Справа № 200/14430/21
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2022 р. Справа№200/14430/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

27 жовтня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) (далі відповідач, Військова частина НОМЕР_1 ), надісланий на адресу суду 19 жовтня 2021 року, в якому позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягала у незастосуванні п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції, чинній з 29 січня 2020 року, та п. 1 примітки Додатку 1 та примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» при обчисленні в період з 25 лютого 2020 року по 23 червня 2020 року розмірів посадового окладу ОСОБА_1 та окладу за військовим званням, а саме не визначенні розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, на відповідній тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до вказаної постанови;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 та доплатити:

за період з 25 лютого 2020 року по 23 червня 2020 року належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, обчисленого з розмірів посадового окладу 3 680,00 грн на місяць та окладу за військовим званням 1 050,00 грн на місяць, визначених з урахуванням п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції, чинній з 29 січня 2020 року, та п. 1 примітки Додатку 1 та примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14 листопада 2019 року № 294 «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01 січня 2020 року, на відповідні тарифні коефіцієнти;

за період з 25 лютого 2020 року по 23 червня 2020 року належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу в період з 25 лютого 2020 року по 23 червня 2020 року 3 680,00 грн на місяць та окладу за військовим званням 1 050,00 грн на місяць, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14 листопада 2019 року № 294 «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01 січня 2020 року, на відповідні тарифні коефіцієнти; належну з урахуванням проведених раніше виплат грошову компенсацію за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки у зв`язку зі звільненням з військової служби, нараховану із грошового забезпечення, обчисленого із розміру посадового окладу 3 680,00 грн та окладу за військовим званням 1 050,00 грн, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14 листопада 2019 року № 294 «Про державний бюджет України на 2020 рік» на 01 січня 2020 року, на відповідні тарифні коефіцієнти.

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

02 листопада 2021 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановив строк для подання заяв по суті справи; витребував у відповідача докази.

Про відкриття провадження в адміністративній справі учасники справи повідомлені з дотриманням вимог Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС).

29 листопада 2021 року до суд надійшов відзив на позовну заяву.

З клопотанням про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін учасники справи до суду не зверталися, а тому на підставі ч. 5 ст. 260 КАС справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС при розгляді справи за правилами прощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що в період з 25 лютого 2020 року по 23 червня 2020 року він проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ).

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з тим, що, на переконання позивача, в цей період відповідач невірно визначав розмір його посадового окладу та окладу за військове звання, що призвело до виплати грошового забезпечення в значно меншому розмірі.

Позивач вказував на те, що у вересні 2021 року він звернувся до Військової частини НОМЕР_1 ) з заявою, в якій просив провести перерахунок та доплату належного йому грошового забезпечення (його основних та додаткових видів) за 2020 рік, обчисленого шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, на відповідній тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Листом від 04 жовтня 2021 року № 11/Т-111/5777 Військова частина НОМЕР_1 відмовила у проведенні перерахунку.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву.

Доводив, що у спірних правовідносинах застосуванню підлягає п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі постанова КМУ № 704), а обчислення розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням має здійснюватися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, передбачений додатком 1 та відповідно додатком 14 до постанови КМУ № 704.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників війни, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_4 , видане Донецько-Луганським регіональним управлінням Державної прикордонної служби України 20 березня 2019 року.

Відповідач Військова частина НОМЕР_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_5 ) зареєстроване як юридична особа, що встановлено на підставі відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з наказом начальника 11 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 25 лютого 2020 року № 64-ОС старшина ОСОБА_1 , який зарахований у розпорядження начальника 11 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України та прибув для подальшого проходження військової служби з Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України з 25 лютого 2020 року зарахований у списки особового складу та на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу начальника 11 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 22 червня 2020 року № 239-ОС старшина ОСОБА_1 , старший розвідник (помічник оперуповноваженого) прикордонного оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації н. п. Гостре) головного оперативно-розшукового відділу, звільненого в запас наказом начальника 11 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 22 травня 2020 року № 201-ОС, за п. «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 23 червня 2020 року виключений зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення.

