Справа № 200/7826/21
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 р. Справа№200/7826/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А.,

за участі

секретаря судового засідання Перерви Д.В.,

представника позивача Бабенко Г.О.,

представника відповідача Яковлевої А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0-0536 від 17.04.2020 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0-0536 від 17.04.2020 року.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.04.2020 року ГУ ДПС у Донецькій області було винесено податкове повідомлення-рішення від 17.04.2020 року №0-0536, яким нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (код бюджетної класифікації 18010200), податковий період - 2019 рік, сума податкового зобов`язання - 77561 грн. 46 коп.

Позивач вказав, що зі змісту вказаного податкового повідомлення-рішення від 17.04.2020 р. та розрахунку до нього неможливо визначити, яким чином та на підставі яких показників було здійснено визначення суми податкового зобов`язання. За змістом ППР об`єкт нерухомості, на який відповідачем розраховано податок, нібито, є об`єктом житлової нерухомості. Проте вказане суперечить дійсним обставинам.

Згідно з інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно нерухоме майно, на яке нараховано податок (за адресою: АДРЕСА_1 ), за типом майна віднесено до будівель; загальна площа: 2478, 2 кв.м., житлова площа: 509,2 кв.м. Вказаний Реєстр не містить інформації про те. що майно, власником якого є ОСОБА_1 , за типом майна відноситься до об`єкту житлової нерухомості.

Об`єкт нерухомості, власником якого є ОСОБА_1 , за типом майна не є об`єктом житлової нерухомості, як зазначено в оскаржуваному ППР, а включає в себе - як нежитлову нерухомість, так і житлову. Таким чином, розрахунок мав би бути здійснений відповідачем окремо на нежитлову нерухомість (будівлі) та житлову нерухомість (будівлі).

Згідно з розрахунком відповідача необґрунтовано застосована ставка на всю нерухомість як на житлову 0,75 відсотка розміру мінімальної заробітної плати.

Позивач вважає, що ставки, які необхідно було б застосувати: на нежитлову нерухомість - 0,3 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, на житлову нерухомість - 0,75 відсотка розміру мінімальної заробітної плати.

З наведених підстав позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.04.2020 року №0-0536.04.2020 року, винесене ГУ ДПС у Донецькій області.

Ухвалою від 29 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ухвали від 30 вересня 2021 року розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 25 листопада 2021 року закінчено підготовче провадження у справі.

Ухвалою від 16 грудня 2021 року замінено відповідача - Головне управління ДПС у Донецькій області () на його правонаступника - Головне управління ДПС у Донецькій області (код ЄДРПОУ ВП 44070187).

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що базою оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України).

Відповідно даних реєстру платників податків на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки ІС «Податковий блок» встановлено, що у власності громадянина ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) знаходяться будівлі загальною площею 2478,2м2, житловою площею 509,2м2 за адресою: АДРЕСА_2 , тип об`єкта нерухомого майна - інше, який автоматично ідентифікується як житлова нерухомість.

Рішенням Іллінівської ОТГ від 27.06.2018 №І/25-14 встановлено ставку для житлової нерухомості фізичних осіб 0,75% від мінімальної заробітної плати станом на звітний (податковий) рік та складає за 2019 рік - 31,2975 гривень за 1кв. м. Сума податку: ставка х кількість м2 загальної площі об`єкта = 31,2975 х 2478,2 = 77561,46 гривень.

Отже, керуючись підпунктом 266.7.2. пункту 266.7 статті 266 ПК України ГУ ДПС у Донецькій області було сформовано податкове повідомлення-рішення від 17.04.2021 № 0-0536, яким визначено суму грошового зобов`язання за 2019 рік та направлено засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення за місцем податкової реєстрації позивача 15.06.2020 року.

Поштове відправлення ОСОБА_1 було повернуто до Костянтинівської ДПІ без відмітки про вручення платнику через «закінчення терміну зберігання». Отже, відповідно до штампу поштового відправлення, податкове повідомлення-рішення від 17.04.2020 №0-0536 вважається належним чином врученим платнику податків 10.07.2020.

З наведених підстав відповідач просив відмовити ОСОБА_1 в задоволені позову в повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позові, просила їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, надала додаткові пояснення, де зазначила, що після ознайомлення з документами, наданими до позовної заяви з боку позивача, ГУ ДПС у Донецькій області зазначає, що у власності ОСОБА_1 знаходяться об`єкти житлової та нежитлової нерухомості загальною площею 2478,2 м2.

Відповідно до рішення Іллінівської ОТГ від 27.06.2018 №І/25-14 у 2020 році за звітний податковий період 2019 рік до об`єктів житлової нерухомості застосовується ставка 0,75% від мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2019, а до об`єктів нежитлової нерухомості застосовується ставка 0,3% від мінімальної з/п станом на 01.01.2019.

Отже, ставка житлової нерухомості в числовому еквіваленті становить 0,75% * 4173 грн. = 31,2975 грн. за 1 м2, а нежитлової 0,3% * 4173 грн. = 12,519 грн. за 1 м2.

