Справа № 380/15205/21
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року

справа №380/15205/21

провадження № П/380/15405/21

Львівський окружний адміністративний суд:

в складі головуючої судді - Потабенко В.А.,

за участю секретаря судового засідання - Гулій М.Р.,

за участі:

представника позивача - Кравчук Х.М.., згідно договору,

представника відповідача - Янкович Н.А., згідно наказу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом Головного управління ДПС у Львівській області (далі - ГУ ДПС у Львівській області, відповідач) з такими позовними вимогами:

- визнати протиправною і скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Львівській області № Ф-2192-56 від 09.06.2021 року про сплату боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 29293,44 грн.;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області вчинити дії для проведення коригування даних (показників) інтегрованої картки платника ОСОБА_1 на суму 29293,44 грн. шляхом виключення відомостей про наявність боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування згідно рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 року у справі № 380/2890/20.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що з 03.01.2020 припинив підприємницьку діяльність за власним рішенням. 25.06.2021 на адресу місця проживання позивачу надійшла податкова вимога ГУ ДПС у Львівській області від 09.06.2021 №Ф-2192-56 про сплату боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 29293, 44 грн. Як вказано у податковій вимозі, така сума боргу за позивачем числиться станом на 31.05.2021 за даними інформаційної системи податкових органів. Позивач зазначає, що 19.08.2019 податковим органом уже виносилась податкова вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2192-56 на суму 23785,08 грн. Вказана сума заборгованості нарахована у період офіційного працевлаштування позивача в Департаменті патрульної поліції національної поліції України та у Простому товаристві «Metal - Тechnik» (Республіка Польща). Позивач звертався до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-2192-56 від 19.08.2019 на суму 23785,05 грн. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду №380/2890/20 від 03.11.2020 адміністративний позов було задоволено повністю, визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДПС у Львівській області №Ф-2192-56У від 19.08.2019 про сплату боргу (недоїмки). Вказане рішення Львівського окружного адміністративного суду набрало законної сили згідно з ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2021, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у Львівській області на рішення у справі №380/2890/20. Враховуючи те, що рішенням суду від 03.11.2020 визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу від 19.08.2019 №Ф-2192-56У від 19.08.2019 на суму 23785,08 грн., були всі підстави для вчинення відповідачем дій щодо коригування показників інтегрованої картки платника задля відображення дійсного стану його зобов`язань перед бюджетом. Чого, однак, зроблено не було. Позивач також вказує, що він скористався правом адміністративного оскарження податкової вимоги. Проте рішенням Державної податкової служби України від 27.07.2021 №6197/П/99-00-06-02-01-09 від 27.07.2021 відмовлено у задоволенні скарги. Окрім того, до ГУ ДПС у Львівській області було подано скаргу на неправомірну бездіяльність контролюючого органу щодо не коригування показників інтегрованої картки платника, на яку отримано відповідь від 13.08.2021 №23763/6/13-01-13-08-06 про відмову у задоволенні скарги. За таких обставин позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання рішення суду, а податкову вимогу протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 13.07.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

13.10.2021 надійшов відзив на позовну заяву (вх. №74538). Відповідач вказує, що відповідно до реєстраційних та облікових даних платників податків інформаційної системи органу доходів і зборів, позивач з 14.09.2009 до 30.01.2020 перебував на податковому обліку в Самбірській ДПІ ГУ ДФС у Львівській області зі станом платника « 0» - платник податків за основним місцем обліку. Дата взяття на облік 15.09.2009 №404562. Станом на 03.01.2020 стан платника « 11» - припинено, але не знято з обліку (інтегровані картки платника не пусті). Згідно даних податкового обліку та реєстрів органу доходів і зборів платник перебуває на загальній системі оподаткування. На дату формування вимоги №Ф-2192-56У від 19.08.2019 платник знаходився на загальній системі оподаткування та не перебував в стані припинення чи ліквідації. Згідно облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів, станом на 11.10.2021 заборгованість ОСОБА_1 по єдиному внеску (код класифікації доходів бюджету 71040000) становить 29293,44 грн. Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 19.08.2019 №Ф-2192-56У на суму 23785,08 грн. сформовано відповідно до вимог Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Крім цього звертає увагу, що в ІС «Податковий блок» в реєстрі страхувальників відсутня інформація щодо наявності у позивача пільги по сплаті єдиного внеску відповідно до п.4 ч.1 ст. 4 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». За таких обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

