Справа № 548/2494/21
Суддя: Старокожко В. П.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/2494/21
Провадження № 2-а/548/50/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2021 Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Старокожка В.П.,

секретаря судових засідань - Листопад В.Л.,

розглянувши у судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Книш Сергій Іванович, до Держаної служби України з безпеки на транспорті, представник відповідача - адвокат Сідоров Дмитро Дмитрович, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд скасувати постанову ВМ № 00000170 від 18.10.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.132-1 КУпАП.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 18.10.2021 транспортний засіб DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , належний на праві власності позивачу, допустив рух із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, а саме, з перевищенням загальної маси транспортного засобу на 13,7% (10.557 т), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 15.7 % (8.315 т), внаслідок чого відповідачем 18.10.2021 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України ВМ № 00000170, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (34 000,00 грн).

Разом з тим, позивач вважає вказану постанову протиправною, оскільки транспортний засіб DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , перебував у користуванні іншої особи, а саме ПП «Хорольська спілка перевізників», крім того, позивач зазначає, що постанова складена на власника тягача, а власником причепа є інша особа, а тому позивач не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Крім того, представник позивача зазначає, що учасників дорожнього руху не проінформовано належним чином, оскільки зона габаритно-вагового контролю не була облаштована дорожніми знаками. Також, сторона позивача посилається на відсутність необхідного обсягу інформації в постанові про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 283 КУпАП.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати спірну постанову протиправною та скасувати її.

Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області Старокожка В.П. від 08.11.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору при подачі позову.

25.11.2021 після виправлення позивачем недоліків позовної заяви відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в межах спрощеного позовного провадження.

10.12.2021 ухвалою суду забезпечено позов ОСОБА_1 шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП № 67711904 відкритому державним виконавцем Хорольського ВДВС у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Представником відповідача Держаної служби України з безпеки на транспорті у визначений судом строк подано відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги не визнав та зазначив, що винесена інспектором постанова ВМ № 00000170 від 18.10.2021 є законною. Так, відповідач на рахунок доводів позивача щодо неналежного суб`єкта правопорушення зазначив, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження наявності відомостей про належного користувача транспортного засобу DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів на момент розгляду справи, а за відсутності таких відомостей адміністративну відповідальність повинна нести фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб - ОСОБА_1 . Крім цього, представник відповідача зазначає, що сідловий тягач DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричіп BODEX JANMIL NW1S, д.н.з. НОМЕР_2 є одним транспортним засобом, але саме сідловий тягач як автопоїзд (транспортний состав) може вважатись великоваговим та саме власник вказаного транспортного засобу, за п. 22.5. ПДР України та ч. 2 ст. 132-1 КУпАП підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами. Також представник позивача наголошує, що учасники дорожнього руху були проінформовані належним чином, оскільки дорожні знаки 5.70 "Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху" були в зоні габаритно-вагового контролю, крім того, належним видом інформування особи про фіксацію автоматичними пунктами є розміщення відповідних оголошень на офіційному веб-сайті Мінінфраструктури за посиланням: https://mtu.gov.ua/news/32410.html від 26.11.2020 року. Також представник відповідача зазначив, що постанова ВМ № 00000170 від 18.10.2021 відповідає Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, а також містить необхідну інформацію, передбачену КУпАП. Крім цього, сторона відповідача вважає витрати на правничу допомогу необгрунтованими, а також клопотала про об`єднання 35-ти справ, які перебувають в провадженні Хорольського районного суду, в одне провадження.

23.12.2021 представник позивача подав суду пояснення до позову, з яких слідує, що позивач не є суб`єктом адміністративного правопорушення, за вчинення якого на нього наклали стягнення, так як ОСОБА_1 є власником сідлового тягача, натомість з договору оренди, товарно-транспортної накладної та наказу вбачається, що 18.10.2021 сідловий тягач DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом рухався завантаженим по автомобільній дорозі під керуванням водія перевізника ПП «Хорольська спілка перевізників» ОСОБА_2 та не перебував в розпорядженні ОСОБА_1 . Крім того, оскаржувана постанова не відповідає вимогам вказаної раніше Інструкції та Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспортів автоматичному режимі, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2019, а саме постанова не містить смуги руху, напрямку руху, інформації про напівпричеп, категорію, тип, масу транспортного засобу та іншу інформацію. Крім цього, представник представник позивача зазначає, що розгляд справи здійснено не за місцем оброблення правопорушень, тобто не в Державному агенстві автомобільних доріг, а в приміщенні Державної служби України з безпеки на транспорті. Також відповідачем не надано свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки - технічного засобу WAGA WIM-35 зав. № 1, а також акту введення в експлуатацію вказаного технічного засобу. Крім того, представник позивача посилається на рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, яким визнано неконституційність положень ст. 14-1 КУпАП, яка за змістом аналогічна ст. 14-3, згідно якої позивача притягнуто до відповідальності, тому наголошував, що притягнення власника сідлового тягача ОСОБА_1 до адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП не відповідає Конституції України. Крім цього, порушено принцип індивідуальної визначеності, а також шляхом складання постанови в автоматичному режимі порушується право на захист позивача.

