Справа № 160/11337/21
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 160/11337/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку

письмового провадження

в м. Дніпро апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року (головуючий суддя Юрков Е.О.) в адміністративній справі

за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Крат Юлії Михайлівни

до Департаменту патрульної поліції

про стягнення доплати за службу в нічний час та індексації грошового забезпечення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) через свого представника ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Департаменту патрульної поліції (далі Відповідача), в якому просив суд:

- стягнути з Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) невиплачене грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 19.05.2016 по 31.12.2017 (включно) в розмірі 3906 грн. 00 коп. (три тисячі дев`ятсот шість гривень, 00 коп.);

- стягнути з Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з 19.05.2016 до 31.10.2017 (включно) в розмірі 3375 грн. 17 коп. (три тисячі триста сімдесят п`ять гривень, 17 коп.).

В обґрунтування позовної заяви зазначено про те, що з 19.05.2016 року Позивач проходить службу в Національній поліції України на посаді інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області. Проте за період з 19.05.2016 року по 31.12.2017 року Відповідачем протиправно не було виплачено доплату за службу в нічний час, відповідно до ст. 110 КЗпП України. Позивач посилається на те, що п.п. 3 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Також за період з 19.05.2016 року до 31.10.2017 року Відповідачем не було виплачено індексацію грошового забезпечення, яка є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці, та передбачена ч.5 ст.94 Закону України «Про Національну поліцію» та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року по справі №160/11337/21 адміністративний позов представника ОСОБА_1 адвоката Крат Юлії Михайлівни до Департаменту патрульної поліції про стягнення доплати за службу в нічний час та індексації грошового забезпечення задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не проведення ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час з травня 2016 року по грудень 2017 року, а також індексації грошового забезпечення за період з травня 2016 по жовтень 2017 року.

Стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час за період з 19.05.2016 року по 31.12.2017 року (включно) в розмірі 3906 грн. 00 коп. (три тисячі дев`ятсот шість гривень, 00 коп.).

Зобов`язано Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19.05.2016 року 2016 по 31.10.2017 року.

В задоволенні іншої частини вимог відмовлено (а.с. 116-121).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що грошове забезпечення у вказаний період часу Позивачу виплачувалось в граничному розмірі, встановленому відповідними наказами Департаменту патрульної поліції. Також вказує на те, що відповідно до положень ст. 19 Конституції України, а також, що акти законодавства не мають зворотної дії в часі та регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності, індексація грошового забезпечення поліцейських здійснюється після набрання чинності постановою КМУ від 18.10.2017 № 782, тобто з листопада 2017 року. Вважає, що будь-які законні підстави для здійснення індексації грошового забезпечення Позивача за наведений у позовній заяві період відсутні, а тому дії Відповідача були правомірними і підстав для задоволення позову немає.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Позивач займає посаду інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.

З відомостей про грошове забезпечення встановлено, що Позивачу здійснено доплату за службу в нічний час за період з січень 2018 по березень 2021 (а.с. 24-29).

За період з 19.05.2016 по 31.12.2017 такі доплати не нараховані, що не заперечується Відповідачем.

Відповідач також не проводив індексацію грошового забезпечення Позивача до листопада 2017 року, аргументуючи це, що саме з цього моменту набули чинності зміни внесені до Порядку №1078.

Правомірність не виплати Позивачу доплати за службу в нічний час за період з 19.05.2016 по 31.12.2017 та індексацію грошового забезпечення до листопада 2017 року є предметом судового розгляду у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що:

- Відповідачем допущена протиправна бездіяльність в частині не нарахування та несплати на користь Позивача доплати за службу в нічний час за період з 19.05.2016 по 31.12.2017, виплата якої передбачена положеннями Постанови № 988. За розрахунками суду заборгованість Відповідача перед Позивачем з цієї виплати за даний період становить 3906 грн., у зв`язку з чим суд вказав, що заявлені вимоги в цій частині підлягають задоволенню на вказану суму.

