Справа № 300/147/22
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2022-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
"06" січня 2022 р. Справа № 300/147/22
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову у справі №300/147/22 за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області до ТОВ «МТД-Старт» про зупинення надання послуг, -
В С Т А Н О В И В:
Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області (позивач) 06.01.2022 звернулося до суду з адміністративним позовом до ТОВ «МД-Старт» (відповідач), в якому просить суд заборонити відповідачу розповсюджувати бензин автомобільний А-95-Євро-5-БО на заправці АЗС «Ніколь» в м. Городенка по вул. Станіславська, 95, який отриманий згідно видаткової накладної від 20.12.21 РН-0001271 в кількості 4020 літрів.
Одночасно із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «МД-Старт» реалізовувати бензин автомобільний А-95-Євро-5-БО на заправці АЗС «Ніколь» в м. Городенка по вул. Станіславська, 95, який отриманий згідно видаткової накладної від 20.12.21 РН-0001271 в кількості 4020 літрів, до набрання чинності рішенням суду. Заява про забезпечення позову мотивована тим, що позивач вважає, що відповідач, не зважаючи на факт невідповідності бензину автомобільного А-95-Євро-5-БО вимогам ДСТУ 7687:2015, що встановлено протоколом випробувань ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» від 28.12.2021 №3357, продовжить реалізацію даного бензину, що створює загрозу заподіяння матеріальної шкоди споживачам.
Розглянувши дану заяву про забезпечення адміністративного позову, судом зазначається наступне.
Процесуальні питання та процедура вирішення питання забезпечення адміністративного позову врегульовано в главі 10 розділу I «Загальні положення».
Частиною 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Частиною 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до частини 2 статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з частиною 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
В розумінні наведених норм закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних критеріїв: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.
Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити позов лише за наявності двох обов`язкових умов: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також Постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 06.03.2008 №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Підсумовуючи вищенаведене, суд звертає увагу позивача на те, що необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, заявник обґрунтував необхідність застосування таких заходів тим, що оскаржені дії відповідача створює загрозу заподіяння матеріальної шкоди споживачам
Даючи оцінку вказаним обґрунтуванням, суд враховує, що предметом заявленого позову є заборона відповідачу розповсюджувати бензин автомобільний А-95-Євро-5-БО на заправці АЗС «Ніколь» в м. Городенка по вул. Станіславська, 95, який отриманий згідно видаткової накладної від 20.12.21 РН-0001271 в кількості 4020 літрів.
При цьому, забезпечити позов позивач просить шляхом заборони ТОВ «МД-Старт» реалізовувати бензин автомобільний А-95-Євро-5-БО на заправці АЗС «Ніколь» в м. Городенка по вул. Станіславська, 95, який отриманий згідно видаткової накладної від 20.12.21 РН-0001271 в кількості 4020 літрів до набрання чинності рішенням суду.
Таким чином, суд констатує, що забезпечення позову в обраний позивачем спосіб призведе до фактичного ухвалення рішення без розгляду даної адміністративної справи по суті.
Крім того, заява про забезпечення позову не містить обґрунтувань, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що «очевидність» ознак протиправності дій відповідача та порушення прав позивача не має окреслених меж, а йдеться насамперед про їх «якість»: вони повинні свідчити про протиправність оскаржених дій поза обґрунтованим сумнівом.
Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскаржених дій, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що такі дії явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, порушують права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.
Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.
Тобто, забезпечення позову у такий спосіб, без дослідження всіх обставин та доказів у справі на даній стадії, зумовить, як уже зазначено судом вище, фактичне вирішення судом спору по суті, що не відповідає завданням правового інституту забезпечення позову.
Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Проте, мотиви, зазначені у заяві про забезпечення позову не містять обставин, встановлених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких допускається забезпечення позову, оскільки не вказано та не доведено належними доказами, яким чином оскаржені дії відповідача можуть привести до істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що заява позивача про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «МД-Старт» реалізовувати бензин автомобільний А-95-Євро-5-БО на заправці АЗС «Ніколь» в м. Городенка по вул. Станіславська, 95, який отриманий згідно видаткової накладної від 20.12.21 РН-0001271 в кількості 4020 літрів до набрання чинності рішенням суду по даній справі не підлягає до задоволення.
На підставі наведеного, керуючись статтями 150, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У Х В А Л И В:
в задоволенні заяви Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області про забезпечення позову у справі №300/147/22 за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області до ТОВ «МТД-Старт» про зупинення надання послуг до набрання рішення по даній справі законної сили відмовити.
Відповідно до частини 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.
Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.
Відповідно до частини 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Суддя Кафарський В.В.