Справа № 420/13684/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області (, місцезнаходження: 65032, Одеська область, м. Одеса, пр-кт Шевченка, 4) в особі Лиманського відділу соціального захисту населення (67500, Одеська область, Одеський район, смт Доброслав, вул. Центральна, 33) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 03 серпня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Лиманського відділу соціального захисту населення (67500, Одеська область, Одеський район, смт Доброслав, вул. Центральна, 33), в який позивач просила зобов`язати поновити щомісячні виплати матеріальної (грошової) допомоги як одинокої матері та в подальшому неухильно виплачувати щомісячно та стягнути на користь позивача всі матеріальну (грошову) заборгованість, що виникла у зв`язку із невиплатами як одинокої матері починаючи з червня місяця 2020 року включно у повному обсязі.

Ухвалою від 09 серпня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження та розпочато підготовче провадження, зобов`язано відповідача надати належним чином засвідчену копію матеріалів щодо призначення та припинення виплати позивачу державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що вона є матір`ю-одиначкою та у 2014 році їй була призначена державна допомога на дитину як одинокій матері.

Але з червня 2020 році така допомога відповідачем не виплачується.

Позивач зазначила, що 06.07.2021 року вона звернулась до відповідача з письмовою вимогою щодо надання рішення, яким припинено виплату допомоги та поновити виплату матеріальної допомоги, та виплатити заборгованість, проте листом від 12.07.2021 року позивачу відмовлено.

На думку позивача припинення виплати такої допомоги є неправомірною, суперечить чинному законодавству, адже допомога на дітей одиноким матерям, яку призначено за умовами, що діяли до 30 червня 2020 року (включно), виплачується до закінчення строку її призначення.

До суду 27 серпня 2021 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог. Проте до вказаної заяви не додані докази направлення відповідачу.

Тому, ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 07 вересня 2021 року, вказану заяву у порядку ч. 8 ст. 47 КАС України не прийнято до розгляду та повернуто позивачу без розгляду, про що зазначено у судовому рішенні.

До суду 31 серпня 2021 року надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав, зазначивши, що за період з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року державну соціальну допомогу виплачено повністю. 20.08.2020 року та 12.10.2020 року заявниця звернулася за призначенням державної соціальної допомоги для дітей одиноким матерям, але допомогу не призначено, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не працювала на період який враховуються доходи, що відповідає п. 35 (2) Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751.

До суду 30 вересня 2021 року від позивача надійшла заява про збільшення (уточнення) позовних вимог, в який позивач просила:

Визнати протиправною бездіяльність Лиманського відділу Управління соціального захисту населення Одеської райдержадміністрації допущену з червня місяця включно 2020 року, яка полягає у зупиненні (не нарахуванні та не виплаті) раніше призначеної щомісячної матеріальної (грошової) допомоги як одинокій матері, що призвело до утворення заборгованості перед позивачем;

Зобов`язати нарахувати на користь позивача всю матеріальну (грошову) заборгованість, що виникла у зв`язку із не нарахуванням та не виплатами як одинокої матері починаючи з червня місяця 2020 року включно у повному обсязі;

Зобов`язати виплатити на користь позивача всю матеріальну (грошову) заборгованість, що виникла у зв`язку з не нарахуванням та не виплатами як одинокої матері починаючи з червня 2020 року;

Зобов`язати поновити раніше призначену матеріальну допомогу (щомісячні нарахування та виплати), а в подальшому щомісячно нараховувати та виплачувати як одинокій матері на утримання сина - ОСОБА_2 .

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 05 жовтня 2021 року вказану заяву про збільшення (уточнення) позовних вимог прийнято до провадження.

Також ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 05 жовтня 2021 року за згодою позивача замінено неналежного відповідача на належного Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області (, місцезнаходження: 65032, Одеська область, м. Одеса, пр-кт Шевченка, 4) в особі Лиманського відділу соціального захисту населення (67500, Одеська область, Одеський район, смт Доброслав, вул. Центральна, 33). Розгляд справи розпочато спочатку.

До суду не надійшли матеріали щодо призначення та припинення виплати позивачу державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 08 листопада 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

До суду 24 листопада 2021 року надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач наполягала на задоволенні своїх позовних вимог.

Заперечення до суду не надходили.