Отже, ОСОБА_1 проходив військову службу в НОМЕР_6 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України в період з 25 лютого 2020 року по 23 червня 2020 року, де і перебував на всіх видах забезпечення.

Як свідчать особова картка грошового забезпечення № 14194 за 2020 рік та зворотній бік особистої картки заробітної плати ф. 10 № 14149 з лютого 2020 року по червень 2020 року, за час проходження служби у 11 прикордонному загоні у складі грошового забезпечення ОСОБА_1 отримував посадовий оклад 3 080,00 грн, оклад за військовим званням «старшина» - 880,00 грн.

Наказ від 22 червня 2020 року № 239-ОС передбачав виплату ОСОБА_1 :

- винагороди відповідно до Інструкції про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 березня 2016 року № 188, за 23 дні червня 2020 року;

- грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2020 рік тривалістю 12 календарних днів;

- матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік;

- відповідно до абз. 3 п. 14 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошову компенсацію за невикористану відпустку строком 14 календарних днів на рік, як особі, яка має статус учасника бойових дій, за 2019, 2020 роки.

Як свідчить довідка 11 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 30 вересня 2021 року № 301, за період проходження військової служби у 11 прикордонному загоні з 25 лютого 2020 року по 23 червня 2020 року згідно з «Схемою тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу» (додатку 1 до постанови КМУ № 704) відповідно до 8 тарифного розряду ОСОБА_1 було встановлено тарифний коефіцієнт 1,75. Посадовий оклад нараховувався та виплачувався встановленим порядком у розмірі 3 080,00 грн.

Згідно з довідкою 11 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 30 вересня 2021 року № 300 ОСОБА_1 за період проходження військової служби у 11 прикордонному загоні з 25 лютого 2020 року по 23 червня 2020 року згідно з «Схемою тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу» (додатку 14 до постанови КМУ № 704) відповідно до військового звання «старшина» було встановлено тарифний коефіцієнт 0,5. Оклад за військовим званням нараховувався та виплачувався встановленим порядком у розмірі 880,00 грн.

Відповідно до довідки 11 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 30 вересня 2021 року № 302 в червні 2020 року ОСОБА_1 була нарахована та виплачена матеріальна допомога на оздоровлення за 2020 рік в сумі 13 576,20 грн.

Розрахунок матеріальної допомоги на оздоровлення проведений на підставі пп. 5 п. 6 розділу ІV наказу Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за № 854/32306 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» та здійснений таким чином:

- розмір місячного грошового забезпечення станом на день видання наказу про надання допомоги для оздоровлення ОСОБА_1 , а саме станом на 23 червня 2020 року, становив 13 576,20 грн та складався з наступних видів постійних виплат:

посадовий оклад 3 080,00 грн,

оклад за військове звання 880,00 грн,

надбавка за вислугу років 1 188,00 грн,

надбавка за особливості проходження служби 3 346,20 грн,

надбавка за роботу в умовах режимних обмежень 462,00 грн,

премія 4 004,00 грн,

додаткова премія 616,00 грн.

- розмір допомоги для оздоровлення визначений виходячи з перерахованих вище виплат і складає 13 576,20 грн, про що свідчать довідка від 12 листопада 2021 року № 358 та розрахунково-платіжна відомість за червень 2020 року в частині, що стосується ОСОБА_1 .

Як свідчить довідка 11 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 30 вересня 2021 року № 303, в червні 2020 року ОСОБА_1 була нарахована та виплачена матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік в сумі 1 320,00 грн.

Розрахунок матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань проведений на підставі пп. 1 п. 6 розділу ІV наказу Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за № 854/32306 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» та пп. 1 п. 6 наказу Адміністрації Держприкордонслужби України від 02 січня 2020 року № 1-ос «Про грошове забезпечення (заробітну плату) військовослужбовців (працівників) Державної прикордонної служби України» та здійснений таким чином:

- розмір окладу за військовим званням на дату затвердження протоколу засідання комісії по розгляду питань щодо виплати матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань ОСОБА_1 , а саме на 23 червня 2020 року, становив 880,00 грн;

- розрахунок матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань: 880,00 грн х 150% = 1 320,00 грн, про що свідчить довідка від 12 листопада 2021 року № 357.

