Справа № 120/17869/21-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

м. Вінниця

04 січня 2022 р. Справа № 120/17869/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Бошкова Юлія Миколаївна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1

до: Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки

про: визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 13.12.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві 10-денний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- зазначення в яку саме довідку (номер, дата видачі) позивач вважає за необхідне внести зміни шляхом визначення надбавки за особливості проходження служби в розмірі 100% та премії в розмірі 130%;

- надання суду належним чином засвідчених копій довідок Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 05.02.2021 та від 15.03.2021;

- подання до суду обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням причин, які могли б бути визнані судом поважними для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

28.12.2021 до суду подано заява, за змістом якої позивач вказує, що 04.10.2021 він звернувся до Вінницького ОТЦК та СП із заявою, в якій просив внести зміни до довідки про грошове забезпечення, врахувавши надбавки за особливості проходження служби в розмірі 100% та премії - 130%. Як вказує ОСОБА_1 , листом від 19.10.2021 відповідач відмовив у видачі довідки з вищезазначеними відсотковими значеннями складових грошового забезпечення. Відтак, саме ця відмова суб`єкта владних повноважень стала підставою для звернення за захистом порушеного права. При цьому, позивач зазначає, що з часу отримання відмови на його звернення до звернення до суду пройшло півтора місяця, тому підстав для звернення із заявою про поновлення пропущеного строку відповідно до ст. 123 КАСУ останній не вбачає.

Окрім того, позивач наголошує, що в позовній заяві ним не ставиться питання про внесення змін саме до довідок від 03.02.2021 чи від 18.03.2021, а про видачу оновленої довідки (на виконання рішення суду від 11.01.2021 у справі №120/6168/20-а) з врахування надбавок за особливості проходження служби в розмірі 100% та премії в розмірі 130%, які Вінницький ОТЦК та СП відмовляється включити до його грошового забезпечення, на підставі якого повинен бути здійснений перерахунок пенсії ГУ ПФУ у Вінницькій області.

Надаючи оцінку доводам позивача, викладених у заяві від 28.12.2021, суд зазначає наступне.

На виконання ухвали суд про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_1 надано дві довідки Вінницького ОТЦК та СП від 03.02.2021, яка супровідним листом від 05.02.2021 направлена ГУ ПФУ у Вінницькій області та довідку від 18.03.2021, яка супровідним листом від 19.03.2021 направлена ГУ ПФУ у Вінницькій області.

Окрім того, за змістом заяви від 28.12.2021 позивач фактично вказав, що він не бажає внести зміни до одної із вищезазначених довідок, а просить видати нову довідку із зазначення відсоткого розміру надбавки за особливості проходження служби - 100% та премії у розмір - 130%.

Відтак, позивачем частково виконано вимоги ухвали суду від 13.12.2021.

Водночас, ОСОБА_1 не подано обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення із зазначенням причин, які могли б бути визнані судом поважними для поновлення пропущеного строку звернення до суду, адже останній вважає, що строк звернення ним не пропущено, оскільки останній необхідно обчислювати з моменту отримання ним листа від 19.10.2021.

З приводу вищезазначених доводів позивача, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, перебіг строку для звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відтак, відлік шестимісячного строку звернення до суду з даним позовом необхідно обчислювати з моменту отримання позивачем довідки Вінницького ОТЦК та СП від 18.03.2021, з розмірами складових грошового забезпечення якої не погоджується позивач, адже в такій довідці визначено розмір надбавки за особливості проходження служби - 94,3% та розмір премії - 35%.

Водночас, позовну заяву подано до Вінницького окружного адміністративного суду 08.12.2021, тобто із пропущенням строку звернення до суду.

Щодо відліку строку звернення із адміністративним позовом, суд зазначає, що порівняльний аналіз термінів "дізнався" та "повинен дізнатися", що містяться в ч. 2 ст. 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. При визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Крім того, поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Окрім того, Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних спорів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 по справі № 240/12017/19, зазначив, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відтак, отримання позивачем листа від 19.10.2021 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в цьому випадку.

При цьому, зі змісту позову вбачається, що позивачем отримана довідка від 18.03.2021 (у позові помилково зазначено від 15.03.2021) одразу після її видання Вінницьким ОТЦК та СП, відтак, ОСОБА_1 знав про розміри складових грошового забезпечення, що зазначенні в такій довідці ще до звернення до відповідача із заявою від 04.10.2021 та, як наслідок, до отримання листа Вінницького ОТЦК та СП від 19.10.2021.

Крім того, Верховний Суд у своїх рішеннях, зокрема від 08.08.2019 у справі № 127/13736/16-а зазначив, що "незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами."

З огляду на викладене позивачем не наведено будь-яких доводів та не надано доказів в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, в силу чого, суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у рішеннях від 20.05.2010 в справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 року в справі "Наталія Михайленко проти України" ЄСПЛ зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою.

У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії" та "Девеер проти Бельгії" Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі "Мельник проти України" зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що підставою для поновлення строку звернення до суду мають бути причини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення позивача і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення позивачем процесуальної дії.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем не в повній мірі виконано вимоги ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 13.12.2021, адже не надано суду доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, що є підставою для повернення позовної заяви.

Згідно із п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч. 2 ст. 123 КАС України).

Керуючись ст. 121, 122, 123, 169, 248, 256, 295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна