Справа № 200/597/21-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 р. Справа№200/597/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зінченка О.В.

при секретарі судового засідання Макаровій Л.М.,

за участю:

позивача не з`явилася,

представника позивача Ільющенка Ю.А.,

представника відповідача - Винятинської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови про накладання штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду, через свого представника Ільющенка Ю.А., який діє на підставі ордеру 19 жовтня 2020 року, звернулася із позовною заявою фізична особа-підприємець ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Донецькій області про накладання штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ДЦ26253/2184/АВ/П/ТД-ФС від 07.10.2020.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувана постанова відповідача є необґрунтованою, прийнятою всупереч нормам чинного законодавства, без вжиття вичерпних заходів для з`ясування фактичних обставин під час перевірки, висновки щодо обставин, викладені в оскаржуваній постанові не відповідають фактичним правовідносинам, у зв`язку із чим прийнята постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 20 січня 2021 року позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладання штрафу залишено без руху, встановлено позивачу строк 10 днів з дня отримання ухвали на усунення недоліків шляхом надання оригіналу квитанції про сплату судового збору за подачу позову в розмірі 592,00 грн.

02 лютого 2021 року через відділ документообігу та діловодства суду надійшла заява про усунення недоліків та надано докази сплати судового збору в розмірі 592,00 грн.

05 лютого 2021 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні).

У встановлений судом термін через відділ документообігу та архівної роботи суду відповідачем надано відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на правомірність висновків акта інспекційного відвідування та додержання процедури проведення перевірки.

Ухвалою суду від 05 квітня 2021 року вирішено подальший розгляд справи №200/597/21-а здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року замінено первісного відповідача - Головне управління Держпраці у Донецькій області на його правонаступника - Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови про накладання штрафу залишено без розгляду.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , що діє в інтересах фізичної особи підприємця - ОСОБА_1 , на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року по справі №200/597/21-а задоволено, ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року по справі №200/597/21-а скасовано, справу №200/5971/21-а направлено для продовження розгляду до Донецького окружного адміністративного суду.

05 жовтня 2021 року зазначена адміністративна справа надійшла до Донецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року прийнято до провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови про накладання штрафу, визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду у підготовче засідання на 9 годин 00 хвилин на 11 листопада 2021 року.

Ухвалою суду від 11 листопада 2021 року справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови про накладання штрафу відкладено на 08 грудня 2021 року на 10 год. 00 хвилин.

Ухвалою суду від 08 грудня 2021 року закрито підготовче провадження по адміністративній справі № 200/597/21-а, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 год. 00 хвилин 23 грудня 2021 року.

Протокольною ухвалою суду від 23 грудня 2021 року оголошену перерву у судовому засіданні до 29 грудня 2021 року та викликано свідків.

У судове засідання 29 грудня 2021 року з`явився представник позивача, який позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Наполягав на задоволенні позовних вимог.

У судове засідання 29 грудня 2021 року з`явилась представник відповідача, просила відмовити у задоволенні позову, з підстав наведених у відзиві.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , здійснює свою підприємницьку діяльність на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця № 2 001781 від 02.09.1997, серія В01 № 003671, за адресою: АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за наступними видами діяльності КВЕД:

- 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробам;

- 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах;

- 47.26 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах;

- 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (арк. справи 6, 7, 17 (зв. бік).

Крім позивача за вказаною адресою у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснюють свою підприємницьку діяльність її доньки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до витягу з реєстру платників єдиного податку № 373 ФОП ОСОБА_3 є платником єдиного податку з 01.07.2020, КВЕД: 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах, та ін. (арк. справи 36).

ФОП ОСОБА_4 Відповідно до витягу з реєстру платників єдиного податку є платником єдиного податку з 01.01.2012, КВЕД: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, та ін. (арк. справи 30).

Власницею приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є ФОП ОСОБА_1 на підставі договору куплі-продажу квартири від 08.07.2003.