22.10.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №76678). Вказує, що скасування податкової вимоги судовим рішенням, яке набрало законної сили та яким встановлено відсутність у платника відповідного боргу, зумовлює необхідність коригування відповідних показників його інтегрованої картки платника (ІКП). Позивач вказує, що скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) є автоматичною підставою для здійснення контролюючим органом коригування даних в інтегрованій картці платника шляхом виключення з неї відомостей про наявність боргу зі сплати єдиного внеску та відповідно нарахованих на підставі такої вимоги про сплату боргу (недоїмки) пені та штрафів. Жодних відомостей про блокування або виключення з обліку цих донарахованих сум у зв`язку з оскарженням в судовому порядку податкової вимоги до ІКП позивача внесено не було, а навпаки, ці суми продовжували брати участь у розрахунках в подальшому і остаточна заборгованість позивача з ЄСВ станом на 31.05.2021 виведена податковим органом з урахуванням оскаржених сум заборгованості.

Протокольною ухвалою суду від 07.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 23.12.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив повністю. У задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 був зареєстрованим Самбірською районною державною адміністрацією Львівської області 14.09.2009 як фізична особа-підприємець, номер запису 0002012, вид діяльності: 52.11.0 «Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах з перевагою продовольчого асортименту».

15.09.2009 ОСОБА_1 взятий на облік у ДПІ у Самбірському районі Львівської області за №26879.

03.01.2020 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (за його заявою).

09.06.2021 на ім`я позивача Головним управлінням ДПС у Львівській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки), що виникла станом на 31.05.2021 у сумі 29293,44 грн. Розрахунок боргу по ЄСВ було здійснено за період 2017-2019 років.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 у справі №380/2890/20 позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДПС у Львівській області №Ф-2192-56У від 19.08.2019 про сплату боргу (недоїмки).

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2021 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 у справі № 380/2890/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Львівській області про визнання протиправною і скасування вимоги про сплату боргу.

Як встановлено судом з матеріалів справи, після скасування вимоги про сплату боргу з єдиного внеску №Ф-2192-56У від 19.08.2019 на суму 23785,08 грн. ГУ ДПС у Львівській області 09.06.2021 прийняло нову вимогу №Ф-2192-56 про сплату позивачем боргу (недоїмки) в сумі 29293,44 грн., що виник станом на 31.05.2021.

Так, згідно даних інтегрованої картки платника податків вказана сума боргу з ЄСВ складається з:

8448,00 грн. - нараховано розрахункову суму єдиного внеску за рік Нарахування єдиного внеску N 3696946/ev від 09.02.2018 терм. спл. 09.02.2018;

2457,18 грн. - нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску N 6615250/ev від 19.04.2018 терм. спл. 19.04.2018;

2457,18 грн. - нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску N 8002534/ev від 19.07.2018 терм. спл. 19.07.2018;

2457,18 грн. - нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску N 9398153/ev від 19.10.2018 терм. спл. 19.10.2018;

2457,18 грн. - нараховано ЄВ ФОП, в т.ч на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску N 671474/ev від 21.01.2019 терм. спл. 21.01.2019;

2754,18 грн. - нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску N 3589224/ev від 19.04.2019 терм. спл. 19.04.2019;

2754,18 грн. - нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску N 5064362/ev від 19.07.2019 терм. спл. 19.07.2019;

2754,18 грн. - нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску N 6541960/ev від 21.10.2019 терм. спл. 21.10.2019;

2754,18 грн. - нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску N 662261/ev від 20.01.2020 терм. спл. 20.01.2020.

Не погоджуючись з вимогою від 09.06.2021 №Ф-2192-56 про сплату боргу (недоїмки), позивач подав скаргу до Державної податкової служби України.

Державною податковою службою України за результатами розгляду скарги прийнято рішення про результати розгляду скарги від 27.07.2021 №6197/П/99-00-06-02-01-09, яким вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09.06.2021 №Ф-2192-56 залишено без змін, а скаргу фізичної особи ОСОБА_1 від 05.07.2021 №б/н - без задоволення. Також повідомлено позивача, що за даними інтегрованої картки платника, загальна сума заборгованості станом на 31.05.2021 становила 29293,44 грн. І саме на підставі цих даних ГУ ДПС у Львівській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09.06.2021 №Ф-2192-56, відповідно до вимог чинного законодавства. Щодо посилання скаржника на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 по справі №380/2890/20, зазначено, що у вищезазначеному рішенні відсутні зобов`язання відповідача вчинити певні дії щодо коригування даних інтегрованої картки платника.