Згідно з довідкою 11 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 30 вересня 2021 року № 304 в червні 2020 року ОСОБА_1 відповідно до наказу від 22 червня 2020 року № 239-ОС була нарахована та виплачена компенсація щорічної відпустки за 12 днів 2020 року в сумі 5 430,48 грн.

Відповідно до довідки 11 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 30 вересня 2021 року № 305 в червні 2020 року ОСОБА_2 відповідно до наказу від 22 червня 2020 року № 239-ОС була нарахована та виплачена компенсація за невикористану додаткову відпустку тривалістю 14 календарних днів на рік як учаснику бойових дій, передбачену п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ за 2019-2020 роки (28 днів) у сумі 12 671,12 грн.

У відповідь на звернення ОСОБА_1 від 13 вересня 2021 року (вх. від 22 вересня 2021 року № Т-111) листом від 04 жовтня 2021 року № 11/Т-111/5777 11 прикордонний загін Державної прикордонної служби України повідомив позивачеві, що 01 березня 2018 року набула чинності постанова КМУ № 704.

У п. 4 постанови КМУ № 704 містяться нормативні положення, наведений порядок визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу.

Так, відповідно до п. 4 постанови КМУ № 704 на час прийняття цієї постанови передбачалося, що розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі постанова КМУ № 103) до п. 4 постанови КМУ № 704 внесені зміни, якими встановлена залежність розмірів посадового окладу і окладу за військовим (спеціальним) званням саме від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом на 01 січня 2018 року, та вилучено умову, що такий розрахунок повинен проводитися виходячи із 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Тобто згідно з п. 4 постанови КМУ № 704 в редакції постанови КМУ № 103 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, стала величина розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений станом на 1 січня 2018 року.

11 прикордонний загін Державної прикордонної служби України вказував на те, що при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням діючим військовослужбовцям та в подальшому для перерахунку пенсій за відповідною або аналогічною посадою колишнім військовослужбовцям він також керується спеціальним законодавством, зокрема наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 березня 2018 року № 169 «Про затвердження схем посадових тарифних розрядів за посадами офіцерського складу Державної прикордонної служби України», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 березня 2018 року за № 318/31770 (далі наказ МВС № 169) та наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за № 854/32306 (далі Інструкція № 558), які видані на виконання Закону України № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови КМУ № 704 та які на теперішній час є чинними і не скасованими, та передбачають, що розрахунковою величиною для обрахунку грошового забезпечення військовослужбовців є величина прожитковий мінімум станом на 1 січня 2018 року.

З огляду на викладене 11 прикордонний загін Державної прикордонної служби України стверджував, що законодавець конкретно визначає, що починаючи з 1 січня 2018 року і по теперішній час прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2018 року є розрахунковою величиною для обрахунку грошового забезпечення військовослужбовців.

Посилання ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18, якою визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови КМУ № 103, відповідач вважав безпідставним.

На переконання 11 прикордонного загону Державної прикордонної служби України скасування п. 6 постанови КМУ № 103 не виплаває на порядок та процедуру перерахунку розмірів посадового окладу та інших складових грошового забезпечення ОСОБА_1 , оскільки постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 не створює підстав для здійснення перерахунку грошового забезпечення.

Відповідач покликався на те, що Кабінет Міністрів України не встановив іншого порядку обчислення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням діючих військовослужбовців всіх силових структур, в тому числі для військовослужбовців Державної прикордонної служби України, крім застосування прожиткового мінімуму станом на 1 січня 2018 року як розрахункової величини для обчислення посадових окладів та окладів за військовим званням військовослужбовців, а тому прийняття рішення щодо обчислення нових розмірів посадових окладів та окладів за військове звання діючим військовослужбовцям виходить за межі повноважень Державної прикордонної служби України та 11 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Відповідач наголошував на необхідності застосування до спірних правовідносин висновків Верховного Суду, викладених в постановах від 11 лютого 2021 року у справах № 200/3757/20-а, № 200/3774/20-а, № 240/11952/!9, який полягає у тому, що згідно з постановою КМУ № 704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 1 січня 2018 року.