Згідно із договорами безоплатного користування нежитловим приміщенням від 01 липня 2020 року ФОП ОСОБА_1 надала в безоплатне тимчасове користування ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_3 по частині нежитлового приміщення площею 4,5 кв.м кожній, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (арк. справи 37-40).

Зазначені обставини не є спірними та сторонами не заперечуються.

Інспекторами праці Головного управління Держпраці у Донецькій області Павловою Юлією Олегівною та ОСОБА_5 проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою діяльності: АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за наслідками якого складено Акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю № ДЦ 26253/2184/АВ (арк. справи 16-20).

Згідно зазначеного акту в ході інспекційного відвідування, яке тривало з 07 по 16 вересня 2020 року встановлено, що 07 вересня 2020 року на місці провадження господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », знаходились ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_6 . Вони здійснювали реалізацію всього асортименту продукції, що знаходиться в магазині (продукти харчування, овочі, фрукти, алкогольні напої, тютюнові вироби тощо). При цьому, реалізація товарів здійснювалась вищевказаними особами без певного розподілу товару, без розмежування робочих місць, з одного прилавку та однієї каси. Також під час інспекційного відвідування ОСОБА_4 здійснювала продаж алкогольних напоїв, ОСОБА_6 продавала тютюнові вироби, що зафіксовано на відео. Жодних ознак відмови у реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів під час інспекційного відвідування в магазині не спостерігалось. ФОП ОСОБА_1 протягом часу інспекційного відвідування була відсутня за місцем провадження господарської діяльності, реалізацію товарів в магазині «ДОКА» здійснювали ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

На підставі вищевказаного інспекційного відвідування, відповідачем винесено постанову про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ДЦ26253/2184/АВ/П/ТД- ФС від 07.10.2020 в сумі 150 000,00 грн. (за трьох працівників щодо яких встановлені порушення, 50000,00 грн. за кожного працівника) (арк. справи 21-22).

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення визначається Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 (далі - Порядок № 509).

Пунктом 2 Порядку № 509 у редакції чинній на момент прийняття спірної постанови визначалось, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Відповідно до частини 5 статті 50 Закону України "Про зайнятість населення" роботодавцям забороняється застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.

Згідно з ч.1 ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частина 1 статті 24 КЗпП України передбачає укладення трудового договору з фізичною особою виключно у письмовій формі.

На виконання вимог ст.24 КЗпП України, згідно порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу", на роботодавця покладено обов`язок повідомлення про прийняття працівника на роботу місцевий орган Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску.

Частиною 2 ст.30 Закону України "Про оплату праці" встановлено обов`язок роботодавця забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Відповідно до ст. 253 КЗпП України особи, які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання або у фізичної особи, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

За приписами ст.265 КЗпП України, у редакції чинній на момент винесення спірної постанови, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

У постанові від 14.05.2020 у справі № 640/1099/19 Верховний Суд наводив критерії розмежування цивільних та трудових відносин і, зокрема, зазначив таке:

«19. З аналізу чинного законодавства вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва.

Характерними ознаками трудових відносин є:

- систематична виплата заробітної плати за процес праці (а не її результат);

- підпорядкування правилам внутрішнього трудового розпорядку;

- виконання роботи за професією (посадою), визначеною Національним класифікатором України ДК 003:2010 "Класифікатор професій", затвердженим наказом Держспоживстандарту від 28.07.2010 №327;

- обов`язок роботодавця надати робоче місце;

- дотримання правил охорони праці на підприємстві, в установі, організації тощо.

Верховний Суд також зазначив, що основними ознаками трудового договору, є: праця юридично несамостійна, протікає в рамках певного підприємства, установи, організації (юридичної особи) або в окремого громадянина (фізичної особи); шляхом виконання в роботі вказівок і розпоряджень власника або уповноваженого ним органу; праця має гарантовану оплату; виконання роботи певного виду (трудової функції); трудовий договір, як правило, укладається на невизначений час; здійснення трудової діяльності відбувається, як правило, в складі трудового колективу; виконання протягом встановленого робочого часу певних норм праці; встановлення спеціальних умов матеріальної відповідальності; застосування заходів дисциплінарної відповідальності; забезпечення роботодавцем соціальних гарантій.

