Справа № 200/6844/21
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

04 січня 2022 р. Справа №200/6844/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хохленкова О.В. за участі секретаря судового засідання Синкової А.О.

за участі:

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: Кододової А.В.

розглянувши адміністративну справу за позовом позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 09.11.2020 року № Ф-168560-47,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через свого представника, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 09.11.2020 року № Ф-168560-47.

Відповідно до ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Про порушення, на думку позивача, своїх прав, а саме про існування оскарженої вимоги № Ф-168560-47 від 09.11.2020 р., позивач, як він зазначає в позові, дізнався 27 травня 2021 року, отримавши поштовий конверт. Проте, суд зазначає, що після відстеження трек номеру поштового відстеження значиться, що оскаржувану вимогу ОСОБА_1 отримав 29 грудня 2020 року о 08 год. 56 хв.

Оскільки про оскаржувану вимогу позивач дізнався 29 грудня 2020 року, а до суду з адміністративним позовом звернувся 03 червня 2021 року, тобто з пропуском строку, що встановлений ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" виходячи з положень ч. 3 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (десяти календарних днів з дня надходження вимоги або десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів за результатами розгляду скарги на таку вимогу в разі оскарження вимоги в адміністративному порядку).

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач просить поновити строк для звернення до суду, бо він його пропустив з поважних причин.

Позивач вказує що він з 2014 року по теперішній час мешкає в іншій державі.

29 червня 2021 року представник позивача надав заяву про забезпечення доказів з посиланням на норми ст.ст.114-117 КАС України, в якій просив витребувати у головному центрі обробки спеціальної форми інформації Державної прикордонної служби України про перетинання ОСОБА_1 державного кордону України за період з 01.01.2014 року по 10.06.2021 року.

Ухвалою від 03.11.2021 року суду зобов`язав Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (01601, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 26, службове прим.№107) надати інформацію про перетинання позивачем, громадянином України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного кордону України за період з 1 січня 2014 року по 10 червня 2021 року.

Листом від 11.11.2021 року вих..№ 91-43810/0/15-21 Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України повідомив суд про те що громадянин ОСОБА_1 перетинав державний кордон чотири рази на КПВВ Чонгар (Салькове):

27.04.2017 року в`їзд;

19.05.2017 року виїзд;

30.04.2018 року в`їзд;

16.05.2018 року виїзд.

Тобто, після 16.05.2018 року ОСОБА_1 державний кордон не перетинав.

Також, згідно з інформацією ГУ ДПС у Донецькі й області, яку відповідач надав суду 07 грудня 2021 року, ОСОБА_1 з 24.05.2005 року перебуває на податковому обліку як фізична особа підприємець в Головному управлінні ДПС у Донецькій області.

Згідно з реєстраційних даних фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 дата останньої реєстраційної дії в ЄДР 12.05.2005 року. Номер державної реєстрації 0000138.

02 грудня 2021 року ГУ ДПС у Донецькій області надав суду докази про отримання вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 09.11.2020 року ОСОБА_1 особисто 05.01.2021 року в АДРЕСА_1 .

Ці дані спростовують твердження позивача про те, що він не отримував вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 09.11.2020 року та про те, що його мати отримала її тільки 27 травня 2021 року.

Ніяких доказів підтверджуючих цю обставину суду не надав.

Більш того, вищевказаними доказами які отримав суд, спростовуються твердження позивача про те, що він начебто проживає в інший країні і про те що він начебто припинив свою підприємницьку діяльність у вересні 2013 року.

Такі обставини цієї справи у співвідношенні з правовим регулюванням спірних відносин, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, з огляду на таке.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Поняття "особа повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

У справі Європейського суду з прав людини "Стаббігс та інші проти Великобританії" визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У Рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" від 25 січня 2000 року Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Строк, встановлений ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" виходячи з положень ч. 3 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України становить десять календарних днів з дня надходження вимоги або десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів за результатами розгляду скарги на таку вимогу в разі оскарження вимоги в адміністративному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.3 ст.122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Вказані недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про розгляд справи по суті, оскільки позивачем не дотримано вимог ст. 122 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтею 122, 123, 240, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 09.11.2020 року № Ф-168560-47, залишити без розгляду.

Ухвала прийнята в нарадчій кімнаті та її проголошено в судовому засіданні 04 січня 2022 року.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Хохленков