З огляду на викладене, на переконання 11 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, підстави для перерахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 відсутні.

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Висновки суду по суті позовних вимог.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011) соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

За приписами ч. 1 ст. 9 Закону № 2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Ч. ч. 2 і 3 ст. 9 Закону № 2011 установлено, що до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

За правилами ч. 4 ст. 9 Закону № 2011 грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі постанова КМУ № 704), яка набрала чинності 01 березня 2018 року, встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

П. 4 постанови КМУ № 704 в редакції, чинній до 24 лютого 2018 року, було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

При цьому додатки 1 та 14 до постанови КМУ № 704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. У зазначених примітках наведена, зокрема, інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.

В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі постанова КМУ № 103), яка набрала чинності 24 лютого 2018 року, до постанови КМУ № 704 були внесені зміни, внаслідок яких цей пункт був викладений у новій редакції:

«Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

Проте, зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови № 704 не був приведений у відповідність з нормою п. 4 цієї ж постанови.

За змістом постанови КМУ № 704 (в редакції постанови КМУ № 103), розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови КМУ № 103, яким, зокрема, в п. 4 постанови КМУ № 704 були внесені зміни.

Ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства соціальної політики України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18.

Таким чином, зміни до п. 4 постанови КМУ № 704, які були внесені на підставі п. 6 постанови КМУ № 103, з 29 січня 2020 року не підлягають застосуванню.

Як наслідок, відповідно до п. 4 постанови КМУ № 704 в редакції, яка діяла до внесення змін на підставі п. 6 постанови КМУ № 103, та вимог п. 1 Приміток Додатку 1 та п. 1 Примітки Додатку 14 до постанови КМУ № 704 розміри посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями з 29 січня 2020 року мають визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Слід зазначити, що з 29 січня 2020 року відновило дію правило двох розрахункових величин обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням, а саме:

1) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року;

2) 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, в тому випадку, коли у календарному році, в якому застосовується відповідна норма зазначеного підзаконного нормативно-правового акту, 50% мінімальної заробітної плати перевищують прожитковий мінімум, тобто мінімальна заробітна плата стає розрахунковою величиною для обрахунку посадових окладів.

Проте, згідно з п. 3 розділу ІІ Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Аналогічні правові висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 у справі № 240/4946/18, постанові Верховного Суду від 18 лютого 2021 року у справі № 200/3775/20-а, постанові Верховного Суду від 11 лютого 2021 року № 200/3757/20-а.

Відтак, під час розв`язання колізії між нормами п. 3 розділу ІІ Закону № 1774 та п. 4 постанови КМУ № 704 у редакції, що була чинною до внесення змін постановою КМУ № 103, перевагу належить віддати положенням закону як акту права вищої юридичної сили.

Постанова КМУ № 704 року є підзаконним нормативно-правовим актом. Юридична сила закону як джерела права, його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України. Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади.

П. 3 ч. 1 ст. 85 Конституції України визначено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України. Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Тобто, п. 4 Постанови КМУ № 704 в частині обрахунку розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням у розмірі 50% мінімальної заробітної плати, суперечить нормам розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774, а тому не підлягає застосуванню.

Крім того, п. п. 9, 10 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774 визначено, що до приведення законодавчих актів у відповідність із цим законом вони застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим законом: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим законом, забезпечити перегляд та приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Водночас, з 29 січня 2020 року була відновлена дія такої величини обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням як прожитковий мінімумом для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року на відміну від попереднього правила обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням як прожитковий мінімумом для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня 2018 року.

Отже, 29 січня 2020 року настала подія підвищення розміру грошового забезпечення військовослужбовця за складовими: оклад за посадою та оклад за військовим званням за рахунок виникнення у суб`єкта владних повноважень обов`язку обраховувати ці показники із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом на 1 січня календарного року, тобто в даному випадку станом на 01 січня 2020 року, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року.