За розрахунком об`єктів житлової нерухомості сума податку складає 30 868,72 грн.

За розрахунком об`єктів нежитлової нерухомості сума податку складає 17174,82 грн.

На підставі викладеного представник відповідача просила суд при розгляді даної справи врахувати розрахунки, наведені в поясненнях відповідача.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , був зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця з 17.12.2007 року, припинений як фізична особа-підприємець 02.11.2015 року, перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області, (Костянтинівська ДПІ, м. Костянтинівка).

Позивачу на праві приватної власності належить нерухоме майно загальною площею 2478,2 кв.м, житлова площа 509,2 кв.м. за договором купівлі-продажу ВМТ/058259 від 01.06.2010 року, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п.1 зазначеного договору купівлі-продажу від 01.06.2010 року, укладеного між Артемівською сільською радою (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець), зареєстрованого в реєстрі за №1053, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського районного нотаріального округу Панасенко І.П., Продавець зобов`язується передати об`єкти приватизації, будівлі, які є комунальною власністю територіальної громади Артемівської сільської ради, Костянтинівського району, Донецької області у власність Покупця, а покупець зобов`язується прийняти ці об`єкти приватизації та оплатити за них грошову суму відповідно до умов, визначених в цьому договорі.

Згідно з п.2 договору об`єкти приватизації, що відчужуються за даним договором розташовані в АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, загальною площею 0,25 га, кадастровий №:34:000:0093.

На земельній ділянці розташовано: житловий будинок, житловою площею 196,90 кв.м., загальною площею 483,00 кв.м. залізобетонні панелі Л-А2, будівля гаражу цеглова, загальною площею 162,70 кв.м., Л-Б1, будівля гаражу цегла/залізобетонна, загальною площею 200,80 кв.м. Л-В1, будівля караульного приміщення цеглова, загальною площею 39,20 кв.м. Л-Д1, житловий будинок, цегловий житловою площею 74,80 кв.м., загальною площею 153,90 кв.м. Л-31, житловий будинок цегловий житловою площею 79,60 кв.м., загальною площею 156,90 кв.м. Л-И1, житловий будинок цегловий житловою площею 78,00 кв.м., загальною площею 162, 10 кв.м., Л-Л1, будівля казарми дерев`яна обкладена цеглою, загальною площею 634,10 кв.м. Л-Н1, будівля складу цеглова загальною площею 77, 80 кв.м. Л-ОІ, будівля котельної-лазня цегла/залізобетонна, загальною площею 85,90 кв.м. Л-П1, будівля споруди № 7 цеглова, загальною площею 171,40 кв.м. Л-Р1, житловий будинок цегловий, житловою площею 79,90 кв.м., загальною площею 150,40 кв.м. Л-К1.

У зв`язку із наявністю у позивача права власності на вказані будівлі відповідачем, відповідно до вимог пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та відповідно до пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України, винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №0-0536 від 17.04.2020 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичною особою, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2019 рік в сумі 77 561,46 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №0-0536 від 17.04.2020 року було направлено поштою за місцем реєстрації ОСОБА_1 відповідно до бази даних ДРФО: АДРЕСА_3 , проте вказане поштове відправлення було повернуто до Костянтинівської ДНІ без відмітки про вручення платнику через «закінчення терміну зберігання».

Вирішуючи справу та надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з Податковим кодексом України (далі - ПК України) та іншими законами.

Пунктом 15.1 статті 15 ПК України передбачено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податку або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 14.1.137 статті 14 ПК України зазначено,що орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

На підставі п. 157 ч. 1 ст. 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Відповідно до підпунктів 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Пунктом 36.5 статті 36 ПК України передбачено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71 -VIII, який набрав чинності з 01.01.2015 року, запроваджено новий місцевий податок, зокрема податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до підпункту 266.7.4 пункту 266.7 статті 266 ПК України органи державної реєстрації прав на нерухоме майно, а також органи, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, зобов`язанні щокварталу у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справлення податку фізичними та юридичними особами, за місцем розташування такого об`єкта нерухомого майна станом на перше число відповідного кварталу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (підпункт 266.1.1 пункт 266.1 статті 261 ПК України). Відповідно до положень підпунктів 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Базою оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України).

Відповідно до підпункту 266.5.1. пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 3 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), на 180 кв. метрів.

Відповідно до підпункту 266.7.2. пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком)

Стосовно доводів позивача про відсутність вручення йому спірного податкового повідомлення-рішення суд зазначає, що згідно з підпунктами 266.7.1 та 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України податкові повідомлення-рішення про сплату сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації).

Відповідно до п.70.7 ст. 70 ПК України фізичні особи-платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до абз. 3 п.58.3 ст. 58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Оскільки місцем реєстрації ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_3 , але поштове відправлення на ім`я позивача було повернуто з відміткою через «закінчення терміну зберігання» відповідно до штампу поштового відправлення, суд погоджує доводи відповідача про те, що податкове повідомлення-рішення від 17.04.2020 року №0-0536 вважається належним чином врученим платнику податків 10.07.2020 року.

