Справа № 240/4867/21
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2022 року м. Житомир справа № 240/4867/21

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними дій, стягнення недоотриманої вихідної допомоги та компенсації з податку з доходів фізичних осіб,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС України у Житомирській області щодо невірного визначення розміру одноразової вихідної допомоги при звільненні, без урахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення;

- стягнути з Головного управління ДФС України у Житомирській області на користь ОСОБА_1 розмір недоотриманої вихідної допомоги при звільненні у сумі - 138445,92 грн;

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС України у Житомирській області щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації податку з доходів фізичних осіб у сумі 5451,13 грн, утриманого з одноразової грошової допомоги при звільненні;

- стягнути з Головного управління ДФС України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 компенсацію з податку з доходів фізичних осіб у сумі 5451,13 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що був звільнений в запас 30 грудня 2005 року. У 2018 році позивач звернувся до суду із позовом визнання протиправними дій щодо відмови нарахувати та виплатити грошову допомогу у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за повні 22 календарні роки служби. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25.07.2018 позов задоволено повністю. Відповідач протягом тривалого часу рішення суду не виконував. Позивач звертався до органу виконавчої служби щодо примусового виконання рішення суду. Лише 16.11.2020 на картковий рахунок позивача надійшли кошти в сумі 22503,00 грн. Позивач не погоджується із нарахованою йому сумою одноразової грошової допомоги при звільненні, що була виплачена на виконання рішення суду, оскільки на його думку, відповідачем протиправно не враховано при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні: премію за грудень 2005 року, надбавку за Указом Президента України, компенсацію прибуткового податку, компенсацію за невикористані дні відпустки, пенсійну доплату; що і слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи та надано відповідачу строк на подання відзиву на позов.

26.04.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до змісту якого відповідач проти заявлених вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування заперечень зазначає, що на виконання рішення суду від 25.07.2018 у справі №806/3037/18 було нараховано та виплачено позивачу суму грошової допомоги при звільненні. Оскільки рішення суду не містило конкретної суми місячного грошового забезпечення, яке потрібно брати за основу для розрахунку одноразової грошової допомоги. ГУ ДФС у Житомирській області звернулося до суду за роз`ясненням рішення суду, однак заява про роз`яснення судового рішення від 25.07.2018 була залишена судом без задоволення. Наказом ГУ ДФС у Житомирській області від 16.11.2020 на виконання рішення суду, позивачу було нараховано та виплачено суму грошової допомоги в розмірі 22503,00 грн з вирахуванням податків. Для обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні було взято: посадовий оклад - 456,00 грн; надбавку за військовим званням - 130,00 грн; надбавку за вислугу років - 205,10 грн; надбавку за таємний режим праці - 68,40 грн; щомісячну премію (нараховану у листопаді) - 1095,82 грн; надбавку згідно Постанови КМУ №1592 - 293,00 грн; надбавку згідно Постанови КМУ №2288 - 293,00 грн. На пенсійну доплату в сумі 726,90 грн позивач набув право лише в грудні 2005 року, і до грудня 2005 року вона не виплачувалась. Щодо розміру премії, відповідач зазначив, що до місячного грошового забезпечення премія включається у розмірі, нарахованому у місяці, що передує події, тобто звільненню позивача зі служби. Оскільки позивач звільнився у грудні 2005 року, то до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні включено премію за листопад, тобто місяць який передував звільненню позивача. Щодо виплати компенсації податку з доходів фізичних осіб в сумі 5451,13 грн, то відповідач вважає таку вимогу безпідставною, оскільки після звільнення позивача з податкової міліції припиняється виконання ним обов`язків несення служби та компенсація податку з доходів фізичних осіб (а.с. 22-26).