Ст. 7 Закону України від 14 листопада 2019 року № 294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» було установлено, що станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу дорівнював 2 102,00 грн.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що в період проходження позивачем військової служби у 11 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України, тобто в період з 25 лютого 2020 року по 23 червня 2020 року, грошове забезпечення ОСОБА_1 мало обчислюватися із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року, установленого Законом України від 14 листопада 2019 року № 294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік».

Отже, бездіяльність 11 прикордонного загону Державного прикордонної служби України, яка полягала у незастосуванні п. 4 постанови КМУ № 704 у первісній редакції при обчисленні ОСОБА_1 в період з 25 лютого 2020 року по 23 червня 2020 року розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, на відповідній тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до цієї постанови, підлягає визнанню протиправною.

Таке правозастосування відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 вересня 2021 року у справі № 480/5496/20.

Так, Верховний Суд, серед іншого, зазначив, що з 29 січня, тобто з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/6453/18, п. 6 постанови КМУ № 103 втратив чинність та була відновлена дія п. 4 постанови КМУ № 704 у первісній редакції.

Наведені у відзиві на позовну заяву аргументи висновку суду про допущену 11 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України бездіяльність не спростовують, оскільки на час виникнення спірних правовідносин обчислення грошового забезпечення позивача (окладу за посадою та окладу за військовим званням) з використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року не відповідала жодному чинному на той час нормативно-правовому акту.

При цьому суд зауважує, що виникнення спірних правовідносин не стосується питання застосування мінімальної заробітної плати для обчислення таких складових грошового забезпечення як оклад за військовим званням та оклад за посадою.

В даному випадку спірне питання полягає у тому, який саме прожитковий мінімум для працездатних осіб (встановлений на 01 січня 2018 року чи на 01 січня 2020 року) належало застосувати 11 прикордонному загону Державної прикордонної служби України при нарахуванні ОСОБА_1 грошового забезпечення та визначення розміру його окладу за посадою та окладу за військовим званням.

Порушене право позивача підлягає відновленню шляхом покладання на 11 прикордонний загін Державної прикордонної служби України обов`язку здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення за період з 25 лютого 2020 року по 23 червня 2020 року, визначивши розміри посадового окладу та окладу за військовим званням відповідно до п. 4 постанови КМУ № 704 в його первісній редакції, а саме шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14 до цієї постанови, та виплатити грошове забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум.

Крім того, оскільки під час нарахування ОСОБА_1 матеріальної допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки 11 прикордонний загін застосовував посадовий оклад та оклад за військовим званням, обчислені із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, для повного захисту порушених прав позивача на 11 прикордонний загін Державної прикордонної служби України належить покласти обов`язок здійснити перерахунок та виплату матеріальної допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки із застосуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням відповідно до п. 4 постанови КМУ № 704 в його первісній редакції, а саме шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14 до цієї постанови, з урахуванням раніше виплачених сум.

Водночас, виходячи з того, що обчислення розміру грошового забезпечення належить до повноважень відповідача, вимоги позивача в частині визначення конкретних розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням задоволенню не підлягають.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 138 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Докази здійснення сторонами інших судових витрат суду не надані.

Як наслідок, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255, 257, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до 11 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_1 ) (ідентифікаційний код: 14321883, місцезнаходження: 84301, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Марата, буд. 16) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ), яка полягала у незастосуванні п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» у первісній редакції при обчисленні ОСОБА_1 в період з 25 лютого 2020 року по 23 червня 2020 року розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, на відповідній тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до цієї постанови.

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військову частина НОМЕР_1 ) здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 25 лютого 2020 року по 23 червня 2020 року, визначивши розміри посадового окладу та окладу за військовим званням відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в його первісній редакції, а саме шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14 до цієї постанови, з урахуванням раніше виплачених сум.

4. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військової частини НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 матеріальної допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки із застосуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в його первісній редакції, а саме шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14 до цієї постанови, з урахуванням раніше виплачених сум.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

8. Повне судове рішення складено 04 січня 2022 року.

Суддя Т.О. Кравченко