Справа № 460/206/21
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2021-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/206/21 пров. № А/857/13887/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу комунального закладу «Рівненський регіональний центр з фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю «Інваспорт» Рівненської обласної ради на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року, прийняте суддею Дудар О.М. у місті Рівному у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального закладу «Рівненський регіональний центр з фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю «Інваспорт» Рівненської обласної ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з адміністративним позовом до комунального закладу «Рівненський регіональний центр з фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю «Інваспорт» Рівненської обласної ради (надалі відповідач) про визнання протиправними дії щодо ненадання належної відповіді на запит про надання інформації від 27.11.2020 року №23-2/10.20 та зобов`язати надати відповідь на даний запит.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідач є бюджетною установою та фінансується з обласного бюджету, а зажадана позивачем інформація й документи є базою для оплати праці тренера-викладача, тобто безпосередньо стосується використання бюджетних коштів, а тому відповідач в розумінні ст.12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року №2939-VI (надалі - Закон №2939-VІ) є розпорядником запитуваної інформації, а позивач запитувачем інформації.

У запиті на інформацію позивач, зокрема, просив надати витяги з журналу обліку роботи тренера, списки спортсменів, облік відвідування спортсменів. Звертає увагу на те, що прізвище, ім`я та по батькові особи не віднесено до конфіденційної інформації про фізичну особу.

Зазначає, що статтею 22 Закону України №2939-VI передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у задоволенні запиту на інформацію.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Відсутність висновку розпорядника інформації щодо наявності хоча б однієї з трьох підстав, передбачених ст.22 вказаного вище Закону означає, що відмова у доступі до публічної інформації є необґрунтованою.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, комунальний заклад «Рівненський регіональний центр з фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю «Інваспорт» Рівненської обласної ради подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідач є розпорядником інформації лише щодо використання бюджетних коштів, а запитувана позивачем інформація такою не являється. У відповіді на запит, відповідач повідомив, що чинним законодавством заборонено збирання, зберігання, використання та поширення інформації про особу без її згоди.

Звернута увага на те, що позивач не просить надати інформацію щодо розміру оплати праці тренера викладача та порядку її нарахування. Ні накази, що стосуються формування груп спортсменів, ні журнали, чи списки спортсменів, чи, тим більше розклад занять не є підставою для здійснення нарахування та виплати заробітної плати тренерам викладачам.

Вважає, що суд не з`ясував, чи є запитувана інформація публічною та такою, що підтверджує використання бюджетних коштів.

Крім того, запитувана інформація стосується не загального кола осіб, а саме осіб з інвалідністю, що відносяться до малозахищеної категорії населення, тому будь які дії, спрямовані на посягання прав таких осіб, окрема, і поширення без їх згоди інформації щодо них, є беззаперечним нанесенням істотної шкоди їх інтересам та переважає суспільний інтерес.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, де зазначає, що запитувана інформація є очевидною базою для оплати праці, адже такі документи безпосередньо доводять виконання професійних обов`язків тренером викладачем ОСОБА_2 , зокрема, відпрацювання 36 годинного тижневого навантаження.

Також покликається на те, що обов`язок відповідача, як суб`єкта, що володіє інформацією є надання належної відповіді на запит або обґрунтованої відмови саме на стадії отримання такого запиту, а не у судовому порядку.

Покликання та розширені обґрунтування відповідача щодо неможливості надання такої інформації не є предметом даного розгляду, оскільки оскаржується саме відповідь на запит №216 від 14.12.2020 року, в якій відсутні такі пояснення.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 23.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до комунального закладу «Рівненський регіональний центр з фізичної культури і спорту інвалідів «Інваспорт» Рівненської обласної ради із запитом №23/10.20 про надання інформації (а.с.8).

У вказаному запиті позивач просив відповідача надати «витяги з наказів за 2015-2020 роки про відання спортсменів комунального закладу «Рівненський регіональний центр з фізичної культури і спорту інвалідів «Інваспорт» Рівненської обласної ради за кожен рік окремо, у яких по прізвищам, ім`ям та по батькові вказати таких спортсменів (із картками обліку спортсменів) та закріплених згідно наказів їхнього тренера-викладача ОСОБА_2 з 36-годинним тижневим навантаженням.