Не погоджуючись з вимогою від 09.06.2021 №Ф-2192-56, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд керується такими нормами права.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування», з наступними змінами і доповненнями, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, надалі - Закон № 2464-VI.

Відповідно до ст. 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Страхувальниками, в свою чергу, вважаються роботодавці та інші особи, які відповідно до Закону №2464-VI зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Законом України від 06.12.2016 №1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону №2464-VI, що діють з 01.01.2017, зокрема в частині обов`язковості визначення бази нарахування єдиного внеску у разі неотримання доходу (прибутку) у звітному році або окремому місяці звітного року.

Відповідно до абз. 1 п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI (у редакції, чинній з 1 січня 2017 року) єдиний внесок нараховується:

- для платників, зазначених у п. 1 (крім абзацу сьомого), ч. 1 ст. 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України Про оплату праці, та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

- для платників, зазначених у п. 4 ч. 1 ст. 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону №2464-V, єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

При нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам з джерел не за основним місцем роботи ставка єдиного внеску, встановлена цією частиною, застосовується до визначеної бази нарахування незалежно від її розміру.

Згідно з ч.ч. 2-3, 8 ст. 9 Закону №2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у п.п. 4, 5 та 5-1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Частиною 12 ст. 9 Закону №2464-VI встановлено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначено Інструкцією Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі Інструкція №449).

Так, положеннями п. 1 Розділу VI Інструкції №449 передбачено, що до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції (абз. 2 п. 2 розділу VI Інструкції №449).

Відповідно до п. 3 розділу VI Інструкції №449 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):

платникам, зазначеним у підп. 1, 2 п. 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій);

платникам, зазначеним у підп. 3, 4, 6 п. 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Під частковим зменшенням суми недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованості зі сплати фінансових санкцій) для цілей цього пункту вважається зменшення загальної суми боргу (недоїмки) з єдиного внеску, яка включає нараховані та несплачені суми єдиного внеску (фінансових санкцій) за останній календарний місяць, в якому відбулось таке зменшення.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Сума боргу у вимозі проставляється в гривнях з двома десятковими знаками після коми.

Відповідно до п. 4 розділу VI Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Частиною 16 ст. 25 Закону №2464-VI передбачено, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Системний аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що фізичні особи - підприємці у відповідності до приписів спеціального закону, яким врегульований внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, є страхувальниками та зобов`язані своєчасно та у повному обсязі обчислювати, нараховувати і сплачувати єдиний внесок.

Варто зазначити, що соціальне страхування є складовим елементом системи соціального захисту.

Сплата єдиного внеску є формою участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Мета такої участі полягає у гарантуванні особі матеріального забезпечення у разі настання страхового випадку (як безробіття, тимчасова непрацездатність, нещасний випадок на виробництві чи професійне захворювання, досягнення пенсійного віку тощо).

У той же час відносини щодо адміністрування єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та наявності у неї статусу фізичної особи-підприємця Законом № 2464-VI не врегульовано.

Суд звертає увагу, що необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою господарської діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування єдиного соціального внеску. Отже, саме дохід особи від господарської діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір єдиний соціальний внесок не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування єдиного соціального внеску у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, але її розмір не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

Таким чином, метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наведене правове врегулювання дає підстави для висновку, що, з урахуванням особливостей форми діяльності осіб, що зареєстровані як фізичні особи підприємці, проте фактично не здійснюють та не ведуть господарську діяльність та доходи не отримують, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.

