мальованка».

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши повідомлені обставини, які є достатніми для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Чернівецької обласної ради №14-6/99 від 10 березня 1999 року змінено межі заповідних територій місцевого значення, зокрема, об`єкта природно-заповідного фонду «Мальованка» з 4 га до 24,9 га, місцезнаходження с. Заволока, Сторожинецький район.

Згідно паспорта території (об`єкту) природно-заповідного фонду України №ЗМЗ-26/40 від 06 червня 2008 року ботанічна пам`ятка природи місцевого значення «Мальованка», що знаходиться в с. Кам`яна Сторожинецького району Чернівецької області, має площу 24,9 га.

Як вбачається з листів Кам`янської сільської ради №90 від 17 лютого 2021 року та №584 від 04 серпня 2021 року, на даний час межі ботанічного заказника місцевого значення «Мальованка» в натурі не винесені та на планово-картографічні матеріали не нанесені.

11 травня 2021 року Чернівецька окружна прокуратура звернулась до Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області з листом, в якому зазначено, що природно-заповідний фонд Сторожинецького району налічує 53 об`єкти, яким є, зокрема, заказник природно-заповідного фонду місцевого значення «Мальованка», 1991 року, загальною площею 25 га, розташований на території Кам`янської ОТГ. У зв`язку з цим прокуратура просила надати інформацію про те, чи розроблялися та подавалися на погодження документації із землеустрою щодо вказаного вище об`єкта природно-заповідного фонду.

Листом від 17 травня 2021 року Головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій області повідомило Чернівецьку окружну прокуратуру про те, що документація із землеустрою щодо заказника природно-заповідного фонду місцевого значення «Мальованка» не надходила і не подавалася.

У зв`язку з виявленими порушеннями у сфері охорони та використання об`єктів природно-заповідного фонду листом Чернівецької окружної прокуратури №52/6-230вих-21 від 24 травня 2021 повідомлено Управління екології та природних ресурсів Чернівецької обласної державної адміністрації про виявленні факти порушення вимог природоохоронного законодавства та недотримання вимог охоронного зобов`язання щодо Ботанічного заказника місцевого значення «Мальованка». При цьому, запитано про наміри реагування та наявні документи на зазначений природоохоронний об`єкт.

Згідно зі змістом листа від 17 червня 2021 року за №04/746 до повноважень Управління екології та природних ресурсів Чернівецької ОДА контролюючі функції не входять. Проте, листом №04/654 від 25 травня 2021 року об`єднаним територіальним громадам області надіслано рекомендації щодо проведення інвентаризації та приведення у відповідність до чинного законодавства об`єктів та території природно-заповідного фонду на підвідомчій території.

В подальшому Чернівецькою окружною прокуратурою листами №52/6-259вих-21 від 31 травня 2021 року та №52/6-451вих-21 від 22 липня 2021 року повідомлено Державну екологічну інспекцію Карпатського округу про виявлені порушення вимог природоохоронного законодавства, з`ясовано питання щодо реалізації наданих законом повноважень у сфері використання об`єкту природно-заповідного фонду, проведених та запланованих перевірок намірів щодо відповідного реагування на порушення вимог природоохоронного законодавства, в тому числі звернення до суду, з відповідним позовом.

Державною екологічною інспекцією Карпатського округу листом №07-14/3191 від 05 серпня 2021 року повідомлено, що заходи про визнання в судовому порядку бездіяльності Кам`янської сільської ради не здійснювались та Інспекція не заперечує проти здійснення прокуратурою заходів представницького характеру.

Дослідженням змісту Положення про Державну екологічну інспекцію Карпатського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 01 червня 2021 року №251, судом встановлено, що згідно змісту пункту 6 Положення Державна екологічна інспекція Карпатського округу звертається до суду із позовом щодо: обмеження чи зупинення діяльності суб`єктів господарювання і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, впливу фізичних та біологічних факторів, лімітів скидів забруднюючих речовин; визнання протиправними дій чи бездіяльності фізичних і юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, органів державної влади та місцевої самоврядування, їх посадових осіб, про визнання недійсними індивідуальних актів або їх окремих частин, правочинів, що порушують вимоги законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Зважаючи на необхідність реагування на виявлені порушення вимог законодавства, з метою їх усунення, Чернівецькою окружною прокуратурою листом №52/6-534 від 09 серпня 2021 року повідомлено Державну екологічну інспекцію Карпатського округу про намір представництва прокуратурою, інтересів держави в особі Інспекції шляхом звернення до суду з даним позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

Згідно зі статтею 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до вимог частини третьої статті 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частинами третьою, четвертою та п`ятою статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Згідно з матеріалами справи прокурор, звертаючись до суду із цим позовом в інтересах держави, набув статусу позивача, оскільки у даному випадку орган, уповноважений звертатися до суду з позовом до Кам`янської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання протиправною бездіяльність щодо невжиття заходів з організації проведення робіт із винесення меж Ботанічного заказника місцевого значення «Мальованка» та закріплення їх в натурі (на місцевості) площею 24,9 га, відсутній.

Відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України Про прокуратуру наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Відповідно до пункту 1 абзацу п`ятого частини четвертої статті 23 Закону України Про прокуратуру у разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина або представництва інтересів держави у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25 червня 1991 року, №1264-ХІІ (далі Закон №1264-ХІІ) передбачено, що природні ресурси України є власністю Українського народу.

