Справа № 500/3466/21
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/3466/21

05 січня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Пилипенко О.Д.

представника Бережанської міської ради: Голяш Л.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Бережанської міської ради Тернопільської області та Бережанського міського голови про визнання незаконними та скасування рішень, поновлення на посаді, стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.09.2021, яке набрало законної сили 02.11.2021, задоволено позов ОСОБА_1 , визнано протиправним та скасовано рішення Бережанської міської ради Тернопільської області від 07 травня 2021 року № 220 "Про дострокове припинення повноважень заступника міського голови ОСОБА_1 ".

Визнано протиправним та скасовано розпорядження Бережанської міського голови від 19 травня 2021 року № 242-рк "Про фактичне припинення повноважень та виплату компенсації за невикористані відпустки".

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника міського голови Бережанської міської ради Тернопільської області з 26 травня 2021 року.

Стягнуто з Бережанської міської ради Тернопільської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26 травня 2021 року по 30 вересня 2021 року в сумі 116747 (сто шістнадцять тисяч сімсот сорок сім) грн 55 коп. з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника міського голови Бережанської міської ради Тернопільської області з 26 травня 2021 року та стягнення з Бережанської міської ради Тернопільської області на користь ОСОБА_1 заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 27617 (двадцять сім тисяч шістсот сімнадцять) грн 71 коп.

09 листопада 2021 року Бережанська міська рада звернулася до суду із заявою про перегляд судового рішення у даній справі за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування поданої заяви вказано, що розпорядженням міського голови від 05.10.2021, позивача - ОСОБА_1 поновлено на посаді першого заступника міського голови Бережанської міської ради з 26.05.2021.

До Бережанської міської ради надійшов лист Бережанської районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості від 19.10.2021 до якого додано наказ Тернопільського обласного центру зайнятості №280 "Д" від 18.10.2021 про повернення коштів у сумі 39162,00 грн, які були виплачені Бережанською районною філією Тернопільського обласного центру зайнятості як допомога по безробіттю за період з 01.06.2021 по 05.10.2021 безробітному ОСОБА_1 .

Бережанською міською радою вказано, що з листа Бережанської районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості слідує, що ОСОБА_1 перебував на обліку і отримав допомогу по безробіттю, яка становить 39162,86 грн.

Однак, позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції не було повідомлено ані суду, ані відповідачам про те, що вона знаходилася на обліку у центрі зайнятості і отримувала допомогу по безробіттю, яка їй виплачувалася після звільнення з посади першого заступника міського голови.

На переконання відповідача, зважаючи на те, що вказана обставина не була досліджена судом при вирішенні справи по суті при прийнятті рішення про визначення розміру виплат за час вимушеного прогулу, рішення суду від 30.09.2021 в цій частині слід переглянути за нововиявленими обставинами.

Ухвалою суду від 02.12.2021 відкрито провадження за нововиявленими обставинами за заявою Бережанської міської ради Тернопільської області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Бережанської міської ради Тернопільської області та Бережанського міського голови про визнання незаконними та скасування рішень, поновлення на посаді.

30.12.2021 до суду від представника позивача надійшли письмові заперечення на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №500/3466/21 в якій вказано, що виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу і законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин, в тому числі виплати допомоги бо безробіттю. Тому просить в задоволенні заяви відповідача відмовити в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не прибув, у запереченнях просив розгляд заяви проводити без його участі.

Представник Бережанської міської ради Тернопільської області в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника Бережанської міської ради Тернопільської області, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 ст. 361 КАС України передбачено вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, яким є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Пунктом 1 частини 2 статті 361 КАС України встановлено, що підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

При цьому, нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин на час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Істотне значення для справи мають обставини, які пов`язані з матеріалами справи, що розглянута судом, впливають на оцінку вже досліджених ним доказів і мають, відповідно, значення для об`єктивного розгляду спору.

Під такими обставинами розуміють факти, а не нові докази і тим більше не припущення учасників справи, що не підтверджено відповідними доказами.

Необхідно також розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки, як зазначалось, нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному та/або касаційному порядку. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20 липня 2019 року у справі N 855/268/19, від 28 жовтня 2020 року у справі N 200/11289/19-а.

