Справа № 420/7744/19
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 р.м. ОдесаСправа № 420/7744/19
Час і місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

13:03 год., м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

07.06.2021 року;

Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Шляхтицького О.І.

За участю: секретаря - Недашковської Я.О.

представника позивача - Погорілого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 14.11.2019 року № про застосування штрафних санкцій та збільшення податкового зобов`язання за податком на доходи фізичних осіб на суму 2309567,58 грн., № щодо збільшення суми зобов`язання за військовим збором на 173274,66 грн., № про застосування штрафу 170 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог ст. 86 Податкового кодексу України, що мало місце в результаті прийняття податкового повідомлення-рішення поза межами установленного строку; п.п. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України в частині не повідомлення позивача про проведення перевірки та не вручення йому відповідого акту; п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, а саме прийняття податкових повідомлень-рішень з порушенням строку давності у 1095 днів; п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, а саме залишено поза увагою ті обставини, що банківською установою не було повідомлено боржника про анулювання боргу, виникнення у зв`язку із цим обов`язку сплатити податок на доходи фізичних осіб та військового збору, контролюючим органом не було проаналізовано, яка саме частина боргу була анульована (основна сума, відсотки чи штрафні санкції).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Суд скасував податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 14 листопада 2019 року №, №.

В іншій частині позовних вимог суд відмовив.

Проналізувавши положення п.п. 14.1.47, 14.1.54 п. 14.1 ст. 14, п. 163.1 ст. 163, п. 164.1, п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що склад податкового правопорушення, пов`язанного із сплатою податку на доходи фізичних осіб на суму анульованого (прощеного) боргу та декларуванням зобов`язання, має місце за сукупності умов: анулювання (прощення) основної суми боргу платника податку кредитора за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності; належне повідомлення платника податків про анулювання (прощення) боргу; включення кредитором суми анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь платника податку, за підсумками звітного періоду; встановлення розміру отриманого позивачем додаткового блага. Припинення зобов`язання внаслідок прощення боргу кредитором з одного боку звільняє боржника від обов`язку сплатити заборгованість за кредитним договором, з іншого боку породжує податкові зобов`язання перед державою.

З огляду на те, що позивачем за період з 01.01.2015-31.12.2015 податкова декларація про майновий стан і доходи до контролюючого органу за місцем мешкання не надавалась, обов`язок щодо відображення даних у податкових деклараціях не було виконано, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з суми отриманого доходу сплачено не було і ці обставини учасником не заперечуються, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість виявлених контролюючим органом порушень та правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень.

Разом з цим, з посиланням на положення п. 2 ч. 1 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо реструктуризації зобов`язань за кредитами в іноземній валюті та адаптації процедур неплатоспроможності фізичних осіб» від 13.04.2021 року №1383-IX, якими виключається внесення до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку дохід, отриманий як додаткове благо у вигляді суми прощеного (анульованого) основного боргу платника податку за іпотечним кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою житлової нерухомості, та приписи ч. 1 ст. 58 Конституції України, суд першої інстанції визначив необхідним скасувати податкові повідомлення-рішення від 14.11.2019 року №, №, якими позивачу донараховано податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.

В апеляційній скарзі Головне управління ДПС в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати судове рішення в частині задоволених вимог та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи і помилково не враховано, що правовопрушення позивачем п.п. «д» 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п.п. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України та п.п. 1.2, п. 1.4, п. 1.5, п.п. 1.6, п. 16 підрозділу 10 розділу ХХ, ст. 163, п.п. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п. 168.4 ст. 168, п.п. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 Податкового кодексу України в частині не сплати податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті за результатами річного декларування, і військового збору підтверджено податковою інформацією, у тому числі отриманою від кредитора, про одержання боржником доходу, відображеного у звіті форми 1-ДФ за 1 квартал 2015 року, нарахованого та виплаченого доходу за ознакою доходу « 126» додаткове благо у вигляді анульованої суми кредитної заборгованості. Одержана в ході податкового контролю інформація свідчила про не виконання позивачем податкового обов`язку в частині нарахування та сплати податку та збору, наявність підстав для визначення контролюючим органом цих зобов`язань та прийняття відповідних податкових повідомлень-рішень.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач, підтримуючи висновки суду першої інстанції, доводи адміністративного позову та заяв по суті справи, зазначає, що із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо реструктуризації зобов`язань за кредитами в іноземній валюті та адаптації процедур неплатоспроможності фізичних осіб» від 13.04.2021 року №1383-IX відповідно до положень п.п. «д» і «е» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 та п.п. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника ПДФО не включається основна сума боргу (кредиту) платника ПДФО за іпотечним кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою житлової нерухомості, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Зазначеним законом запроваджено ретроактивну дію у правовідносинах та, з огляду на неузгодженість податкових зобов`язань, змінено обсяг прав і обов`язків як платника податків так і органу податкового контролю.