З огляду на предмет спору у даній справі та встановлені обставини справи, суд вважає за необхідне зазначити, що особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 04.12.2019 в справі № 440/2149/19.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 у справі №380/2890/20 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДПС у Львівській області №Ф-2192-56У від 19.08.2019 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 23785,08 грн. Судом встановлено, що згідно даних інтегрованої картки платника податків вказана сума податкового боргу складається з:

8448,00 грн. - нараховано розрахункову суму єдиного внеску за 2017 рік. Нарахування ЄВ №3691870/ev від 09.02.2018 терм. спл. 09.02.2018;

2457,18 грн. - нараховано ЄВ ФОП в т.ч. на спрощеній системі та фермерам. Нарахування ЄВ №6601633/ev від 19.04.2018 терм. спл. 19.04.2018;

2457,18 грн. - нараховано ЄВ ФОП в т.ч. на спрощеній системі та фермерам. Нарахування ЄВ №7988770/ev від 19.07.2018 терм. спл. 19.07.2018;

2457,18 грн. - нараховано ЄВ ФОП в т.ч. на спрощеній системі та фермерам. Нарахування ЄВ №9384264/ev від 19.10.2019 терм. спл. 19.10.2019;

2457,18 грн. - нараховано ЄВ ФОП в т.ч. на спрощеній системі та фермерам. Нарахування ЄВ №656741/ev від 21.01.2019 терм. спл. 21.01.2019;

2754,18 грн. - нараховано ЄВ ФОП в т.ч. на спрощеній системі та фермерам. Нарахування ЄВ №3589224/ev від 19.04.2019 терм. спл. 19.04.2019;

2754,18 грн. - нараховано ЄВ ФОП в т.ч. на спрощеній системі та фермерам. Нарахування ЄВ №5064362/ev від 19.07.2019 терм. спл. 19.07.2019.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що у податкового органу не було правових підстав для нарахування ОСОБА_1 єдиного соціального внеску та прийняття вимоги від 19.08.2019 №Ф-2192-56У.

Зокрема, вказаним рішенням встановлено, що позивач з 01.01.2017 по 04.12.2017 працював у Департаменті патрульної поліції. Крім того, довідкою з місця праці від 11.03.2020, виданою «Metal - Technik» підтверджено той факт, що ОСОБА_1 офіційно працевлаштований у простому товаристві підприємстві «Metal - Technik», Республіка Польща, з 09.04.2018 на визначений період часу до 30.04.2021.

Відтак, у позивача відсутній обов`язок по сплаті єдиного внеску позивачем як фізичною особою-підприємцем в період офіційного працевлаштування та підтвердженого факту сплати за нього роботодавцем ЄСВ в період з 01.01.2017 по 04.12.2017 та з 09.04.2018 по 30.04.2021.

Таким чином, суд рішенням, що набрало законної сили, встановив, що боргу ОСОБА_1 перед бюджетом по ЄСВ за вказані періоди (в період з 01.01.2017 по 04.12.2017 та з 09.04.2018 по 30.04.2021) немає.

Натомість, за наслідками розгляду справи №380/2890/20 контролюючий орган не виконав обов`язку вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом з огляду скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2192-56У від 19.08.2019 з ЄСВ на суму 23785,08 грн. та з огляду на встановлені судовим рішенням обставини відсутності боргу в період з 01.01.2017 по 04.12.2017 та з 09.04.2018 по 30.04.2021.

Такі неправомірні, на думку суду, дії призвели до формального накопичення боргу у ОСОБА_1 та відповідно безпідставного формування податковим органом вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2192-56 від 09.06.2021 року з ЄСВ на суму 29293,44 грн., яка є предметом спору у даній справі.

Вказаний висновок суду підтверджується також розрахунком до даної вимоги та інформацією з інтегрованої картки платника податків.

Так, вказана сума боргу з ЄСВ складається з:

8448,00 грн. - нараховано розрахункову суму єдиного внеску за рік Нарахування єдиного внеску N 3696946/ev від 09.02.2018 терм. спл. 09.02.2018;

2457,18 грн. - нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску N 6615250/ev від 19.04.2018 терм. спл. 19.04.2018;

2457,18 грн. - нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску N 8002534/ev від 19.07.2018 терм. спл. 19.07.2018;

2457,18 грн. - нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску N 9398153/ev від 19.10.2018 терм. спл. 19.10.2018;

2457,18 грн. - нараховано ЄВ ФОП, в т.ч на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску N 671474/ev від 21.01.2019 терм. спл. 21.01.2019;

2754,18 грн. - нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску N 3589224/ev від 19.04.2019 терм. спл. 19.04.2019;

2754,18 грн. - нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску N 5064362/ev від 19.07.2019 терм. спл. 19.07.2019;

2754,18 грн. - нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску N 6541960/ev від 21.10.2019 терм. спл. 21.10.2019;

2754,18 грн. - нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску N 662261/ev від 20.01.2020 терм. спл. 20.01.2020.