За приписами статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

У разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, - одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Так, вирішуючи спір по суті у даній справі, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Бережанської міської ради Тернопільської області від 07 травня 2021 року № 220 "Про дострокове припинення повноважень заступника міського голови ОСОБА_1 " є протиправним та підлягає скасуванню.

Також скасовано розпорядження міського голови Бережанської міської ради від 19 травня 2021 року № 242-рк "Про фактичне припинення повноважень та виплату компенсації за невикористані відпустки", а позивача поновлено на посаді, з якої він був звільнений.

При цьому, стягнуто з Бережанської міської ради Тернопільської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26 травня 2021 року по 30 вересня 2021 року в сумі 116747 (сто шістнадцять тисяч сімсот сорок сім) грн 55 коп. з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів

Суд зазначає, що вимушеним прогулом є час, протягом якого працівник з вини роботодавця не мав змоги виконувати трудові функції, обумовлені трудовим договором.

Для обчислення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу застосовується Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (надалі - Порядок №100).

З урахуванням цих норм, зокрема абзацу третього пункту 2 Порядку №100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до пунктів 5, 8 розділу ІV Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 Порядку).

Крім того, положеннями розділу ІІІ Порядку №100 передбачені види виплат, які підлягають врахуванню і які не підлягають врахуванню при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 23.01.2012 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 21355291).

Так, в ході судового розгляду справи по суті судом встановлено, що відповідно до довідки Бережанської міської ради від 21 липня 2021 року № 2125/03-12 середньоденна заробітна плата позивача становить 1255,35 грн, середньомісячна 26617,71 грн.

Таким чином, за період з 26 травня 2021 року по 30 вересня 2021 року, вимушений прогул позивача становив 93 дні, тому суд дійшов висновку, що на користь позивача належить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 116747,55 грн, з яких відповідач утримає загальнообов`язкові податки та збори.

Покликання відповідача Бережанської міської ради, на те що ОСОБА_1 перебував на обліку в Бережанській районній філії Тернопільського обласного центру зайнятості і отримав допомогу по безробіттю в розмірі 39162,86 грн, з огляду на що необхідно зменшити суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 116747,55 грн, який стягнуто на користь позивача рішенням суду, що переглядається, суд оцінює критично.

Так, приписами статей 1, 7, та частини четвертої статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що допомога по безробіттю не є заробітком за час виконання нижче оплачуваної роботи, внаслідок чого середній заробіток за час вимушеного прогулу не може бути зменшений на суму виплаченого забезпечення за Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Крім того, відсутній нормативно-правовий акт, який передбачає обов`язок суду враховувати виплачену допомогу по безробіттю при нарахуванні середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Отже, фактично, звертаючись із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, відповідач просить встановити розмір отриманої допомоги по безробіттю, що, відповідно до статті 361 КАС України, не є нововиявленою обставиною.

Згідно з правовою позицією, викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року у справі N 826/808/16, виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу, а законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин, враховуючи суму вихідної допомоги по безробіттю.

В контексті спірних правовідносин варто також зазначити про рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", в пункті 41 якого йдеться про те, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Рябих проти Росії").

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.11.2020 у справі №804/2223/17.

Згідно з частиною 4 статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не наведено обставин, які б могли бути кваліфіковані як нововиявлені, відповідно до статті 361 КАС України.

Суд вважає за необхідне додатково вказати, що пункт 32 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 №9 передбачає, що при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

Однак, посилання заявника на пункт 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» є помилковим, оскільки викладені в ньому роз`яснення були зроблені з урахуванням вимог закону, зокрема частини третьої статті 117 КЗпП України, яку виключено на підставі Закону України від 20 грудня 2005 року № 3248- IV «Про внесення змін до Кодексу законів про працю України».

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного суду від 20 червня 2018 року у справі № 11-134ас18.

Враховуючи наведене суд вважає, що у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року у справі № 500/3466/21 в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід відмовити.

Керуючись статтями 241, 248, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про перегляд рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року у справі № 500/3466/21 в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено 05 січня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідачі:

Бережанська міська рада Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Банкова, 3, м. Бережани, Тернопільська область, 47501, );

Бережанський міський голова Бортник Ростислав Богданович (місцезнаходження: вул. Банкова, 3, м. Бережани, Тернопільська область, 47501, ).

Головуючий суддя Баранюк А.З.