Справа № 320/2267/20
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2267/20 Головуючий у 1 інстанції: Терлецька О.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Костюк Л.О.

За участю секретаря Мельник К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 КАС України, адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича від 18 лютого 2020 року (ВП №61315650) про стягнення з боржника ОСОБА_1 основної винагороди в розмірі 1143100,98 (один мільйон сто сорок три тисячі сто) гривень, 98 коп.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт посилається на те, що ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 18 червня 2021 року у справі №752/17111/13-ц, зокрема, визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про відкриття виконавчого провадження № 61315650 від 18.02.2020 р. з примусового виконання виконавчого листа № 752/17111/13-ц, виданого Голосіївським районним судом м. Києва 07.03.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором.

20 грудня 2021 року електронною поштою та 24 грудня 2021 року засобами поштового зв`язку до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

28 грудня 2021 року до суду апеляційної інстанції від позивача - ОСОБА_1 надійшли пояснення по справі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 27 липня 2016 року Апеляційний суд м. Києва ухвалив рішення у цивільній справі №752/17111/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "ОТІЇ Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного підприємства "Ф-Студія" про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким, зокрема, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" заборгованість за кредитним договором № МL-001/034/2008 від 21 березня 2008 року станом 17 червня 2013 року у розмірі 464 323, 64 долари США, що за офіційним курсом НБУ станом на день розрахунку становить 3 710 611 грн. 49 коп., з яких: 431 541,82 доларів США - заборгованість за кредитом, 32781,82 доларів США - заборгованість за процентами; та 82 940 грн. пені.

Оригінальний примірник судового рішення зберігається у матеріалах справи №752/17111/13-ц в Голосіївському районному суді м. Києва.

07 березня 2017 року Голосіївським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №752/17111/13-ц на примусове виконання зазначеного вище рішення суду.

В квітні 2019 року представник стягувача АТ «ОТП Банк» звернувся до Васильківського МРВ ДВС ГТУЮ у Київській області із заявою про примусове виконання рішення суду.

03 квітня 2019 року Головним державним виконавцем Васильківського МРВ ДВС ГТУЮ у Київській області Назаренко О.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №752/17111/13-ц від 07.03.2017 року про примусове стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 464323,64 доларів США та 82940,00 гривень пені.

06 травня 2019 року боржник ОСОБА_1 оскаржила постанову Головного державного виконавця Васильківського МРВ ДВС ГТУЮ у Київській області Назаренко О. Ю. про відкриття виконавчого провадження від 03.04.2019 року до Голосіївського районного суду м. Києва (справа №752/17111/13-ц, провадження №4-с/752/52/20, суддя Шкірай М. І. ).

29 січня 2020 року Головним державним виконавцем Васильківського МРВ ДВС ЦМРУ Міністерства юстиції (м. Київ) Назаренко О.Ю. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

18 лютого 2020 року Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченко І. П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61315650 на підставі виконавчого листа №752/17111/13-ц, виданого Голосіївським районним судом м. Києва 07 березня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» " заборгованість за кредитним договором № МL-001/034/2008 від 21 березня 2008 року станом 17 червня 2013 року у розмірі 464 323, 64 долари США, що за офіційним курсом НБУ станом на день розрахунку становить 3 710 611 грн. 49 коп., з яких: 431 541,82 доларів США - заборгованість за кредитом, 32781,82 доларів США - заборгованість за процентами; та 82 940 грн. пені.

Одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченко І. П. винесена постанова від 18 лютого 2020 року про стягнення з боржника основної винагороди в розмірі 1 143 100,98 гривень.

Не погоджуючись із постановами відповідача про відкриття виконавчого провадження та про стягнення з боржника основної винагороди, позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (набув чинності 05 жовтня 2016 року, далі - Закон № 1404-VІІІ).

За приписами частини 1 статті 1 Закону №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VІІІ, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 № 1403-VIII (далі - Закон № 1403-VIII, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 1 вищевказаного Закону передбачено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 Закону № 1403-VIII, діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється з дотриманням принципів: 1) верховенства права; 2) законності; 3) незалежності; 4) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 5) обов`язковості виконання рішень; 6) диспозитивності; 7) гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; 8) розумності строків виконавчого провадження; 9) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Положеннями ч.ч. 1-2 ст. 31 Закону № 1403-VIII закріплено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 31 Закону № 1403-VIII, основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною 4 статті 31 Закону № 1403-VIII визначено, що основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно ч. 7 ст. 31 Закону № 1403-VIII, приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

На виконання статті 31 Закону № 1403-VIII, постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2016 року № 643 затверджено Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця (далі - Порядок № 643).

Пунктом 19 Порядку № 643 визначено, що приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 липня 2016 року Апеляційний суд м. Києва ухвалив рішення у цивільній справі №752/17111/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "ОТІЇ Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного підприємства "Ф-Студія" про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким, зокрема, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" заборгованість за кредитним договором № МL-001/034/2008 від 21 березня 2008 року станом 17 червня 2013 року у розмірі 464 323, 64 долари США, що за офіційним курсом НБУ станом на день розрахунку становить 3 710 611 грн. 49 коп., з яких: 431 541,82 доларів США - заборгованість за кредитом, 32781,82 доларів США - заборгованість за процентами; та 82 940 грн. пені (Т. 1 а.с. 13-15).