Судом першої інстанції з`ясовано, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (Іпотекодавець) укладено іпотечний договір від 01.10.2007 року, відповідно до якого Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на забезпечення зобов`язань за Кредитним договором № від 01.10.2007 року та Кредитним договором № від 01.10.2007 року.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» (Кредитор) та ОСОБА_1 (Боржник) укладено договір №0/735004 про припинення зобов`язання переданням відступного від 15.01.2015 року, відповідно до якого сторони за цим договором дійшли згоди про припинення первісних зобов`язань Боржника, які виникли на підставі Кредитного договору № від 01.10.2007 року із всіма змінами та доповненнями, шляхом передачі Боржником Кредитору відступного до 16.01.2015 року. Станом на 15.01.2015 року загальна сума заборгованості Боржника за Кредитним договором складає 1570898,66 доларів США, з яких 900125,00 доларів США - заборгованість по основній сумі кредиту; 670773,66 доларів США - заборгованість за процентами (п.1.1. договору). Відступним за даним договором є грошові кошти у гривневому еквіваленті 19795,00 доларів США (п.1.2. договору). З дати отримання Кредитором грошових коштів у гривневому еквіваленті 19795,00 доларів США, припиняються зобов`язання, які визначені кредитним договором, кредитор анулює залишок боргу за кредитним договором (п.2.1.).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» (Кредитор) та ОСОБА_1 (Боржник) укладено договір №0/735005 про припинення зобов`язання переданням відступного від 15.01.2015 року, відповідно до якого сторони за цим договором дійшли згоди про припинення первісних зобов`язань Боржника, які виникли на підставі Кредитного договору № від 01.10.2007 року із всіма змінами та доповненнями, шляхом передачі Боржником Кредитору відступного до 16.01.2015 року. Станом на 15.01.2015 року загальна сума заборгованості Боржника за Кредитним договором складає 74493,78 доларів США, з яких 50882,50 доларів США - заборгованість по основній сумі кредиту; 23611,28 доларів США - заборгованість за процентами (п.1.1. договору). Відступним за даним договором є грошові кошти у гривневому еквіваленті 19795,00 доларів США (п.1.2. договору). З дати отримання Кредитором грошових коштів у гривневому еквіваленті 19795,00 доларів США, припиняються зобов`язання, які визначені кредитним договором, кредитор анулює залишок боргу за кредитним договором (п.2.1.).

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» направило на адресу ОСОБА_1 повідомлення про анулювання боргу в порядку пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України №135-15989 від 16.01.2015 року, у якому зазначило, що ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» прийнято рішення про анулювання заборгованості за кредитним договором №0 від 01.10.2007 року, що становить 1225693,66 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.01.2015 року складає 19330414,71 грн. Зазначене повідомлення позивач отримав 20.01.2015 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» направило на адресу ОСОБА_1 повідомлення про анулювання боргу в порядку пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України №135-15990 від 16.01.2015 року, у якому зазначило, що ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» прийнято рішення про анулювання заборгованості за кредитним договором №0 від 01.10.2007 року, що становить 54698,78 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.01.2015 року складає 862654,46 грн. Зазначене повідомлення позивач отримав 20.01.2015 року.

19.07.2018 Головне управління ДФС в Одеській області скерувало на адресу ОСОБА_1 лист №5859/А/15-32-13-10-11 «Про надання декларації та її документального підтвердження», у якому повідомлено про необхідність подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік та її документальне підтвердження, та попереджено, що ненадання такої декларації є підставою для проведення позапланової документальної перевірки.

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» на адресу Головного управління ДФС в Одеській області надало лист від 24.10.2018 року №24-10/2018, у якому зазначило, що «Між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк» були укладені Кредитні договори №0 та №0, відповідно до якого ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. 13.02.2012 року на підставі укладено договору факторингу №2 відбулося відступлення права вимоги заборгованості (заміни кредитора у зобов`язанні) включаючи суму наданого кредиту, відсотки нараховані банком за користування кредитом, комісії, штрафні санкції. За період з моменту набуття права вимоги до грудня 2014 року боржник не виконував жодних фінансових зобов`язань по кредитному договору. Заборгованість обліковувалась простроченою до моменту врегулювання, а саме 15.01.2015 року між ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» і боржником були підписані Договори №0/735004 та №0/735005 про припинення зобов`язання переданням відступного».

До зазначеного листа було надано: копія договору №0/735004 про припинення зобов`язання переданням відступного від 15.01.2015 року; копія договору №0/735005 про припинення зобов`язання переданням відступного від 15.01.2015 року; копія повідомлення про анулювання боргу №135-15989 від 16.01.2015 року; копія повідомлення про анулювання боргу №135-15990 від 16.01.2015 року та копію відомості про суми перерахованих платежів за січень 2015 року.