В судове засідання, призначене в спрощеному провадженні з повідомленням учасників справи, сторони та їх представники не з`явились, клопотань про відкладення судового засідання суду не направили.

Ухвалою Хорольського районного суду від 23.12.2021 в задоволенні клопотання представника відповідача про об`єднання адміністративних справ відмовлено.

Враховуючи неявку учасників справи, суд проводить судове засідання, керуючись положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України.

Розглянувши позовні вимоги, дослідивши доводи сторін та докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Фактичні обставини, встановлені судом.

18.10.2021 транспортний засіб DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , належний на праві власності позивачу, допустив рух із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, а саме, з перевищенням загальної маси транспортного засобу на 13,7% (10.557 т), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 15.7 % (8.315 т)

За результатами фіксації в автоматичному режимі адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті винесено постанову ВМ № 00000170 від 18.10.2021, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 грн, що підтверджується копією вказаної постанови.

З товарно-транспортної накладної № 2 від 18.10.2021, договору оренди транспортних засобів від 31.05.2019, акту прийому-передачі від 15.07.2021 та наказу про прийняття на роботу від 07.10.2021, вбачається, що транспортний засіб DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , який використовується на правах оренди автомобільним перевізником ПП «Хорольська спілка перевізників», 18.10.2021 рухався від м. Кременчук до м. Полтави під керуванням найманого працівника вказаного підприємства - водія ОСОБА_2 , з вагою нетто 20.66 т, загальна вага - 35,94 т.

Копіями акту прийняття робіт з поточного середнього ремонту від 07.10.2021, сертифікату перевірки типу від 13.04.2021 та сертифікату відповідності від 18.06.2021 підтверджується встановлення елементів системи моніторингу за станом доріг та умовами руху на 74+810 автомобільної дороги державного значення М-22 Полтава-Олександрія, відповідність встановленого приладу для зважування транспортних засобів WAGA WIM-35 зав. № 1 застосованим вимогам технічного регламенту та стандартам ДСТУ. Прилад призначений для визначення маси транспортного засобу, навантаження на вісь та на групу осей упродовж його проїзду через вантажоприймальний пристрій ваг.

З проекту дорожніх об`єктів зазначеної ділянки автодороги вбачається, що знаки 5.70 "Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху" встановлені на 74+810 автомобільної дороги державного значення М-22 Полтава-Олександрія.

З листа Державного агенства автомобільних доріг України від 03.11.2021 слідує, що майданчик зважування в русі WIM07 було споруджено на км 74+810 автомобільної дороги державного значення М-22 Полтава-Олександрія в межах с. Підгорівка у 4-му кварталі 2020, станом на 01.11.2021 зазначений майданчик знаходиться в зоні дії дорожніх знаків 5.70 «Фото-, відео фіксування порушень Правил дорожнього руху» з табличками 7.2.1 «Зона дії» (3 км), які були встановлені на під`їзді до с. Підгорівка з боку м. Полтава на км 72+500 (праворуч) та з боку м. Кременчук на км 75+500 (ліворуч) у 1-му кварталі 2019 року.

Норми права, застосовані судом.

Положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 103 (далі - Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 229 КУпАП від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право, зокрема, на автомобільному транспорті - посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2); керівник перевізника, який в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, його заступники та контролери (частина третя статті 119, частина п`ята статті 133, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135)

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно з ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Приміткою до ст. 132-1 КУпАП передбачено, що підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Згідно ч. 1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1 ст. 279-7 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили:

1)така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння

2)внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

3)особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 279-5 КУпАП у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Згідно п. 2 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою КМУ № 1197 від 14.11.2018, належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до п. 9 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою КМУ № 1174 від 27.12.2019, інформування учасників дорожнього руху про фіксацію автоматичними пунктами (фотозйомку та/або відеозапис) фактів правопорушень здійснюється не пізніше початку роботи таких пунктів на визначених ділянках автомобільних доріг шляхом встановлення відповідних дорожніх знаків в установленому порядку, а також розміщення відповідних оголошень на офіційному веб-сайті Мінінфраструктури.