Щодо обґрунтованості спірного податкового повідомлення-рішення від 17.04.2020 року №0-0536 суд вказує про таке.

У відповідності до п.3.1. «Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Іллінівської сільської ради», затвердженого рішенням Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області від 27.06.2018 року №1-24-14, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Пунктом 5 Положення встановлено різні ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності, зокрема:

- для об`єктів житлової нерухомості фізичних осіб - 0.75 відсотка розміру мінімальної заробітної плати,

- для об`єктів нежитлової нерухомості фізичних осіб загальною площею понад 150 квадратних метрів - 0,3 відсотка розміру мінімальної заробітної плати,

- для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості юридичних осіб - 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати,

- для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості юридичних та фізичних осіб, які розташовані на окупованих територіях Донецької, Луганської областей та Автономної республіки Крим - 0,3 відсотка розміру мінімальної заробітної плати.

Протягом розгляду справи судом встановлено, що у власності позивача знаходяться об`єкти житлової та нежитлової нерухомості загальною площею 2478,2 м2, а саме:

- житлова:

1) житловий будинок Л-А2 загальною площею 483,0 м2;

2) житловий будинок Л-З1 загальною площею 153,9 м2;

3) житловий будинок Л-И1 загальною площею 156,9 м2;

4) житловий будинок Л-Л1 загальною площею 162,10 м2;

5) житловий будинок Л-К1 загальною площею 150,4 м2.

- нежитлова:

1) будівля гаражу Л-Б1 загальною площею 162,7 м2;

2) будівля гаражу Л-В1 загальною площею 200,8 м2;

3) будівля караульного приміщення Л-Д1 загальною площею 39,2 м2;

4) будівля казарми Л-Н1 загальною площею 634,1 м2;

5) будівля складу Л-О1 загальною площею 77,8 м2;

6) будівля котельної-лазня Л-П1 загальною площею 85,9 м2;

7) будівля споруди №7 Л-Р1 загальною площею 171,4 м2.

Як зазначено вище, відповідно до рішення Іллінівської ОТГ від 27.06.2018 №І/25-14 у 2020 році (за звітний податковий період 2019 рік) до об`єктів житлової нерухомості застосовується ставка 0,75% від мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2019 року, а до об`єктів нежитлової нерухомості застосовується ставка 0,3% від мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2019 року.

Отже, ставка житлової нерухомості в числовому еквіваленті становить 0,75% * 4173 грн. = 31,2975 грн. за 1 м2, а нежитлової 0,3% * 4173 грн. = 12,519 грн. за 1 м2.

Відповідно до підпункту 266.7.1 б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті та відповідної ставки податку,

Відповідно до наданих відповідачем протягом розгляду справи відомостей розрахунок суми податку об`єктів житлової нерухомості складає: (загальна площа «Л-А2» + «Л-З1» + «Л-И1» + «Л-Л1» + «Л-К1» - 120 м2) * 31,2975 грн. = (483,0 + 153,9 + 156,9 + 162,10 + 150,4 -120) * 31,2975 = (1106,3-120)*31,2975 = 986,3*31,2975= 30 868,72 грн.

Базою оподаткування об`єктів нежитлової нерухомості є загальна площа об`єктів, через що сума податку дорівнює: (загальна площа «Л-Б1» + «Л-В1» +»Л-Д1» + «Л-Н1» + «Л-О1» + «Л-П1» + «Л-Р1») * 12,519 грн. = (162,7 + 200,8 + 39,2+ 634,1 + 77,8 + 85,9 + 171,4) *12,519 = 1371,9*12,519 = 17174,82 грн.

Проти наведених розрахунків сторона позивача не заперечила.

Таким чином при розгляді справи встановлено, що спірне податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області №0-0536 від 17.04.2020 року не відповідає приписам закону в частині визначення суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в частині розрахунку такого податку.

Водночас, судом встановлено, що прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення відповідає приписам спеціального законодавства та компетенції податкового органу, через що для захисту порушеного права позивача позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом скасування спірного рішення в частині зайво нарахованого податку 29517,92 грн. В решті заявлених вимог позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що позивачем під час розгляду справи сплачено судовий збір у сумі 908 грн. (а.с.1), підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеній частині позову сума судового збору 345,56 грн.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, ), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0-0536 від 17.04.2020 року - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області () №0-0536 від 17.04.2020 року, яким нараховано ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (код бюджетної класифікації 18010200), податковий період - 2019 рік, частково у сумі 29517 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот сімнадцять) грн. 92 коп.

У задоволенні решти позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області №0-0536 від 17.04.2020 року в сумі 48043,54 грн. - відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, ЄДРПОУ ВП 44070187) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 345 (триста сорок п`ять) грн. 56 коп.

Вступна та резолютивна частина рішення виготовлена та проголошена 16 грудня 2021 року. Рішення складено у повному обсязі 22 грудня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.А. Чекменьов