Таким чином, нормами трудового законодавства та висновками Верховного Суду визначені вищенаведені характерні ознаки трудових відносин.

На переконання суду матеріали інспекційного відвідування відповідача, у тому числі проведений ним відеозапис, який досліджений судом у судовому засіданні, не містять беззаперечних доказів того, що ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 перебували у трудових відносинах із позивачем, виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 є доньками позивачки.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстровані фізичними особами-підприємцями та здійснюють свою діяльність як і позивач в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначено судом вище, актом інспекційного відвідування встановлено, що реалізація товарів у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснювалась без розподілу товару, без розмежування робочих місць, з одного прилавку та однієї каси, а тому інспекторами зроблений висновок, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у трудових відносинах із позивачем реалізовуючи її товар.

Однак, лише встановлення факту реалізації товару без розмежування робочих місць, з одного прилавку та однієї каси, не може свідчити про наявність трудових відносин між цими особами, без встановлення інших характерних ознак трудових відносин між ними. Тобто, певні порушення норм законодавства в частині бухгалтерського обліку та реалізації товару, у тому числі при веденні касових операцій в національній валюті України, не можуть бути єдиною підставою для висновків про наявність трудових відносин між цими особами. При цьому, відповідачем також не прийнято до уваги, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстровані фізичними особами-підприємцями та здійснюють свою діяльність також у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Так само, лише встановлення факту реалізації певного товару у згаданому магазині донькою позивача - ОСОБА_6 не може бути єдиною підставою для висновку про те, що вона перебуває у трудових відносинах саме з позивачем у справі, враховуючи також ту обставину, що в даному магазині здійснюють свою діяльність крім позивача ще дві фізичні особи-підприємці.

Разом із цим, допитана судом як свідок ОСОБА_6 пояснила, що в момент інспекційного відвідування вона продала товар, який належав її сестрі, а в магазин вона прийшла приблизно в обід поспілкуватися із сестрами, коли мати допомагала їй з її малолітньою дитиною.

Таким чином, під час розгляду адміністративної справи судом не установлені характерні ознаки наявності трудових відносин між позивачем та її доньками, таких як: систематичної виплати заробітної плати за процес праці, підпорядкування правилам внутрішнього трудового розпорядку, визначення за працівниками окремого робочого місця, встановлення спеціальних умов матеріальної відповідальності, застосування заходів дисциплінарної відповідальності тощо.

Згідно частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, з урахуванням встановлених обставин у справі, на переконання суду, висновки відповідача стосовно перебування доньок у трудових відносинах із матір`ю позивачем у справі ґрунтуються саме на припущеннях. Будь-які докази стосовно того, що між ними були наявні саме трудові відносини матеріали адміністративної справи не містять.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Нормами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного вище, висновок відповідача про порушення позивачем вимог трудового законодавства здійснено без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З огляду на наведене, відповідачем не доведено правомірність винесення Управлінням Держпраці у Донецькій області постанови про накладання штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ДЦ26253/2184/АВ/П/ТД- ФС від 07.10.2020, що є підставою для визнання спірної постанови протиправною та її скасування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Інші доводи відповідача не спростовують протиправність прийнятого ним рішення.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у загальній сумі 1500,00 гривень, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями (арк. справи 1, 51).

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1500,00 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань зі Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 291,371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови про накладання штрафу, задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Донецькій області про накладання штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ДЦ26253/2184/АВ/П/ТД-ФС від 07.10.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці ( юридична адреса: 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, 82, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот ) гривень 00 коп.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 29 грудня 2021 року.

Повний текст рішення виготовлено 06 січня 2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.В. Зінченко