Згідно положень ч. 4 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності. Згідно ч.ч. 2, 3 вказаної статті постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з п. 1 Розділу II Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021, уповноважені поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, передбачені частинами першою - третьою статті 122 (перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал світлофора, порушення правил зупинки, стоянки, порушення установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху), та частиною першою статті 123 (порушення правил руху через залізничний переїзд, крім в`їзду на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений) КУпАП (далі - адміністративні правопорушення). Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень в уповноваженому органі (підрозділі) Національної поліції України.

Мотивована оцінка аргументів сторін.

Судом встановлено, що у 4-му кварталі 2020 на 74+810 км автомобільної дороги державного значення М-22 Полтава-Олександрія в межах с. Підгорівка було споруджено майданчик зважування в русі WIM07 для здійснення контролю виконання великогабаритними і великоваговими транспортними засобами встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час їх руху автомобільними дорогами, а також для відповідної фіксації адміністративних правопорушень за допомогою засобів фото- і кінозйомки, у тому числі в автоматичному режимі.

В матеріалах справи наявні сертифікат перевірки та сертифікат відповідності, а також копія акту прийняття робіт від 07.10.2021, якими підтверджується встановлення елементів системи моніторингу за станом доріг та умовами руху на 74+810 автомобільної дороги державного значення М-22 Полтава-Олександрія, а також відповідність встановленого приладу для зважування транспортних засобів WAGA WIM-35 зав. № 1 застосованим вимогам технічного регламенту та стандартам ДСТУ. Зазначений прилад WAGA WIM-35 призначений для визначення маси транспортного засобу, навантаження на вісь та на групу осей упродовж його проїзду через вантажоприймальний пристрій ваг.

З наведеного вбачається, що вказаний зважувальний прилад зданий в експлуатацію, відповідає законодавчим вимогам та вимогам ДСТУ та станом на 15.10.2021 пройшов повірку.

Судом встановлено, що 18.10.2021 транспортний засіб DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , належний на праві власності позивачу, допустив рух із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, а саме, з перевищенням загальної маси транспортного засобу на 13,7% (10.557 т), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 15.7 % (8.315 т), що відповідає об`єктивній стороні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

18.10.2021 посадовою особою Державної служби України з безпеки на транспорті Колєснік Н.Г. винесено постанову ВМ № 00000170, якою притягнуто власника транспортного засобу DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 грн.

Оцінюючи доводи представника позивача щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, у зв`язку з неналежним суб`єктом адмінісративної відповідальності, яким є користувач транчпортного засобу ПП «Хорольська спілка перевізників», а не власник ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, і це не заперечується позивачем, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу - сідлового тягача DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 .

Разом з тим, вказаний транспортний засіб на час вчиненняправопорушення переданий та перебуває у користуванні іншої особи, а саме приватного підприємства «Хорольська спілка перевізників» згідно договору оренди (суборенди) транспортних засобів від 31.05.2019.

Частиною 1 ст. 14-3 КУпАП визначені суб`єкти адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, якими можуть бути фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а також належний користувач транспортного засобу, за умови, що відомості про такого користувача внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Разом з тим, позивач не надав суду доказів того, що відомості про ПП «Хорольська спілка перевізників» як належного користувача транспортного засобу DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

За таких обставин адміністративна відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху транспортним засобом DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , автомобільними дорогами покладається на власника сідлового тягача ОСОБА_1 .

Разом з тим, за умови наявності користувача вказаного транспортного засобу, у відповідності до положень ч. 1 ст. 279-7 КУпАП, позивач не був позбавлений можливості звільнитись від адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили ПП «Хорольська спілка перевізників», як особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася б особисто до Держаної служби України з безпеки на транспорті із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

З огляду на те, що ні сторона позивача, ні сторона відповідача не надала суду інформації про відповідне звернення належного користувача до уповноваженого органу за фактом перевищення 18.10.2021 встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху транспортного засобу DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , та з урахуванням того, що позивачем не надано суду відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів про внесення належного користувача вказаного транспортного засобу, суд приходить до висновку про те, що ПП «Хорольська спілка перевізників» не є належним користувачем транспортного засобу DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , в розумінні ч. 1 ст. 14-3 КУпАП.