21.05.2021 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив вх. №27434/21, відповідно до змісту якої позивач проти доводів відзиву заперечує та просить позовні вимоги задовольнити, вважає, що при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні мали бути взяті премія та компенсація за невикористану відпустку саме за грудень, а не за листопад 2005 року як зробив відповідач, окрім того розмір премії також був занижений відповідачем, та взято до розрахунку 1095 грн 82 коп. замість 2496 грн 36 коп., пенсійну доплату у розмірі 726 грн 90 коп. позивач вважає щомісячною доплатою, яка також мала бути врахована при обрахунку як додатковий вид грошового забезпечення (а.с. 34-40).

04.06.2021 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив вх. №30543/21, у яких відповідач зазначає про те, що позивач безпідставно вважає пенсійну доплату одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, невірно зазначає суму премії та як наслідок невірно обраховує суму одноразової грошової допомоги при звільненні включаючи до неї складові, які не повинні враховуватися при її обрахунку (а.с. 45-49).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року у справі №806/3037/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання нарахувати та виплатити грошову допомогу, адміністративний позов задоволено, визнано протиправною відмову Головного управління ДФС у Житомирській області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за повні календарні роки служби. Зобов`язано Головне управління ДФС у Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 22 повні календарні роки служби при звільненні (а.с.50-51).

На виконання рішення суду ГУ ДФС у Житомирській області 16.11.2020 перерахувало на картковий рахунок позивача кошти в сумі 22503,00 грн, що не заперечується сторонами.

Головним державним виконавцем ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02.12.2020 винесено постанову про закриття виконавчого провадження у зв`язку із повним виконанням судового рішення боржником.

06.01.2021 позивач звернувся до Управління Держпраці в Житомирській області із заявою щодо правильності обчислення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, а також правомірності утримання з зазначеної суми податків.

Управління Держпраці в Житомирській області зазначену заяву направило до ДФС України.

23.02.2021 позивач звернувся до ГУ ДФС України в Житомирській області із заявою про проведення повного розрахунку.

25.02.2021 ДФС України та 09.03.2021 ГУ ДФС України в Житомирській області надали відповідь позивачу, у яких зазначено, що на виконання рішення суду від 25.07.2018 у справі №806/3037/18 ГУ ДФС у Житомирській області видано наказ від 16.11.2020 №29-ф «Про виконання рішення суду». Одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби нараховано та виплачено із розрахунку грошового забезпечення, встановленого на дату настання події - (звільнення зі служби - 30.12.2005) без врахування одноразових додаткових видів грошового забезпечення, при цьому до місячного грошового забезпечення премію включено в розмірі, нарахованому у місяці, що передує події (звільненню зі служби - листопад 2005 року) відповідно до Порядку №616 від 17.07.2018. Крім того, у листі зазначено що механізм нарахування премії відсутній. Щодо нарахування податків в листі відповідача зазначено, що після звільнення працівника податкової міліції компенсація податку з доходів фізичних осіб не проводиться (а.с. 15, 16).

Позивач, вважаючи, що ГУ ДФС у Житомирській області при визначенні розміру вихідної допомоги при звільненні, враховуючи рішення суду від 25.07.2018 у справі №806/3037/18 невірно здійснено розрахунок належної до виплати суми одноразової грошової допомоги, а також неправомірно утримано із вказаної суми податок на доходи фізичних осіб, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовим відносинам, суд виходив з наступного.

Спірні правовідносини регулюються наступними нормативно-правовими актами, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин: Законом України 9 квітня 1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон України №2262-XII), Законом України від 22 травня 2003 року №889-IV «Про податок з доходів фізичних осіб» (далі - Закон України №889-IV), Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року №114 (далі - Положення про проходження служби №114), Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (далі - Постанова КМУ №393), Постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 «Про затвердження Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», Постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 1998 року №1716 «Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги» (далі - Постанова КМУ №1716), Указом Президента України від 22 березня 2002 року №288/2002 «Про посилення соціального захисту осіб начальницького складу податкової міліції органів державної податкової служби» (Указ Президента України №288/2002).

До спірних правовідносин не застосовуються положення Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки відповідно до статті 4 наведеного закону, у редакції станом на час звільнення позивача, передбачала, що дія цього Закону поширюється на: військовослужбовців, які проходять службу на території України, і військовослужбовців - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України; членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли, пропали безвісти або стали інвалідами при проходженні військової служби; військовозобов`язаних, призваних на збори, та членів їх сімей.

