Справа № 500/8182/21
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2021-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/8182/21

31 грудня 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Козівської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Козівської селищної ради Тернопільської області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення сесії Козівської селищної ради від 28.10.2021 №1265 «Про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину для ведення особистого селянського господарства»;

зобов`язати Козівську селищну раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної приватизації), орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам, кадастровий номер: :01:001:0720) яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на території колишньої Малоплавучанської сільської ради (за межами населеного пункту с. Мала Плавуча) відповідно до клопотання від 14.04.2021 року за вхідним №5-564/021/1.1.

В обґрунтування зазначено, що позивач 14.04.2021 року звернувся із клопотанням до відповідача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної приватизації), орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам, кадастровий номер: :01:001:0720, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на території колишньої Малоплавучанської сільської ради (за межами населеного пункту с. Мала Плавуча). Зазначене клопотання позивача відповідачем не розглянуто.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 року у справі №500/4331/21 зобов`язано Козівську селищну раду розглянути клопотання ОСОБА_1 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної приватизації), орієнтовною площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам, кадастровий номер: :01:001:0720) яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на території колишньої Малоплавучанської сільської ради (за межами населеного пункту с. Мала Плавуча). Відповідач своїм рішенням №1265 від 28.10.2021 відмовив позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га, у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а саме, зазначена на графічних матеріалах земельна ділянка розміщена в масиві, на який рішенням 9 сесії 8 скликання Козівської селищної ради №1005 від 27.08.2021 року «Про створення громадських пасовищ на території Козівської селищної ради».

Позивач вважає, що його законні права та інтереси порушені, та відповідач протиправно відмовив у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га, оскільки зазначені підстави відмови не відповідають тим, які визначені частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України. Цей перелік є вичерпним. Наміри узаконити виділення земельної ділянки під громадські пасовища не є підставою для відмови особі у реалізації гарантованого конституцією права на землю.

Ухвалою від 22.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Від відповідача на адресу суду 14.12.2021 надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог, просив у їх задоволенні відмовити у повному обсязі. В обґрунтування зазначає, що 28.10.2021 року на другому засіданні дванадцятої сесії Козівської селищної ради восьмого скликання розглянуто клопотання позивача про про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної приватизації), орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам, кадастровий номер: :01:001:0720 прийнято рішення №1265 «Про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину для ведення особистого селянського господарства». Відповідач як на підставу прийняття вказаного рішення посилається на норми частини 2 статті 34 Земельного кодексу України, якою визначено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, які перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.

Відповідач вказує, що ним прийнято рішення №1005 від 27.08.2021 «Про створення громадських пасовищ на території Козівської селищної ради», відповідно до якого створено громадські пасовища на території Козівської селищної ради, затверджено Положення про громадські пасовища на території Козівської селищної ради та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, для створення громадських пасовищ згідно додатку (оригінал знаходиться у відповідача).

Відтак, на думку відповідача в задоволенні клопотання позивача відмовлено правомірно, оскільки, земельна ділянка кадастровий номер: :01:001:0720 переведена у земельну ділянку, яка використовується як громадське пасовище (сіножаті), а відповідно не відповідає місцю розташування земельної ділянки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 15.04.2021 звернувся із клопотанням вх. №Б- 564/021/1.1) до Козівської селищної ради Тернопільської області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної приватизації) орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам, кадастровий номер: :01:001:0720) прийнятої у комунальну власність Козівської громади відповідно до Рішення сесії Козівської селищної ради №103 від 13.01.2021 року, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на території колишньої Малоплавучанської сільської ради (за межами населеного пункту с. Мала Плавуча).

До вказаного клопотання позивачем додано викопіювання з кадастрової карти (плану), на яких зазначене бажане місце розташування земельної ділянки, копію паспорта громадянина України, копію документа про присвоєння ідентифікаційного номера фізичній особі у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів (аркуш справи 7-8).

В зв`язку із тим, що відповідачем зазначене клопотання залишене без розгляду, позивач звернувся до суду.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі №500/4331/21 позовні вимоги задоволено повністю, визнано протиправною бездіяльність Козівської селищної ради Тернопільської області щодо неприйняття рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 15.04.2021 вх. № Б-564/021/1.1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою; зобов`язано Козівську селищну раду розглянути клопотання ОСОБА_1 від 15.04.2021 вх. № Б-564/021/1.1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної приватизації), орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності - землі запасу, кадастровий номер: :01:001:0720, яка розташована за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, на території колишньої Малоплавучанської сільської ради (за межами населеного пункту с. Мала Плавуча)».

Рішенням Козівської селищної ради №1265 від 28.10.2021 відмовлено гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а саме, зазначена на графічних матеріалах земельна ділянка розміщена в масиві, на який рішенням 9 сесії 8 скликання Козівської селищної ради №1005 від 27.08.2021 «Про створення громадських пасовищ на території Козівської селищної ради» надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для створення громадського пасовища (аркуш справи 10).

Позивач, вважаючи рішення відповідача протиправним, таким, що порушує його законні права та інтереси позивача, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Згідно із статтею 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, зокрема, належить: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до частин першої - третьої статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

У статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара.

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Порядок безоплатної приватизації земельний ділянок громадянами України визначено у статті 118 ЗК України.

Частиною шостою статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Також, приписами частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз норм чинного законодавства дає підстави вважати, що за результатами розгляду звернення особи щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орган місцевого самоврядування приймає рішення про надання відповідного дозволу, або мотивовану відмову у наданні такого дозволу.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач рішенням №1265 від 28.10.2021 відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а саме, зазначена на графічних матеріалах земельна ділянка розміщена в масиві, на який рішенням 9 сесії 8 скликання Козівської селищної ради №1005 від 27.08.2021 «Про створення громадських пасовищ на території Козівської селищної ради» надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для створення громадського пасовища.

Судом встановлено, що рішенням дев`ятої сесії восьмого скликання Козівської селищної ради Тернопільської області №1005 від 27.09.2021 створено громадські пасовища на території Козівської селищної ради, затверджено Положення про громадські пасовища, надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для громадських пасовищ (аркуш справи 31, 32-35).

Згідно з додатком до рішення Козівської селищної ради від 27.08.2021 №1005 до переліку земельних ділянок, на яких пропонується створити громадські пасовища, належить земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0720, яка розташована за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, на території колишньої Малоплавучанської сільської ради за межами населеного пункту с. Мала Плавуча загальною площею 12,8259 га (аркуші справи 34-35)

Частиною 2 статті 22 ЗК України визначено, що до земель сільськогосподарського призначення належать, зокрема, сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

За змістом пункту "а" частини 3 статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до статті 34 ЗК України громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.

Таким чином, відповідно до вимог ЗК України земельні ділянки, призначені для сінокосіння та випасання худоби не можуть бути переданні громадянам у власність.

Крім цього, громадські інтереси превалюють над індивідуальними приватними, а відтак, суд вважає, що оскаржене рішення є обґрунтованим.

З огляду на викладене, місце розташування земельної ділянки, зазначеної у клопотанні позивача не відповідає вимогам чинного законодавства, що є підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства згідно з частиною 7 статті 118 ЗК України.

За таких обставин, суд вважає, що приймаючи рішення про відмову у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Проте, позивачем не було доведено суду обґрунтованості позовних вимог, а також не спростовано доводів відповідача.

З огляду на зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Козівська селищна рада Тернопільського району Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Грушевського, 38, смт. Козова, Козівський район, Тернопільська область,47601, ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.