Згідно зі статтею 5 Закону №1264-ХІІ, державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Особливій державній охороні підлягають території та об`єкти природно-заповідного фонду України й інші території та об`єкти, визначені відповідно до законодавства України.

Пунктом «і» частини першої статті 19 Закону №1264-ХІІ передбачено, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі охорони навколишнього природного середовища в межах своєї компетенції приймають рішення про організацію територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення.

Згідно частини другої статті 61 Закону №1264-ХІІ до складу природно-заповідного фонду України входять державні заповідники, природні національні парки, заказники, пам`ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні та зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва, заповідні урочища.

Відповідно до частин другої, третьої статті 2 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (далі ЗК України) суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно з пунктом «в» частини 1 статті 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення.

Пунктами «д», «к» частини 1 статті 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: організація землеустрою; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до статті 43 ЗК України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

До земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва) (стаття 44 ЗК України).

Згідно з частиною першою статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до частини сьомої статті 79-1 ЗК України винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Частиною восьмою статті 79 ЗК України передбачено, що у разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Згідно з частиною четвертою статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» №2456-ХІІ від 16 червня 1992 року (далі Закон №2456-ХІІ) межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Частиною третьою статті 26 Закону №2456-ХІІ передбачено, що власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Відповідно до частини третьої статті 60 Закону №2456-ХІІ органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про землеустрій» від 22 травня 2003 року №858-IV (далі Закон №858-IV) під проектом землеустрою розуміють сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Статтею 2 цього ж Закону передбачено, що землеустрій забезпечує встановлення і закріплення на місцевості меж адміністративно- територіальних одиниць, територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико- культурного призначення, меж земельних ділянок власників і землекористувачів.

Відповідно до статті 19 Закону №858-IV до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать організація та здійснення землеустрою, проведення інвентаризації земель та земельних ділянок усіх форм власності.

Згідно зі статтею 20 Закону №858-IV землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути).

Статтею 22 цього ж Закону передбачено, що підставою для здійснення землеустрою є рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою, укладені договори між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою, судові рішення.

Згідно із статтею 25 Закону №858-IV одним із видів документації із землеустрою є проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №858-IV замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.

Статтею 47 Закону №858-IV передбачено, що проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою, зокрема: збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Таким чином, природоохоронне законодавство України передбачає ідентифікацію територій природно-заповідного фонду, в тому числі шляхом встановлення в натурі їх меж, для чого в обов`язковому порядку розробляються проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду.

Наведене убезпечує від використання землі на території природно-заповідного фонду (в тому числі заказника) не за цільовим призначенням та запобігає її протиправному привласненню.

Отже, оскільки відносно ботанічного заказника місцевого значення «Мальованка» не вжито заходів щодо організації проведення робіт із винесення його меж та закріплення їх в натурі (на місцевості) площею 24,9 га, що підтверджується матеріалами справи та, як вбачається зі змісту відзиву на позов, визнається відповідачем, то є ймовірність використання цієї території за нецільовим призначенням, що суперечить природоохоронному законодавству.

У зв`язку із наведеним, а також враховуючи наведені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний вчинити дії щодо організації проведення робіт із винесення меж Ботанічного заказника місцевого значення «Мальованка» та закріплення їх в натурі (на місцевості) площею 24,9 га.

Пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

З огляду на встановлені судом обставини під час судового розгляду справи, положення законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до переконання, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо невжиття заходів з організації проведення робіт із винесення меж Ботанічного заказника місцевого значення «Мальованка» та закріплення їх в натурі (на місцевості) площею 24,9 га.

Отже, суд зобов`язує відповідача забезпечити організацію проведення робіт із винесення меж Ботанічного заказника місцевого значення «Мальованка» та закріплення їх в натурі (на місцевості) площею 24,9 га.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Станом на час розгляду справи доказів вчинення дій, спрямованих на організацію проведення робіт із винесення меж Ботанічного заказника місцевого значення «Мальованка» та закріплення їх в натурі (на місцевості) площею 24,9 га, до суду не надано.

Разом з цим, відповідач у поданому до суду відзиві не заперечував щодо заявленого позову та визнав його у повному обсязі.

Зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду даної справи не залучались свідки та не проводились експертизи, то відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат.

Керуючись статтями 9, 72, 73, 74, 76, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов керівника Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Карпатського округу до Кам`янської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Кам`янської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області щодо невжиття заходів з організації проведення робіт із винесення меж Ботанічного заказника місцевого значення «Мальованка» та закріплення їх в натурі (на місцевості) площею 24,9 га.

Зобов`язати Кам`янську сільську раду Чернівецького району Чернівецької області забезпечити відповідно до вимог чинного законодавства України організацію проведення робіт із винесення меж Ботанічного заказника місцевого значення «Мальованка» та закріплення їх в натурі (на місцевості) площею 24,9 га.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 05 січня 2022 року.

Повне найменування учасників справи: позивач - керівник Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Карпатського округу (м. Чернівці, вул. 28 Червня, 69, ); відповідач Кам`янська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області (Чернівецька область, Чернівецький район, с. Кам`яна, вул. Головна, 2, ).

Суддя О.П. Лелюк