Справа № 400/2364/19
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 400/2364/19

адміністративне провадження № К/9901/47385/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2021 року у справі №400/2364/19 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги,

УСТАНОВИВ:

23.12.2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2021 року у справі №400/2364/19 (згідно з трек-номером поштового відправлення надіслано 20.12.2021). Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване передбаченим процесуальним правом контролюючого органу на касаційне оскарження судових рішень, внаслідок повернення попередньо поданих касаційних скарг.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Як вбачається з електронних відомостей з електронної програми діловодство Верховного Суду, касаційна скарга подана скаржником вшосте, раніше подані касаційні скарги на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2021 року у справі №400/2364/19 поверталися скаржнику ухвалами Верховного Суду від 11.06.2021 року, від 26.07.2021 року, від 17.08.2021 року, від 11.10.2021 року, від 01.12.2021 року через не викладення підстав касаційного оскарження судових рішень.

Скаржником вказано підставою касаційного оскарження пункт 4 частини 4 статті 328, пункт 1 частини 2 статті 353 КАС України. Податковим органом зазначено, що судами попередніх інстанцій допущено порушення норм процесуального права, зокрема частини 1 статті 72, частин 1, 2 статті 73, частини 2 статті 74, частини 1 статті 75, частини 1 статті 76, частин 1, 3 статті 90, частин 1-3 статті 242, пунктів 5, 6 частини 4 статті 246 КАС України, що призвело до прийняття необґрунтованих та незаконних судових рішень, та порушені норми матеріального права, а саме: пункт 176.1 статті 176, пункти 177.1, 177.2, 177.4, 177.10 статті 177, пункт 44.3 статті 44, пункт 85.2 статті 85, підпункт "б" пункту 176.1 статті 176, пункт 203.2 статті 203 Податкового кодексу Укарїни.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що подана вчетверте касаційна скарга є ідентичною за змістом попередньо поданим касаційним скаргам, які повернуті скаржнику Верховним Судом через не викладення належним чином обгрунтованих підстав касаційного оскарження судових рішень, що свідчить про неврахування контролюючим органом роз`яснень Верховного Суду щодо викладення підстав касаційного оскарження, наведених в ухвалах Верховного Суду від 11.06.2021 року, від 26.07.2021 року, від 17.08.2021 року, від 11.10.2021 року, від 01.12.2021 року.

Верховний Суд зауважує, що у разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України), у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Пунктом 1 частини 2 статті 353 КАС України встановлено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 4 статті 328 цього Кодексу.

Тобто, при посиланні на пункт 1 частини 2 статті 353 КАС України скаржником мають бути обґрунтовані заявлені підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини 4 статті 328 КАС України, а наслідком касаційного розгляду має бути направлення справи на новий судовий розгляд.

Разом з тим, скаржником не обґрунтовано заявлену підставу касаційного оскарження, не конкретизовано, які саме докази не досліджено судом, не обґрунтовано підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини 4 статті 328 КАС України.

Фактично, доводи касаційної скарги зводяться до викладення обставин справи, цитування норм Податкового кодексу України з абстрактним зазначенням, що судами попередніх інстанцій рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України.

Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини 5 цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо належного оформлення касаційної скарги.

Згідно з частиною 1 статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2021 року у справі №400/2364/19 повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяІ.А. Васильєва