Не заслуговують на увагу доводи представника позивача про те, що не підлягає адміністративній відповідальності ОСОБА_1 , який є власником сідлового тягача, а не причепу, зважаючи на наступне.

У частині першій статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» зазначено, що транспортний засіб спеціалізованого призначення - це транспортний засіб, який призначений для перевезення певних категорій пасажирів чи вантажів (автобус для перевезення дітей, осіб з інвалідністю, пасажирів певних професій, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, ритуальний автомобіль тощо) та має спеціальне обладнання (таксі, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо).

Напівпричіпом визнається причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра мас транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача.

У статті 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України 14 жовтня 1997 року № 363, визначено, що сідельний тягач - це автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, причіп - це транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортного засобу належать напівпричепи і причепи-розпуски.

Транспортним засобом визнається пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Вантажним автомобілем є автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів.

Автопоїзд (транспортний состав) - це механічний транспортний засіб, що з`єднаний з одним або кількома причепами за допомогою зчіпного пристрою, а експлуатацією транспортного состава є транспортування тягачем причепа згідно з інструкцією щодо його використання (відповідність причепа тягачу, наявність страхового з`єднання, єдиної системи сигналізації, освітлення тощо).

Згідно пункту 2.13 Правил дорожнього руху транспортний засіб для перевезення вантажів складається з тягача відповідної категорії та причепу.

Із урахуванням викладеного, належний позивачу напівпричіп, як транспортний засіб, приводиться у рух за допомогою сідельного тягача. Сідельний тягач із з`єднаним із ним напівпричепом є транспортним засобом спеціалізованого призначення. Сідельний тягач та з`єднаний із ним напівпричіп, що мають єдину систему гальмування, освітлення, експлуатуються як транспортний засіб з метою перевезення вантажів певних категорій.»

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 січня 2021 року по справі № 761/33776/19.

Таким чином, сідловий тягач DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , та спеціалізований напівпричіп BODEX JANMIL NW1S, д.н.з. НОМЕР_2 є одним транспортним засобом, але саме сідловий тягач як автопоїзд (транспортний состав) може вважатись великоваговим та саме власник вказаного транспортного засобу, за п. 22.5. ПДР України та ч. 2 ст. 132-1 КУпАП підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами.

Крім того, доводи представника позивача щодо застосування аналогії закону до ст. 14-3 КУпАП, а саме рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, яким визнано неконституційність положень ст. 14-1 КУпАП, суд не вважає доречними, зважаючи на наступне.

Вказаним рішенням було встановлено порушення принципу індивідуальної визначеності, невизначеність складу адміністративного правопорушення під час притягнення до відповідальності власників, а також встановлено невідповідність положень про суб`єкта, який підлягає адміністративній відповідальності в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яким може бути як фізична так і юридична особа, положенням Загальної та Особливої частин (ст.ст. 9, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 27, 30, 31, 32 КУпАП), з яких вбачається, що суб`єктом адміністративної відповідальності є лише фізична особа.

Разом з тим, положеннями ст. 14-3 КУпАП чітко визначено, що суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 та ч. 3 ст. 132-1 КУпАП, може бути як фізична, так і юридична особа.

Зазначена норма доповнила КУпАП згідно із законом від 11.09.2019 та є в редакції Закону № 1582-IX від 29.06.2021, тобто значно пізніше після рішення КСУ від 22.12.2010 таким чином законодавцем враховано положення вказаного рішення та конкретизовано правопорушення, за вчинення яких може нести відповідальність юридична особа.

Крім того, Конституційний суд, мотивуючи своє рішення, зазначав, що ст. 14-1 КУпАП встановлює особливості притягнення до адміністративної відповідальності саме власників (співвласників) транспортних засобів, однак безпосередньо не визначає складу правопорушення, натомість ст. 14-3 КУпАП містить посилання на статті Особливої частини кодексу, які визначають склад правопорушення, за вчинення яких може нести відповідальність власник транспортного засобу, в тому числі юридична особа.