Тобто наведений закон не поширюється на працівників податкової міліції, що також вбачається зі змісту статті 3 наведеного закону, відповідно до якої до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці строкової і надстрокової служби та військової служби за контрактом Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Служби національної безпеки України, військ цивільної оборони, а також інших військових формувань, що створюються Верховною Радою України, стратегічних сил стримування, які дислокуються на території України, військовослужбовці-жінки, курсанти військових навчальних закладів.

До спірних правовідносин не застосовується також Порядок виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 17 липня 2018 року №616, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2018 року за №928/32380, оскільки він прийнятий у часі пізніше ніж виникли спірні правовідносини.

У рішенні суду усі правові норми нормативно-правових актів наведені у редакціях, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 1998 року №1716 «Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги» установлено, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу в порядку, встановленому Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114 (пункт 1 Постанови КМУ №1716).

Пунктом 2 Постанови КМУ №1716 поширено на осіб начальницького складу податкової міліції та курсантів Академії державної податкової служби чинність постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» та установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, поліцейським, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, особам начальницького складу податкової міліції та курсантів Академії державної податкової служби крім служби та часу, передбачених зазначеною постановою, до вислуги років зараховується служба в податковій міліції (органах податкової поліції) на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України №2262-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової служби, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні із служби за вислугою строку служби, віком, станом здоров`я, у зв`язку із скороченням штатів або з організаційними заходами в разі неможливості використання на службі виплачується грошова допомога у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Пунктом 10. Постанови КМУ №393 визначено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при звільненні з військової служби або з органів внутрішніх справ за вислугою строку служби, за віком, за станом здоров`я, у зв`язку із скороченням штатів або з проведенням організаційних заходів у разі неможливості використання на службі (в органах) виплачується грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Частиною 3 статті 43 Закону України №2262-XII було передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених законодавством.

Пунктом 12. Положення №114 визначено, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ одержують грошове і речове забезпечення за нормами, встановленими законодавством.

З положень наведених норм вбачається, що грошова допомога при звільненні виплачується у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення.

Згідно даних грошового атестата №20 від 01.02.2006 року до нього були включені наступні складові:

- посадовий оклад - 456 грн 00 коп.

- надбавка за військове звання - 130 грн 00 коп.

- надбавка за вислугу років 35% - 205 грн 10 коп.

- надбавка 50% згідно Постанови КМУ від 31.12.96 №1592 - 293 грн 00 коп.

- надбавка 50% згідно Постанови КМУ від 13.12.99 №2288 - 293 грн 00 коп.

- надбавка згідно Указу Президента від 22.03.03 №288 - 791 грн 00 коп.

- пенсійна доплата - 726 грн 10 коп.

- надбавка за таємність 15% - 68 грн 40 коп.

- премія - 2049 грн 90 коп.

Згідно розрахункової відомості за 2005 рік в грудні нарахована премія склала 2496 грн 36 коп.

Бухгалтер, який надавав грошовий атестат помилково вказав суму премії до видачі, а не нарахованої, різниця склала - 446 грн 46 коп. (а.с. 41).

Відповідно до довідки (а.с. 11) ОСОБА_1 у грудні 2005 року було виплачено: посадовий оклад - 456 грн 00 коп., оклад за спеціальним званням 130 грн 00 коп., надбавку за вислугу років 205 грн 10 коп., надбавку згідно Указу Президента №288 791 грн 10 коп, надбавку за таємність 68 грн 40 коп., пенсійну доплату 726 грн 90 коп., надбавку згідно Постанови КМУ №1592 293 грн 00 коп., надбавку згідно Постанови КМУ №2288 293 грн 00 коп., щомісячну премію 2496 грн 36 коп.; у січні 2006 року виплачено що місячну премію 2049 грн 90 коп., грошову компенсацію за невикористану відпустку 6413 грн 08 коп. (а.с. 11).