На запит від 23.10.2020 року відповідачем надано відповідь від 03.11.2020 року №195, згідно з якою упродовж 2015-2020 років РРЦ «Інваспорт» не віддавав своїх спортсменів відділення дзюдо (тренер ОСОБА_3 ) в інші заклади, установи, а відтак накази про їх віддання відсутні (а.с.9).

27.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до комунального закладу «Рівненський регіональний центр з фізичної культури і спорту інвалідів «Інваспорт» Рівненської обласної ради з уточнюючим запитом №23-2/10.20 про надання інформації (а.с.10).У вказаному запиті позивач просив відповідача надати:

-копії наказів про зарахування у групи (секції) спортсменів-інвалідів з вадами зору, згідно з відомостями набору (добору), оформленими за 2015-2020 роки за кожен рік окремо та закріплених згідно з наказами їхнього тренера-викладача ОСОБА_3 з 36-годинним тижневим навантаженням;

-витяги з журналів обліку роботи тренера-викладача ОСОБА_3 з розкладом занять по півріччях (рік), списки спортсменів щомісячно, обліку відвідування спортсменів щомісячно та кількості відпрацьованих годин з підписом тренера-викладача з 2015 по 2020 роки;

-документи, накази з погоджувальним розкладом занять відповідними посадовими особами, де підтверджують конкретизоване місце проведення тренувань спортсменів-інвалідів з вадами зору.

У цьому запиті позивач наголосив, що не вимагає від розпорядника інформації персональних даних про спортсменів, що тренуються у комунальному закладі «Рівненський регіональний центр з фізичної культури і спорту інвалідів «Інваспорт». Імена спортсменів, зазначені в журналах обліку, на думку позивача не є інформацією, за допомогою якої можна ідентифікувати конкретну особу. Крім того, просив у разі наявності застережень розпорядника інформації щодо розповсюдження конфіденційної інформації, якою він володіє, надати документи з приховуванням персональних даних спортсменів.

На запит позивача від 27.11.2020 року відповідач листом від 14.12.2020 року №216 (а.с.11) надав відповідь, згідно з якою комунальний заклад «Рівненський регіональний центр з фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю «Інваспорт» Рівненської обласної ради є юридичною особою, що фінансується з обласного бюджету, а тому в межах свої повноважень може надавати лише інформацію щодо використання бюджетних коштів. Надання запитуваної інформації не входить до компетенції закладу в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації». Тренери РРЦ «Інваспорт», у тому числі ОСОБА_3 , не видають жодних наказів про «закріплення». Журнал обліку роботи тренера це документ службового використання, який не містить інформації про використання бюджетних коштів. Окремий розклад занять (тренувань) спортсменів з інвалідністю з вадами зору в РРЦ «Інваспорт» не затверджується. Інформація про розклад занять, що проводиться усіма тренерами закладу із спортсменами з інвалідністю усіх нозологій, є у вільному доступі та розміщена на інформаційних стендах у приміщенні РРЦ «Інваспорт».

Зазначеною відповіддю позивачу також надано копії наказів РРЦ «Інваспорт» про затвердження списків навчальних груп тренерів РРЦ «Інваспорт» на 2015-2016, 2016-2017, 2017-2018, 2018-2019, 2019-2020, 2020-2021 навчальні роки (а.а.с.12-17).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 34 Конституції України закріплює, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

За змістом частин першої, другої статті 7 Закону України від 2 жовтня 1992 року № 2657-XII «Про інформацію» (надалі - Закон № 2657-XII) право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.

Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

За приписами статті 1 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (надалі - Закон № 2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом

Право на доступ до публічної інформації гарантується, з поміж іншого, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (пункт 1 частини першої статті 3 Закону № 2939-VI).

Частинами першою-третьою статті 19 Закону № 2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до ст.12 Закону №2939-VІ, суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Частиною 1 статті 13 Закону №2939-VI встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів.

За приписами ч.2 ст.13 Закону №2939-VІ, до розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють, зокрема, іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

Судом першої інстанції вірно звернуто увагу на те, що рішенням Рівненської обласної ради від 29.11.2019 року №1527 «Про перейменування та затвердження в новій редакції Положення комунального закладу «Рівненський регіональний центр з фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю «Інваспорт» Рівненської обласної ради» комунальний заклад Рівненський регіональний центр з фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю «Інваспорт» Рівненської обласної ради перейменовано в комунальний заклад «Рівненський регіональний центр з фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю «Інваспорт» Рівненської обласної ради (а.с.51).

