Справа № 606/2640/21
Суддя: Мельник А. В.
Дата ухвалення: 2022-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 606/2640/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:судді Мельник А.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача поліцейський рядовий поліції УПП в Тернопільській області Лесько Ігор Ігоровичпро визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача поліцейський рядовий поліції УПП в Тернопільській області Лесько Ігор Ігорович, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5086107 від 28.11.2021, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП).

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржувану постанову прийнято поліцейським з порушенням вимог чинного законодавства та за відсутності належних і допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення. Вказує, що на заборонний червоний сигнал світлофора ОСОБА_1 по вул. Микулинецька у м.Тернопіль рух не здійснював. Враховуючи вказане, вважає постанову від 28.11.2021 незаконною та просить її скасувати.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06.12.2021 відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено у справі судове засідання.

23.12.2021 від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП на адресу суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач вказує на те, що оспорювана позивачем постанова є законною та обґрунтованою, оскільки позивач допустив порушення Правил дорожнього руху (далі ПДР), зокрема останній 28.11.2021 о 16 год 09 хв керуючи автомобілем Опель д.н.з. НОМЕР_1 , в м.Тернопіль по вул. Микулинецькій, 122 проїхав перехрестя на забороняючий сигнал світлофора (червоний), чим порушив п.8.7.3 е ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, тому поліцейським УПП в Тернопільській області Леськом І.І. правомірно було розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та винесено оскаржувану постанову, яка повністю відповідає вимогам законодавства. Крім того, у відзиві вказано, що відеозаписом, доданим до відзиву, зафіксовано, що позивач на місці зупинки підтверджував факт скоєного ним адміністративного правопорушення. Враховуючи вказане, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову. До вказаного відзиву на позов було додано диск із відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

У судове засідання позивач не з`явився, однак у позові просив про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП у судове засідання не з`явився причин неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи суду надано не було.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача поліцейський рядовий поліції УПП в Тернопільській області Лесько Ігор Ігорович у судове засідання не з`явився причин неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи суду надано не було.

Згідно частини четвертої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З врахуванням викладеного, судовий розгляд даної справи проведено в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

28.11.2021 поліцейським рядовим поліції УПП в Тернопільській області Леськом І.І. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5086107, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

У вказаній постанові зазначено, що 28.11.2021 о 16 год 09 хв. в м. Тернопіль по вул. Микулинецька 122 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_1 проїхав перехрестя на заборонний червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 е ПДР порушення проїзду на заборонний червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняючих рух, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Не погоджуючись із винесеною постановою серії ЕАО №5086107 від 28.11.2021, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до п.1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 (зі змінами та доповненнями) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і статтею 122 КУпАП.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративним правопорушенням за правилами ч.2 ст. 122 КУпАП визнається: порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п. 8.7.3 а, ґ, е ПДР сигнали світлофора мають такі значення: зелений дозволяє рух; жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно п. 2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Тобто, для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, що позивач дійсно здійснив, у вказані в оскаржуваній постанові час та місці, проїзд на заборонний (червоний) сигнал світлофора.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010.

Під час розгляду справи судом досліджено відеофайл №00015 з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано лише розгляд поліцейським справи про адміністративне правопорушення, при цьому, працівниками поліції було озвучено підставу зупинки автомобіля позивача (проїзд перехрестя на червоний сигнал світлофора), на що ОСОБА_1 зазначив, що вказане є спірним. Крім того, на відео відображено, що працівник поліції на вимогу позивача на підтвердження вчинення ним правопорушення пред`явив останньому для огляду певне відео. Разом з тим, жодного відеоматеріалу на підтвердження проїзду ОСОБА_1 перехрестя на заборонний червоний сигнал світлофора до суду не подано.

У пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено, що до постанови додається Во00015, відеофайл саме під таким номером 00015 було додано відповідачем до відзиву та оглянуто судом у судовому засіданні. Моменту порушення позивачем п.8.7.3 е ПДР на ньому відображено не було.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єкта приватного права, що знаходиться у нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до вимог частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу вимог статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, в досліджених судом доказах не знайшов свого підтвердження факт порушення з боку позивача п. 8.7.3 е ПДР та відповідно, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм ПДР.

Проте, зазначена постанова є предметом оскарження, тому остання не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Також, суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення.

Крім того, на думку суду, доводи відповідача про визнання своєї вини позивачем у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів, зокрема, відеофіксації саме події правопорушення, та не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 15.05.2019 у справі № 537/2088/17.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували наявність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні, за викладених в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення обставин, враховуючи те, що будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, тому, з огляду на вищевказане, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню та справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує на підставі статті 139 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 72-77, 90,139, 241-246, 255, 268, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача поліцейський рядовий поліції УПП в Тернопільській області Лесько Ігор Ігорович про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5086107 від 28.11.2021, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн - скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн, сплачений при поданні позову до суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідно до частини 4 статті 286 КАС України.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, місцезнаходження:вул.Котляревського, 24, м. Тернопіль, Тернопільська область, ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача поліцейський рядовий поліції УПП в Тернопільській області Лесько Ігор Ігорович, вул.Котляревського, 24, м. Тернопіль, Тернопільська область.

Повний текст рішення складено та підписано 05 січня 2022 року.

Суддя А.В. Мельник