Згідно з розрахунком одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 , при обрахунку одноразової грошової допомоги було взято наступні складові:

- посадовий оклад - 456 грн 00 коп.

- надбавка за військове звання - 130 грн 00 коп.

- надбавка за вислугу років - 205 грн 10 коп.

- надбавка згідно Постанови КМУ від 31.12.96 №1592 - 293 грн 00 коп.

- надбавка згідно Постанови КМУ від 13.12.99 №2288 - 293 грн 00 коп.

- надбавка за таємний режим праці - 68 грн 40 коп.

- премія щомісячна (що нарахована у листопаді) - 1095 грн 82 коп. (а.с. 28).

Позивач стверджує та з наведених даних вбачається, що при обрахунку одноразової грошової допомоги не було взято деякі складові грошового атестата, а також інші суми, а саме:

- премія за грудень 2005 року - 2496 грн 36 коп.

- премія за січень 2006 року - 2049 грн 90 коп.

- компенсація прибуткового податку - 709 грн 78 коп.

- грошова компенсація невикористаної відпустки - 6413 грн 08 коп.

- пенсійна доплата - 726 грн 10 коп.

- надбавка згідно Указу Президента від 22.03.03 №288 - 791 грн 00 коп.

Із нарахованої суми одноразової грошової допомоги утримано податок на доходи фізичних осіб.

Щодо правомірності неврахування відповідачем перелічених складових та утримання податку на доходи суд зазначає наступне.

Згідно грошового атестата ОСОБА_1 , премія за грудень 2005 року, з урахуванням бухгалтерської помилки, становить 2496 грн 36 коп., однак до розрахунку одноразової грошової допомоги відповідачем взято премію позивача за листопад 2005 року з посиланням на пункт 2 розділу 1 Порядку виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 17 липня 2018 року №616, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2018 року за №928/32380.

Суд не погоджується з такими діями відповідача, оскільки наведений порядок не був чинним на момент виникнення спірних правовідносин та відповідно не може до них застосовуватись. Спірні правовідносини на час звільнення позивача були врегульовані Пунктом 12. Положення №114 та частини 1 статті 9 Закону України №2262-XII, тобто одноразова грошова допомога при звільненні обчислювалась у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення згідно грошового атестата.

Враховуючи наведене відповідач неправомірно взяв до обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні премію за листопад 2005 року у розмірі 1095 грн 82 коп., а не премію за грудень 2005 року у розмірі 2496 грн 36 коп. (а.с. 14, 41).

Премія, що виплачена у січні 2006 року правомірно не включена до обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, оскільки не увійшла до грошового атестата, тобто не увійшла до місячного грошового забезпечення у місяці звільнення.

Компенсація прибуткового податку у розмірі 709 грн 78 коп. та грошова компенсація невикористаної відпустки у розмірі 6413 грн 08 коп. також правомірно не включені до обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, оскільки не увійшли до грошового атестата, а також не є грошовим забезпеченням.

Пенсійна доплата у розмірі 726 грн 10 коп. правомірно не включена до обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, оскільки за своїм визначенням пенсійна виплата не є грошовим забезпеченням, хоча і включена до грошового атестата, а позивач вважаючи цю виплату грошовим забезпеченням невірно трактує норми законодавства та наводить їх у редакції, що не були чинними на час виникнення спірних правовідносин.

Як вже було встановлено судом, Закон України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не поширюється на спірні правовідносини. Окрім того, у грудні 2005 року наведений закон не визначав що входить до складу грошового забезпечення, а закріплював у статті 9 загальні норми щодо матеріального забезпечення військовослужбовців, зокрема у частині другій статті 9 було передбачено, що військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення. А у частині третій статті 9, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання, тривалості та умов військової служби.

