Справа № 440/13477/21
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/13477/21
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головка А.Б., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

22 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дії щодо відмови в призначенні пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати по Україні за 2016-2018 роки в розмірі 6188,89 грн. та скасувати рішення № 10679-9695/Л-02/8-1600/21 від 05.10.2021; зобов`язати перерахувати та виплатити пенсію за віком з урахуванням підвищення її розміру у разі відстрочки часу її призначення відповідно до статей 29, 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих у галузях економіки України, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2016-2018 роки в розмірі 6188,89 грн з 04.03.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що пенсійний орган безпідставно відмовив у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2016-2018 роки, адже призначення даного виду пенсії позивачу мало місце вперше, до цього він отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність. Свою позицію мотивував посиланням на те, що у спірних відносинах звернення позивача фактично стосувалось переведення з одного виду пенсії на інший, а не її призначення вперше, а тому пенсійним органом правомірно застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески у сумі 4404,35 грн.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 12.01.2009 отримував пенсію за вислугу років, призначену на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення".

04.03.2019 ОСОБА_1 звернувся до управління про переведення його з пенсії за вислугою років на пенсію за віком.

Рішенням №82 від 14.03.2019 позивача переведено на пенсію за віком з 04.03.2019.

03.09.2021 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про призначення йому пенсії за віком з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих у галузях економіки України за 2016-2018 роки у сумі 6188,89 грн.

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області від 05.10.2021 №10679-9695/Л-02/8-1600/21 ОСОБА_1 повідомлено про відсутність підстав для застосування показника середньої заробітної плати працівників зайнятих у галузях економіки України за 2016-2018 роки у сумі 6188,89 грн., оскільки зазначений показник застосовувався при призначенні пенсії у 2019 році, а не при переведенні з одного виду пенсії на інший.

Позивач, не погодившись з такими діями відповідача, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (надалі - Закон №1788-ХІІ) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

За змістом статті 2 Закону №1788-ХІІ за цим Законом призначаються трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Статтею 6 Закону №1788-ХІІ визначено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини чи при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.

Поряд з цим, як визначено частиною першою статті 9 Закону України від 9.07.03 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-IV), відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За змістом частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Згідно з частинною першою статті 27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Водночас, ОСОБА_1 12.01.2009 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV позивач вперше звернувся у 04.03.2019 після досягнення 65 річного віку.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у спірних відносинах мало місце саме призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV на підставі його заяви від 04.03.2019. А відтак, при обчисленні розміру пенсійної виплати відповідач мав застосувати показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком, тобто за 2016-2018 роки.

Аналогічний правовий висновок у спорах цієї ж категорії міститься у постановах Верховного Суду України від 29.11.2016 (справа №133/476/15-а; №21-6331а15) та Верховного Суду від 22.02.2018 у справі №310/3774/17, від 18.04.2019 у справі №514/782/17.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що права позивача у спірних відносинах порушені діями пенсійного органу щодо застосування при обчисленні ОСОБА_1 пенсії за віком показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки.

Згідно з частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на встановлені вище фактичні обставини справи суд, з метою повного та всебічного захисту прав позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, визнати протиправними дії ГУПФ України в Полтавській області щодо застосування при обчисленні ОСОБА_1 пенсії за віком показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки та зобов`язати відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2016-2018 роки з 04.03.2019 та провести виплати з урахуванням фактично сплачених сум.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про врахування підвищення розміру його пенсії у разі відстрочки часу її призначення відповідно до статті 29 Закону №1058-ІV суд зазначає наступне.

Згідно із частиною 1 статті 29 Закону №1058-ІV особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток:

на 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців;

на 0,75% - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

Отже, для збільшення розміру пенсії, у зв`язку з відстрочкою її призначення, необхідними умовами є досягнення пенсійного віку, встановленого Законом № 1058-ІV та наявність страхового стажу, здобутого після досягнення пенсійного віку.

Проте позивач з 12.01.2009 отримує пенсію за вислугу років та після досягнення пенсійного віку не продовжував працювати та здобувати страховий стаж, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу, а отже дана норма законодавства при обчисленні розміру пенсії за віком не може бути застосована до ОСОБА_1 .

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про врахування підвищення розміру його пенсії у разі відстрочки часу її призначення відповідно до статті 29 Закону №1058-ІV є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 454 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (с. Тарасівка, Лубенський район, Полтавська область, 37422, рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо застосування при обчисленні ОСОБА_1 пенсії за віком з 04.03.2019 року показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2016-2018 роки з 04.03.2019 та провести виплати з урахуванням фактично сплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.Б. Головко