Отже, очевидним є повторне включення до періодів, що були предметом розгляду судом, а саме з 01.01.2017 по 04.12.2017 та з 09.04.2018 по 30.04.2021, тих самих сум ЄСВ, нібито не сплачених позивачем.

За таких обставин суд вважає, що податкова вимога ГУ ДПС у Львівській області від 09.06.2021 №Ф-2192-56 є безсумнівно протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги про зобов`язання ГУ ДПС у Львівській області вчинити дії для проведення коригування даних (показників) інтегрованої картки платника ОСОБА_1 на суму 29293,44 грн. шляхом виключення відомостей про наявність боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування згідно рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 року у справі № 380/2890/20, то суд вказує таке.

З 10.06.2016 набув чинності Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України №422 від 07.04.2016 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881 (далі - Порядок №422).

Інтегрованою карткою платника (далі - ІКП) є форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами (п.2 розділу І Порядку №422).

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку №422 передбачено, що з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Облікові та звітні показники включаються до еталонних довідників з подальшим обов`язковим внесенням відповідних змін до реєстрів операцій та показників, які формуються ДФС за погодженням Міністерства фінансів України.

Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

При погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник, у першу чергу зараховуються у рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник, у наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу у рахунок пені згідно з черговістю їх виникнення (пп. 4 п. 2 розділу ІІІ Порядку №422).

Отже, оскільки нарахування, збільшення або зменшення сум податкових зобов`язань платника податків, його податкового боргу, розрахунки з бюджетом здійснюються в інтегрованій картці платника податків, суд дійшов висновку про наявність у платника податків матеріально-правового інтересу в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом.

Відповідно, у разі скасування вимоги про сплату податкового боргу, контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.02.2019 (справа №825/999/17) , від 26.02.2019 (справа №805/4374/15-а), від 25.03.2020 (справа № 826/9288/18), від 30.11.2021 у справі № 300/3157/20.

Виходячи з аналізу наведених вище положень, а також враховуючи попередню поведінку відповідача, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність приведення даних інтегрованої картки ОСОБА_1 у відповідність до показників його податкової звітності з метою відображення реального стану розрахунків з бюджетом, відсутності заборгованості з ЄСВ, з урахуванням висновків, викладених в цьому рішенні та в рішенні суду №380/2890/20 від 03.11.2020.

Отже, за встановлених обставин справи, оскільки суд прийшов про наявність підстав для визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу №Ф-2192-56 від 09.06.2021, а також встановлення судом відсутності у позивача обов`язку сплачувати єдиний соціальний внесок за період з 01.01.2017 по 04.12.2017 та з 09.04.2018 по 30.04.2021, що підтверджено рішенням суду у справі за участю позивача № 380/2890/20 від 03.11.2020, яке набрало законної сили, в даному випадку суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ДПС у Львівській області скоригувати дані (показники) інтегрованої картки платника ОСОБА_1 на суму 29293,44 грн. шляхом виключення відомостей про наявність боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З поміж іншого, позивач заявляє в позовній заяві про встановлення судового контролю, розглядаючи яке суд при його вирішенні керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Окремо слід вказати, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, а отже наділений правом, а не закріпленим обов`язком, під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а у разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладанням штрафу.

До того ж, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові від 31.07.2018 по справі №235/7638/16-а та в ухвалі від 23.04.2019 у справі №805/516/18-а.

У зв`язку з ненаведенням заявником аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і ненаданням останнім доказів на підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення, яке крім іншого, прямо зобов`язує відповідача вчинити певні дії, суд відмовляє в задоволенні такого клопотання.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на все викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 19-20, 22, 72-77, 132, 134, 139, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Львівській області №Ф-2192-56 від 09.06.2021 про сплату боргу (недоїмки).

Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області (, 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) скоригувати дані (показники) інтегрованої картки платника ОСОБА_1 на суму 29293 (двадцять дев`ять тисяч двісті дев`яносто три) гривні 44 коп. шляхом виключення відомостей про наявність боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (, 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень рівно судових витрат у вигляді сплаченого при подачі до суду судового збору.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.01.2022.

Суддя Потабенко В.А.