Позивач посилається на те, що пенсійна доплата була призначена йому відповідно до Постанови КМУ від 31.12.96 №1592, однак такі твердження позивача не підтверджуються матеріалами справи, даних про те, що пенсійна доплата була призначена позивачу відповідно до Постанови КМУ від 31.12.96 №1592 матеріали справи не містять, натомість у матеріалах справи наявні документи, згідно яких надбавка за Постановою КМУ від 31.12.96 №1592 виплачувалась позивачу у розмірі 293 грн та була врахована при обчисленні одноразової грошової допомоги (а.с. 11, 13, 14, 28, 41, 42).

Підсумовуючи наведене суд вважає, що пенсійна доплата у розмірі 726 грн 10 коп. правомірно не включена до обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Надбавка згідно Указу Президента від 22.03.03 №288 у розмірі 791 грн 00 коп. неправомірно не була взята відповідачем до обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Пунктом 1 Указу Президента України №288/2002 установлено особам начальницького складу податкової міліції органів державної податкової служби надбавку за особливі умови служби, професійний ризик, кваліфікацію та виконання особливо важливих завдань у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років).

Отже, доплата у розмірі 100% грошового забезпечення за Указом Президента України №288/2002 є надбавкою, яка згідно бухгалтерських відомостей (а.с. 13-14) виплачувалась щомісячно, тому відноситься до грошового забезпечення, міститься в грошовому атестаті, та мала бути взята до обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Таким чином, при обрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні ГУ ДФС у Житомирській області неправомірно взяло до обрахунку премію у розмірі 1095 грн 82 коп. та не взяло до обрахунку згідно грошового атестата премію за грудень 2005 року у розмірі 2496 грн 36 коп. та надбавку згідно Указу Президента від 22.03.03 №288/2002 у розмірі 791 грн 00 коп.

Оскільки під час розгляду справи відповідач підтвердив правомірність своїх дій щодо не включення до обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні премії за січень 2006 року у розмірі 2049 грн 90 коп., компенсації прибуткового податку у розмірі 709 грн 78 коп., грошової компенсації невикористаної відпустки у розмірі 6413 грн 08 коп., пенсійної доплати у розмірі 726 грн 10 коп., то позовні вимоги не можуть бути задоволені судом у спосіб у який просить позивач.

Суд, з у рахуванням положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача у даному випадку буде зобов`язання ГУ ДФС у Житомирській області перерахувати одноразову грошову допомогу при звільненні ОСОБА_1 з урахуванням неврахованих при первісному обрахунку складових та з виплатою різниці обрахованої суми на користь позивача.

Щодо утримання та компенсації податку на доходи фізичних осіб з суми одноразової грошової допомоги при звільненні суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 22.7 статті 22 Закону України №889-ІV, у редакції, що діяла станом на час виникнення спірних правовідносин, суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Компенсація податку утриманого з одноразової грошової допомоги при звільненні не виплачується, оскільки це не передбачено пунктом 10 Порядку №393 та статтею 9 Закону України №2262-XII, а одноразова грошова допомога при звільненні не є грошовим забезпеченням або іншою виплатою у розумінні Закону України №889-IV, тому що одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, як це передбачено пунктом 22.7 Закону України №889-IV, а у зв`язку зі звільненням зі служби та має оподатковуватись на загальних підставах.

Решта доводів сторін не приймаються судом як безпідставні та необґрунтовані.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених понесених судових витрат у даній адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 243, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Житомирській області (вул.Юрка Тютюнника, 7, м.Житомир, 10003, ) про визнання протиправними дій, стягнення недоотриманої вихідної допомоги та компенсації з податку з доходів фізичних осіб.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС України у Житомирській області щодо невірного визначення складових для обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління ДФС України у Житомирській області здійснити перерахунок одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 , взявши до складових для обрахунку премію за грошовим атестатом за грудень 2005 року у розмірі 2496 грн 36 коп. замість премії у розмірі 1095 грн 82 коп., та надбавку згідно Указу Президента від 22.03.03 №288/2002 у розмірі 791 грн 00 коп.

Зобов`язати Головне управління ДФС України у Житомирській області виплатити ОСОБА_1 різницю між перерахованою сумою одноразової грошової допомоги при звільненні та вже виплаченою.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.М. Гурін