Головним управлінням ДФС в Одеській області проведено документальну невиїзну перевірку з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податків, зборів і платежів фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, за результатами якої складено акт від 02.08.2019 року №1554/15-32-13-05/ .

Зазначеною перевіркою встановлено порушення ОСОБА_1 :

п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п.п. «в» п. 176.1 ст. 176, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України в частині не надання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік по строку 01.05.2016 року.

п.п. «д» 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п.п. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України, в результаті чого не сплачено податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті за результатами річного декларування, у розмірі 1847654,06 грн;

п.п. 1.2, п. 1.4, п. 1.5, п.п. 1.6 п. 16 підрозділу 10 розділу ХХ, ст. 163, п.п. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п. 168.4 ст. 168, п.п. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 Податкового кодексу України, в результаті чого підлягає донарахуванню військовий збір у розмірі 138619,73 грн.

На підставі виявлених порушень Головним управлінням ДПС в Одеській області винесено:

податкове повідомлення-рішення від 14.11.2019 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування за основним платежем у розмірі 1 847 654,06 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 461 913,50 грн.;

податкове повідомлення-рішення від 14.11.2019 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір за основним зобов`язанням у розмірі 138 619,73 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 34 654,93 грн.;

податкове повідомлення-рішення від 14.11.2019 року №, яким до позивача застосовано штраф у сумі 170 грн.

Не погоджуючись із рішеннями відповідача, посилаючись на їх необґрунтованість та неправомірність, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про їх скасування.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасника, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Порядок справляння податку на доходи фізичних осіб врегульований Розділом ІV Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України платником податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно із п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є:загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

За правилами п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Слід враховувати, що відповідно до п.п. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи:

основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Разом з цим, відповідно до п. 8 підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Ставки податку та порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету врегульовані ст.ст. 167, 168 Податкового кодексу України.

Таким чином, додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку.

При цьому, грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі не збільшує дохід платника податку. Водночас, в разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку-боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Отже, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід, що узгоджується із положеннями п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України та п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. У разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку, що відповідає приписам п.п. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Не відносення до доходів платника податку курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощеного боргу (кредиту) узгоджується із правилами п. 8 підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

У зв`язку із чим, під додатковим благом розуміється тільки основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, яка не включає в суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором.

Виходячи зі спірних правовідносин, колегія суддів враховує, що основним питанням, яке потребує вирішення у даній справі, є правомірність віднесення контролюючим органом суми прощеної (анульованої) кредитором заборгованості до складу оподаткованого доходу позивача як додаткового блага на підставі абзацу «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин). Вимоги щодо сплати позивачем військового збору, обрахованого з такої суми, застосування санкцій за не подання звітності, вимоги про сплату боргу та рішення про опис майна у податкову заставу, є похідними за своєю суттю, оскільки безпосередньо пов`язані із нарахуванням податковим органом оподатковуваного доходу як об`єкту оподаткування військовим збором, а також виникненням податкового обов`язку щодо декларування такого доходу та сплати боргу у визначені строк і порядок.

При вирішенні цієї справи визначальним є встановлення і дослідження обставин щодо складових суми прощеного (анульованого) кредитором боргу, а також дотримання порядку повідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу, а відтак - визначення правового статусу прощеної заборгованості й, відповідно, наявність у позивача обов`язку сплатити податок з доходів фізичних осіб та відображення їх у річній податковій декларації.

Під час апеляційного розгляду апеляційним судом встановлено, що 01.10.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, за яким Банк зобов`язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) в сумі 929000 доларів США та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному Договорі. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 4 691 450 гривень за курсом Національного банку України на день укладення Договору, при цьому Сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту має визначатися в Договорі лише в разі надання Банком кредиту в іноземній валюті.

У п.п. 1.2.1, 1.2.2 Договору Сторони узгодили строк кредитування:

Надання кредиту здійснюється у наступний термін з 01.10.2007 року по 01.10.2037 року.

Позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору (якщо Сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток №1 до Договору), але в будь-якому випадку не пізніше 01 жовтня 2037 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього Договору та/або згідно умов відповідної угоди Сторін.

У п.п. 1.3.1 Договору Сторони узгодили, що за користування кредитними коштами протягом перших 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 11,3% річних.

Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов цього Договору.

У п. 1.4 Договору Сторони визначили цільове призначення (мета) кредиту - кредит надається Позичальнику для його особистих потреб, а саме: придбання нерухомості: 4-х кімнатної квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 209,7 кв.м.

У п. 2.1 Договору Сторони передбачили, що виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором забезпечується наступним чином, а саме:

з метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника Банком приймається:

-застава нерухомості (будівлі/споруди/приміщення), а саме: 4-х кімнатної квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 209,7 кв.м.;

-порука, а саме ОСОБА_2 ;

-порука, а саме: ТОВ «Міжнародна Аграрно-Інвестиційна компанія».