На судове засідання, призначене на 21 грудня 2021 року сторони не з`явилися, повідомлені належним чином, про що свідчить звіт про надсилання судової повістки електронною поштою. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З цих підстав, суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання від 21 грудня 2021 року, про продовження розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, судом у справі встановлені такі факти та обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено паспортом № НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_4 від 03 квітня 2021 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 03 квітня 2021 року, та після реєстрації шлюбу прізвище дружини: ОСОБА_1 (а.с. 14).

У позовній заяві позивач зазначила, що у 2014 році Лиманським відділом соціального захисту їй була призначена державна допомога на дитину як одинокій матері.

Проте з червня 2020 року виплата такої допомоги була припинена.

Матеріалами справи підтверджено, що 06.07.2021 року позивач звернулась до Лиманського відділу соціального захисту населення Одеської райдержадміністрації з вимогою щодо надання рішення, яким припинено виплату допомоги та поновити виплату матеріальної допомоги, та виплатити заборгованість.

Листом від 12.07.2021 року позивачу надано відповідь про те, що відповідно до звернення від 24.01.2020 року призначено державну соціальну допомогу на дітей одиноким матерям за період з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року в розмірі 1779 грн., за липень 2020 року отримано державну соціальну допомогу в результаті масового перерахунку в зв`язку з карантином. 20.08.2020 року та 12.10.2020 року заявниця звернулася за призначенням державної соціальної допомоги для дітей одиноким матерям, але допомогу не призначено, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не працювала на період який враховуються доходи, що відповідає п. 35 (2) Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751.

Відповідачем надано до суду копію заяви позивача від 10.08.2020 року про те, що вона не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває та підприємницькою діяльністю не займається (а.с. 27, зворотній бік).

Проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та встановлені судом факти та обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 18-1 Закону України «Про державну соціальну допомогу сім`ям з дітьми», право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Згідно з ст. 18-2 цього Закону, допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документа про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку.

Допомога на дітей одиноким матерям призначається незалежно від одержання на дітей інших видів допомоги, передбачених цим Законом.

Для призначення, виплати та припинення виплати допомоги на дітей одиноким матерям додатково застосовуються умови призначення, виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 затверджений Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми (надалі - Порядок № 1751).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1751, призначення і виплата державної допомоги сім`ям з дітьми здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем проживання заявника.

Так, суд встановив, що відповідачем не заперечується факт призначення позивачу державної соціальної допомоги на дітей як одинокої матері на підставі звернення позивача від 24.01.2020 року, також не заперечується, що така допомога була виплачена за період з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року, і за липень 2020 року виплачено в результаті масового перерахунку в зв`язку з карантином.

Також суд встановив, що 20.08.2020 та 12.10.2020 року позивач звернулась із заявами про призначення державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, у призначенні якої було відмовлено.

Тобто з відповіді на звернення позивача вбачається, що допомогу не призначено відповідно до п. 35 (2) Порядку № 1751, оскільки у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької діяльності чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної, середньої (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи, призначення державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям.

У листі до суду від 15.12.2021 року відповідач зазначив, що відмовлено позивачці у призначенні державної соціальної допомоги на дітей як одинокої матері на підставі поданої декларації та власноруч написаної заяви від 10 серпня 2020 року про те, що вона не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває та підприємницькою діяльністю не займається (а.с. 27, зворотній бік).

Надаючи оцінку вказаним доводам, суд виходить із застосування таких норма права.

Так, згідно з п.33 Порядку № 1751, відповідно до статті 18-1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Допомога на дітей одиноким матерям призначається незалежно від одержання на дітей інших видів допомоги.

Згідно з п.35 Порядку № 1751, для призначення допомоги на дітей одиноким матерям подаються такі документи:

1) заява про призначення допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

2) декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики (далі - декларація);

3) довідка про доходи у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо та згідно із законодавством не може бути отримана за відповідним запитом органу соціального захисту населення. У разі неможливості підтвердження таких доходів довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;

4) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідка про народження, видана виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави для внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або виданий компетентним органом іноземної держави документ про народження, в якому відсутні відомості про батька, за умови легалізації такого документа в установленому законодавством порядку;

5) копія свідоцтва про народження дитини.

Відповідно до п.35-2 цього Порядку, допомога на дітей одиноким матерям не призначається, якщо:

1)у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених в абзацах десятому - чотирнадцятому цього пункту).