Зазначеним рішенням затверджено Положення Комунального закладу «Рівненський регіональний центр з фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю «Інваспорт» Рівненської обласної ради» (далі - Положення).

Відповідно до п.1.8 Положення, за своїм правовим статусом Регіональний центр є комунальним закладом, бюджетною установою та фінансується з обласного бюджету.

Регіональний центр є розпорядником бюджетних коштів та самостійно розпоряджається коштами (п.4.8 Положення).

Враховуючи те, що відповідач є бюджетною установою та фінансується з обласного бюджету, а зажадана позивачем інформація й документи є базою для оплати праці тренера-викладача, тобто безпосередньо стосується використання бюджетних коштів, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідач в розумінні статті 12 Закону №2939-VI, є розпорядником запитуваної інформації, а позивач запитувачем інформації.

Частиною першою статті 6 Закону №2939-VI передбачено, що інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні (ча.2 ст.6 Закону № 2939-VI).

Відповідно до ч.7 ст.6 Закону №2939-VI обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону №2939-VI конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.11 Закону №2657-XII, інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Як встановлено судом, у запиті на інформацію позивач, зокрема, просив надати витяги з журналу обліку роботи тренера, списки спортсменів, облік відвідування спортсменів.

Судом вірно звернуто увагу на те, що до конфіденційної інформації про фізичну особу, відповідно до положень Закону №2657-XII належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження. Поряд з цим, прізвище, ім`я та по батькові особи не віднесено до конфіденційної інформації про фізичну особу.

Відмова у наданні інформації є обґрунтованою у разі, якщо розпорядник в листі вказує, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію в інтересах національної безпеки, економічного добробуту чи прав людини.

Однак, в оскаженій відповіді на запит про надання інформації від 27.11.2020 року №23-2/10.20 відповідач не вказує про те, яким чином зазначення прізвища, ім`я та по батькові спортсменів наносить шкоду їхнім інтересам.

За змістом частин першої, другої статті 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити у задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Встановлений статтею 22 Закону № 2939-VI перелік підстав для відмови у задоволенні запиту на інформацію є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 13.01.2019 року у справі № 820/4258/17.

Відтак, враховуючи наведене вище, колегія суддів зазначає, що зазначення у відповіді на запит про те, що інформація про розклад занять, що проводяться усіма тренерами закладу із спортсменами з інвалідністю усіх нозологій, є у вільному доступі та розміщена на інформаційних стендах є протиправним.

Згідно із ч.3 ст. 10-1 Закону №2939-VI,публічна інформація, що містить персональні дані фізичної особи, оприлюднюється та надається на запит у формі відкритих даних у разі додержання однієї з таких умов: 1) персональні дані знеособлені та захищені відповідно до Закону України «Про захист персональних даних»; 2) фізичні особи (суб`єкти даних), персональні дані яких містяться в інформації у формі відкритих даних, надали свою згоду на поширення таких даних відповідно до Закону України «Про захист персональних даних»; 3) надання чи оприлюднення такої інформації передбачено законом; 4) обмеження доступу до такої інформації (віднесення її до інформації з обмеженим доступом) заборонено законом.

Суд першої інстанції вірно вказав на те, що ні Закон №2939-VI, ні Закон №2657-ХІІ не встановлюють обмежень щодо надання запитуваної позивачем інформації в частині прізвища, імені та по батькові.

В оскарженій відповіді на запит від 14.12.2020 року №216 зазначено, що запитувані документи містять інформацію з обмеженим доступом (конфіденційну) - персональні дані осіб, які не надавали згоди на її розголошення.

Поряд з цим, обмеженою у доступі може бути лише інформація, а не документ, який її містить. Відтак, з урахуванням положень Закону №2939-VI у разі запиту на документ, який містить інформацію з обмеженим доступом, її розпорядник повинен надати вказаний документ, забезпечивши при цьому неможливість доступу до обмеженої (у даному випадку конфіденційної) інформації.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, в уточнюючому запиті позивач зазначив, що у разі наявності застережень розпорядника інформації щодо розповсюдження конфіденційної інформації, якою він володіє, просив надати документи з приховуванням персональних даних спортсменів (а.с.10 зворот), однак, відповідач це проігнорував.

Відтак, вірним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу комунального закладу «Рівненський регіональний центр з фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю «Інваспорт» Рівненської обласної ради залишити без задоволення, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року у справі 460/206/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 31.12.2021 року.