Також, 01.10.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, за яким Банк зобов`язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) у формі поновлюваної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту поновлюваної кредитної лінії, що дорівнює 52488,50 доларів США та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 265 066,93 гривень за курсом Національного банку України на день укладання цього Договору.

У п.п. 1.2.1, 1.2.2 Договору Сторони узгодили строк кредитування:

Надання кредиту здійснюється на підставі заяви Позичальника (Додаток №2 до Договору) у наступний термін: з 01.10.2007 року по 01.10.2037 року.

Позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в термін не пізніше 01.10.2037 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди Сторін або до вказаного Банком терміну (достроково), відповідно до умов розділу ІІ цього Договору.

Позичальник зобов`язується повернути суму кредиту та сплатити проценти, комісії, штрафи та інші платежі згідно умов Договору.

У п. 1.4 Договору Сторони визначили, що кредит надається Позичальнику для його особистих потреб, а саме: придбання нерухомості: 4-х кімнатної квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 209,7 кв.м.

У п. 2.1 Договору Сторони передбачили, що у забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за даним Договором Банком приймається:

-застава нерухомості (будівлі/споруди/приміщення), а саме: 4-х кімнатної квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 209,7 кв.м.;

-порука, а саме ОСОБА_2 ;

-порука, а саме: ТОВ «Міжнародна Аграрно-Інвестиційна компанія».

Відповідно до п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку (крім суми прощеного (анульованого) основного боргу платника податку за іпотечним кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою житлової нерухомості), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Згідно із абз. 3 п.п. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: основна сума боргу (кредиту) платника податку за іпотечним кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою житлової нерухомості, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Наведені положення податкового законодавства викладені у редакції п. 1 ч. 1 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо реструктуризації зобов`язань за кредитами в іноземній валюті та адаптації процедур неплатоспроможності фізичних осіб» від 13.04.2021 року №1383-IX.

Відповідно до приписів п. 2 вказаний закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, а отже діє з 23.04.2021 року.

Слід враховувати, що у рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 Конституційний Суд України дійшов висновку, що ч. 1 ст. 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що нормативно-правові акти, які покращують правове становище фізичних чи юридичних осіб, скасовують чи пом`якшують юридичну відповідальність - мають зворотну силу у часі. Інші нормативно-правові акти зворотної сили не мають.

У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України визначив, що надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Зворотна дія нормативно-правового акта у часі (ex post facto) - це дія нового нормативно - правового акта на факти та відносини, що мали місце до набуття ним чинності.

Слід зазначити, що у Законі України від 13.04.2021 року №1383-IX не міститься застережень про надання положенням п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 і абз. 3 п.п. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України зворотної дії в часі, а відтак їх дія не поширюється на момент винесення оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

Врахуванню підлягають і ті обставини, що на момент укладення Договорів про припинення зобов`язання переданням відступного від 15.01.2015 року №0735004, №0735005 сторонами кредитних договорів не перераховувалась заборгованість в іноземній валюті за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а тому факт операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом, що здійснено, починаючи з 1 січня 2015 року, не змінює правового врегулювання, передбаченого п. 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Відповідно, не поширюються на спірні правовідносини правозастосування положення п. 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Повідомлення про анулювання боргу в порядку п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України за кредитними договорами від 01.10.2007 року №0, №0, а також про одержання у зв`язку із цим доходу (додаткового блага) і виникнення обов`язку щодо самостійної сплати та його відображення у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб, позивачу доведено шляхом вручення Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» відповідних повідомлень під розпис 20.01.2015 року.

Визначення грошових зобов`язань та застосування штрафу відбулось з урахуванням суми кредитної заборгованості (по тілу кредиту), анульованої (прощеної) кредитором і підтвердженої на запит органу податкового контролю на час перевірки.

Про необхідність виконання податкового обов`язку позивач був повідомлений і податковим органом. У тому числі, наявні в матеріалах справи поштові повідомлення, свідчать про ручення платнику відповідного повідомлення, наказу про призначення перевірки, акту та податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи викладене, оскільки інформація кредитора підтверджує правову природу анульованого (прощеного) боргу (кредиту) позивача, дотримання порядку повідомлення боржника про прощення (анулювання) боргу, на момент винесення оспорюваних рішень відповідач діяв на виконання своїх повноважень та з дотриманням чинного на той час законодавства, колегія суддів не може погодитись із обґрунтованістю позовних вимог та наявністю підстав для їх задоволення не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи, неправильно застосовано норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 05.01.2022 року (з урахуванням терміну перебування одного із членів колегії у відпустці).

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

О.І. Шляхтицький