Допомога на дітей одиноким матерям у зазначеному випадку призначається, якщо особи протягом періоду, за який враховуються доходи: сплатили або за них сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців; доглядали за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного в медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку, за дітьми, хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, за дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідності, за особою з інвалідністю I групи, за особою з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, за дитиною з інвалідністю віком до 18 років, а також за особами, які досягли 80-річного віку; надавали соціальні послуги з догляду відповідно до законодавства;

2) особи, які входять до складу сім`ї, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям, здійснили купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатили (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних згідно із соціальною нормою житла та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати перевищує 50 тис. гривень;

3) у власності сім`ї є друга квартира (будинок), крім житла, яке розташоване на тимчасово окупованій території в Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, у населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень, та у населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, або житла, непридатного для проживання, що підтверджено актом обстеження технічного стану житлового приміщення (будинку, квартири), за формою згідно з додатком до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505;

4) у власності сім`ї є більше ніж один автомобіль, транспортний засіб, що підлягає державній реєстрації, з дати випуску якого минуло менше ніж 15 років (крім мопеда і причепа).

При цьому не враховуються транспортні засоби, отримані безоплатно чи придбані на пільгових умовах через органи соціального захисту населення, у тому числі за рахунок грошової допомоги на придбання автомобіля, а також транспортні засоби, придбані батьками - вихователями дитячих будинків сімейного типу.

Наявність (відсутність) у власності членів сім`ї транспортних засобів зазначається у декларації.

Якщо у складі сім`ї є непрацюючі працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, і протягом цього періоду зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні менше трьох місяців або які (за яких) не сплатили (не сплачено) мінімального розміру єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сумарно протягом трьох місяців періоду, за який враховуються доходи, допомога на дітей одиноким матерям призначається:

не більше ніж на два шестимісячних періоди, якщо:

- у складі сім`ї є особа з інвалідністю, яка згідно з висновком лікарсько-консультаційної комісії потребує постійного стороннього догляду;

- відсутність будь-яких джерел для існування пов`язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім`ї.

Допомога на дітей одиноким матерям за таких умов на наступний строк призначається не раніше ніж через шість місяців після завершення виплати такої допомоги;

на один шестимісячний період, якщо сім`я є багатодітною і звернулася за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям у липні - грудні 2020 року.

Порядок №1751 доповнено пунктом 35-2 згідно з Постановою КМ № 632 від 22.07.2020 і вказана норма застосовується з 1 липня 2020 року.

Аналіз наведених норм Закону 2811 та положень Порядку №1751 (пункти 33-38 цього Порядку) доводить, що допомога виплачується протягом шести календарних місяців та за приписами вказаного Порядку допомога виплачується за умов подання заяви з усіма необхідними документами. Така заява подається кожні шість місяців.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач досягла 18-річного віку (являється повнолітньою працездатною особою) станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювала, не проходила військової служби, не провадила підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобувала освіту за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстрована в центрі зайнятості як безробітна або як така, що шукає роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи.

Отже, суд доходить висновку, що, розглядаючи заяву позивача від 20.08.2020 року з наданим пакетом документів, відповідачем правомірно застосовано до позивача положення пп.1 п.35-2 Порядку №1751, та з вказаних підстав не призначена допомога на дитину одинокій матері.

Доводи позивача про те, що фактично рішенням відповідача позивачу була припинена виплата зазначеної допомоги, хоча жодної підстави передбаченої пунктом 36 Порядку №1751 та статтею 18-4 Закону №2811 немає, суд вважає неприйнятними, оскільки відповідач не приймав рішення про припинення виплати допомоги позивачу, а лише не призначив її на наступний шестимісячний термін, як того вимагає пункт 36 Порядку №1751.

Також відхиляються доводи позивача, що відповідно до п. 35-1 Порядку № 1751, допомога на дітей одиноким матерям, яку призначено за умовами, що діяли до 30 червня 2020 року виплачується до закінчення строку її призначення, оскільки вказані норми відповідачем були дотримані.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є недоведеними, необґрунтованими, відповідачем у свою чергу доведено правомірність своїх дій, а тому позовні вимоги не належать задоволенню повністю.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, та відсутні докази понесення відповідачем витрат пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать компенсації за рахунок державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області (, місцезнаходження: 65032, Одеська область, м. Одеса, пр-кт Шевченка, 4) в особі Лиманського відділу соціального захисту населення (67500, Одеська область, Одеський район, смт Доброслав, вул. Центральна, 33) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.15.5 п. 15 ч.1 Перехідних положень КАС України, з урахування п. 3 Розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.