07 березня 2017 року Голосіївським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №752/17111/13-ц щодо примусового виконання вищевказаного рішення (Т. 1 а.с. 16).

Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І. П. від 18 лютого 2020 року ВП №61315650 відкрито виконавче провадження щодо виконання вказаного виконавчого листа № 752/17111/13-ц виданого 07 березня 2017 року Голосіївським районним судом м. Києва (Т. 1 а.с. 27).

Одночасно із зазначеною постановою Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченко І. П. винесена постанова від 18 лютого 2020 року про стягнення з боржника основної винагороди, якою вирішено стягнути з боржника - ОСОБА_1 основну винагороду в сумі 1 143 100,98 грн. (Т. 1 а.с. 29).

Як зазначив суд першої інстанції, позивач обгрунтовує позов тим, що, оскільки підставою для стягнення з боржника основної винагороди у даному виконавчому провадженні №61315650 є постанова приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 18 лютого 2020 року, яку було винесено з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а постанова про стягнення з боржника основної винагороди винесена вже після неправомірного відкриття зазначеного виконавчого провадження, тобто, є наслідком незаконних попередніх дій приватного виконавця Голяченка І.П., тому вона також не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та підлягає скасуванню

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява не містить обгрунтування протиправності саме стягнення основної винагороди виконавця.

З даного приводу, слід зазначити наступне.

Аналізуючи положення Закону № 1404-VIII, які регулюють діяльність приватних виконавців, та статті 31 Закону № 1403-VIII, колегія суддів приходить до висновку, що стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання виконавчих документів. Примусове виконання виконавчих документів розпочинається з моменту прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено законом. Тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження виконавець повинен вирішити питання про стягнення основної винагороди приватного виконавця.

Даний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеним у постанові від 24 грудня 2021 року у справі № 200/3149/21-а.

Як зазначає апелянт, позивачем своєчасно та у визначений законом спосіб було оскаржено постанову Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. про відкриття виконавчого провадження.

Так, ОСОБА_1 до апеляційної скарги додано копію ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 18 червня 2021 року у справі №752/17111/13-ц провадження №4-с/752/63/21.

Із вищевказаного судового рішення вбачається, що Голосіївським районним судом міста Києва, зокрема, визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про відкриття виконавчого провадження № 61315650 від 18.02.2020 р. з примусового виконання виконавчого листа № 752/17111/13-ц, виданого Голосіївським районним судом м. Києва 07.03.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до відмітки на копії даного судового рішення, ухвала набрала законної сили 25 серпня 2021 року.

Колегією суддів, також, встановлено, що, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 18 червня 2021 року у справі №752/17111/13-ц, провадження № 4-с/752/63/21, якою, зокрема, визнано протиправною та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження, набрала законної сили 25 серпня 2021 року.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З вищевказаного вбачається, що рішенням суду, яке набрало законної сили встановлено протиправність та скасовано постанову Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про відкриття виконавчого провадження № 61315650 від 18.02.2020 р.

Щодо посилання відповідача у відзиві на апеляційну скаргу на те, що ним 20 жовтня 2021 року було подано апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18.06.2021 у справі № 752/1711 1/13-ц, на підтвердження чого надає копію апеляційної скарги разом з копією квитанції від 20.10.2021 р. про направлення її до суду, слід зазначити наступне.

Колегія суддів зазначає, що станом на час розгляду даної справи - 04 січня 2022 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні будь-які відомості щодо судових рішень, прийнятих судом апеляційної інстанції за результатами отримання апеляційної скарги відповідача на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18.06.2021 по справі № 752/17111/13-ц провадження №4-с/752/63/21, надісланої до суду 20 жовтня 2021 року.

Водночас, колегія суддів повторно наголошує на тому, що ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 18.06.2021 у справі № 752/1711 1/13-ц, провадження №4-с/752/63/21 набрала законної сили 25 серпня 2021 року.

Оскільки, судовим рішенням, яке набрало законної сили визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про відкриття виконавчого провадження від 18 лютого 2020 року ВП № 61315650, колегія суддів вважає, що зазначене вказує на протиправність постанови відповідача про стягнення з боржника основної винагороди від 18 лютого 2020 року ВП №61315650, яка виноситься одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, а тому, вона підлягає скасуванню.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Керуючись ст. ст. 229, 243, 287, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про стягнення з боржника основної винагороди від 18 лютого 2020 року ВП №61315650.

Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича (08130, Київська обл., Києво-Святошинський р., с. Петропавлівська Борщагівка, вулиця Соборна, 10-Г, офіс 204) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в загальному розмірі 26 275 (двадцять шість тисяч двісті сімдесят п`ять) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Костюк Л.О.