- частиною 5 статті 94 Закону № 580-VIII встановлено право поліцейських на індексацію грошового забезпечення, а Порядком №1078 визначені загальні правила нарахування і виплати індексації. Натомість, Відповідачем приписи ч. 5 ст. 94 Закону № 580 не виконані, у зв`язку з чим вимоги Позивача про зобов`язання Відповідача провести індексацію його грошового забезпечення за період з 19.05.2016 по 31.10.2017 є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1-2 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі Постанова № 988) грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з пп. 3 п. 5 Постанови № 988 поліцейським виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Відповідно до ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» та Постанови № 988 з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 затверджений Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання. (далі Порядок № 260)

Згідно з п. 5 Розділу І вказаного Порядку грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять:

1) посадовий оклад;

2) оклад за спеціальним званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер);

4) премії;

5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 11 Розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

За приписами п. 11 Розділу ІІ Порядку № 260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

З матеріалів справи встановлено, що Позивач в період 2016-2017 роки залучався до чергувань в тому числі в нічний час (відпрацьовано нічні зміни в наступному розрахунку в погодинній кількості: 2016 рік: червень - 8 годин, липень - 56 годин, серпень - 24 години, вересень - 48 годин, жовтень - 24 години, листопад - 48 годин, грудень - 0 годин; 2017 рік: січень - 32 години, лютий - 64 години, березень - 32 години, квітень - 48 годин, травень - 64 години, червень - 48 годин, липень - 48 годин, серпень - 48 годин, вересень - 48 годин, жовтень - 0 годин, листопад - 48 годин, грудень - 56 годин).

Отже, виплата поліцейським доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час передбачена як постановою № 988, так і Порядком № 260, проте Позивачу за період з 19 травня 2016 року по 31 грудня 2017 року така доплата за 744 відпрацьованих нічних годин Відповідачем протиправно не нарахована і не виплачена, про що правильного висновку, задовольняючи позов, дійшов і суд першої інстанції.

При цьому, доводи заявника апеляційної скарги, що Позивачу виплачувалося грошове забезпечення в межах граничних розмірів останнього, визначених наказами Департаменту патрульної поліції, а тому підстави для нарахування доплати за службу в нічний час відсутні, є безпідставними, оскільки відповідно до зазначених вище приписів Постанови № 988 та Порядку № 260 доплата за службу в нічний час є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення поліцейського, який входить до складу грошового забезпечення поліцейського, а обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час є імперативним і ця доплата не може обмежуватися чи взагалі скасовуватися наказами Відповідача.

Крім того, розмір такої доплати розрахований Позивачем з урахуванням п. 11 Розділу ІІ Порядку №260 в сумі 3906 грн. Відповідач не спростовував жодними належними та допустимими доказами.

Стосовно вимоги про зобов`язання Відповідача сплатити заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з 19.05.2016 до 31.10.2017, апеляційний суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 5 статті 94 Закону № 580 грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282-ХІІ), згідно з статтею 1 якого індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Частиною 1 статті 2 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Статтею 18 Закону України від 5 жовтня 2000 року № 2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі Закон № 2017-111) визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі Порядок № 1078, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з абзацом 5 пункту 2 Порядку № 1078 (у редакції до 24 жовтня 2017 року) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року №782, яка набрала чинності 24 жовтня 2017 року, внесено зміни до пункту 2 Порядку № 1078 і доповнено абзац п`ятий після слова «військовослужбовців» словом «поліцейських».

Згідно з пунктом 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Отже, частиною 5 статті 94 Закону № 580-VIII встановлено право поліцейських на індексацію грошового забезпечення, а Порядком № 1078 визначені загальні правила нарахування і виплати індексації. Натомість, Відповідачем приписи ч. 5 ст. 94 Закону № 580 не виконані, у зв`язку з чим колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що є обґрунтованими вимоги Позивача про зобов`язання Відповідача провести індексацію його грошового забезпечення за період з 19.05.2016 до 31.10.2017.

Також апеляційний суд вважає, що доводи Відповідача щодо відсутності правових підстав для нарахування спірної індексації до 24 жовтня 2017 року, тобто до внесення змін до Порядку № 1078, є безпідставними, оскільки Закон № 580-VIII має вищу юридичну силу ніж Порядок № 1078. В іншому положення Порядку № 1078 дозволяли Відповідачу здійснити нарахування і виплату Позивачу індексації грошового забезпечення за спірний період часу.

Отже, право Позивача на індексацію його грошового забезпечення закріплено чинним законодавством України. У зв`язку з цим держава та відповідні державні органи повинні забезпечити реалізацію такого права на проведення індексації грошового забезпечення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про часткове задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року по справі №160/11337/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя А.О. Коршун

суддя Д.В. Чепурнов