Таким чином, посилання сторони позивача на рішення КСУ від 22.12.2010 є неактуальним, оскільки ст. 14-3 КУпАП є більш конкретизованою, доповнила кодекс після ухвалення рішення КСУ від 22.12.2010, на даний час не визнана неконституційною, а тому суд не може застосувати аналогію закону до цих правовідносин.

Крім того, суд не приймає доводи представника позивача щодо неналежної поінформованості учасників дорожнього руху про встановлення габаритно-вагового контролю, оскільки з матеріалів справи, зокрема, з проекту дорожніх об`єктів 74+810 км автомобільної дороги державного значення М-22 Полтава-Олександрія та листа Державного агенства автомобільних доріг України від 03.11.2021 вбачається, що станом на 01.11.2021 зазначений майданчик знаходиться в зоні дії дорожніх знаків 5.70 «Фото-, відео фіксування порушень Правил дорожнього руху».

Доказів, які б підтверджували відсутність таких знаків на маршруті транспортного засобу DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , позивачем не подано суду.

Також, суд не бере до уваги аргументи представника позивача щодо відсутності необхідного обсягу інформації в постанові про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 283 КУпАП.

Так, з копії постанови від 18.10.2021 вбачається, що в ній наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, повну масу транспортного засобу, навантаження на строєні осі

Що стосується інформації щодо смуги руху, напрямку руху, максимально дозволеного навантаження на вісь, марки, моделі, державного номерного знаку причепу, категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількість коліс) на вісі, суд вважає, що така інформація не є обов`язковою для встановлення складу правопорушення та зазначається уповноваженою особою за можливості встановлення такої інформації.

При цьому, в п. 3 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті (далі - Інструкція), зафіксовані в автоматичному режимі, на яку посилається представник позивача, не містить посилання на форму постанови відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції та не містить імперативної вимоги щодо встановлення всього обсягу інформації про транспортний засіб.

Таким чином, оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, містить усі передбачені положеннями ст. 283 КУпАП обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладеного стягнення та порядку його сплати, а також порядку ознайомлення та оскарження постанови, а також інші обов`язкові відомості, визначені ст. 283 КУпАП, крім того постанова містить додаткову інформацію про транспортний засіб, визначену Інструкцією.

Крім цього, представник представник позивача посилається на те, що розгляд справи здійснено не за місцем оброблення правопорушень, тобто не в Державному агенстві автомобільних доріг, а в приміщенні Державної служби України з безпеки на транспорті.

Разом з тим суду не надано доказів, що місцем оброблення відповідної інформації є саме Державне агенство автомобільних доріг, оскільки це не вбачається з наданого представником позивача листа від 03.11.2021, інші докази, які б підтверджували цей довод сторони позивача, суду не надано.

Таким чином, проаналізувавши аргументи сторін та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, відповідно складання постанови уповноваженим органом про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за рух транспортним засобом DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм є правомірним.

Посилання представника позивача на порушення права на захист ОСОБА_1 під час притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення 18.10.2021 є безпідставним, оскільки з положень КУпАП вбачається, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, виноситься уповноваженою особою за відсутності правопорушника.

Разом з тим, законодавцем передбачено механізм захисту порушеного права особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме звернення до суду з позовом про скасування спірної постанови, таким чином, звернувшись з адміністративним позовом до Хорольського районного суду, ОСОБА_1 використав належний правовий інструмент з метою захисту своїх прав, крім того, з огляду на те, що позивач має адвоката в якості свого представника, право ОСОБА_1 на захист в даному випадку суд не вважає порушеним.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги про скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення у розмірі 34 000,00 грн, не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , який не звільнений від сплати судового збору, суд покладає судові витрати на позивача, відповідно вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 246, 250 КАС України, ч. 1 ст. 14-3, ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ,

( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 )

представник позивача - адвокат Книш Сергій Іванович,

(Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1728 від 27.06.2017, адреса: м. Полтава, вул. Симона Петлюри, буд. 21)

до Державної служби України з безпеки на транспорті,

(Код , адреса: м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 14)

представник відповідача - адвокат Сідоров Дмитро Дмитрович,

(Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 004551 від 18.08.2021, адреса: м. Одеса, пров. Катаєва, буд. 4)

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Хорольського районного суду від 10.12.2021, у вигляді зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП № 67711904, відкритому державним виконавцем Хорольського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Тур А.В. на підставі виконавчого документа - постанови ВМ № 00000170 від 18.10.2021.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 28.12.2021 року.

Головуючий: