Справа № 461/5231/21
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Радченко В.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 461/5231/21 пров. № А/857/19806/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Улицького В.З., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Герман О.В.

представника апелянта: Заяць Б.Р.

представника позивача: Гриневич М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Львові на рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 вересня 2021 року у справі № 461/5231/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові, головного спеціаліста відділу інспекційної роботи Козака Андрія Васильовича про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

22.06.2021р. ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові, в якому просив суд:

- скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 60-а від 25.05. 2021р.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 20.09.2021р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Галицького районного суду м.Львова від 20.09.2021р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

В судовому засіданні представник апелянта Заяць Б.Р. підтримала апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених.

Представник позивача Гриневич М.М. просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією України та Законами України.

Згідно ч.2 ст.188-42 КУпАП недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із змісту акту про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 13.05.2021р., протоколу про адміністративне правопорушення від 13.05.2021р., припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 13.05.2021р., постанови № 60а по справі про адміністративне правопорушення від 25.05.2021р. видно, що в порушення п.1 ч.3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пп.1 п.11 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553 при проведені позапланової перевірки на об`єкті будівництва «Реконструкція горища з влаштуванням мансардного поверху квартири АДРЕСА_1 » - позивач ОСОБА_1 не допустив на вказаний об`єкт посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкт будівництва та не надав документів необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю. Суб`єкт владних повноважень в особі - Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-42 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі- 6800 грн. (а.с. 12-18)

В п.9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва. (далі Порядок-553)

п.14 Порядку №553 передбачено, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Однак, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що з акту про недопущення посадових осіб органу ДАБК на об`єкти будівництва від 13.05.2021р., протоколу про адміністративне правопорушення від 13.05.2021р. не можливо встановити, що головний спеціаліст відділу інспекційної роботи Козак А.В. здійснив виїзд на об`єкт будівництва за адресою: Львів, вул. Каліча Гора 9-а, не відображено часу такого виїзду, відсутні відомості в який саме час мало місце недопущення посадової особи (якої саме посадової особи) на об`єкт будівництва, не зазначено переліку документів, які не надано на вимогу контролюючого органу та не зазначено які саме дії позивача унеможливили допуск посадових осіб контролюючого органу на об`єкт будівництва.

Даний акт перевірки та протокол складені за адресою знаходження Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові: м. Львів, вул. Угорська,7-а, а не за місцем знаходження об`єкта будівництва.

Крім того, в матеріалах справи відсутні жодні докази які свідчать про повідомлення позивача про день, час проведення перевірки контролюючим органом та витребування документів.

Отже, під час проведення перевірки 13.05.2021р. ОСОБА_1 був відсутній на об`єкті перевірки, оскільки не знав про таку позапланову перевірку, а тому не міг вчиняти дій щодо не допуску посадових осіб Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові на об`єкт будівництва.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Такими обставинами у справах про накладення адміністративних стягнень є, зокрема, докази вчинення особою адміністративного правопорушення.

Тобто, перевірці у такому випадку підлягають дії суб`єкта владних повноважень саме під час прийняття рішення та врахування ним усіх обставин також саме на час прийняття рішення.

ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тобто, в разі відсутності у постанові покликань на належні та допустимі докази, надання таких доказів в подальшому виключає їх допустимість з огляду на факт відсутності покликань на них у самій постанові суб`єктом владних повноважень.

ч.1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Зокрема, ч.2 даної статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

ч.1 ст.76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд не може приймати рішення на припущеннях, оскільки рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.188-42 КУпАП не підтверджується належними та допустимими доказами.

В п.3 ч.3 ст.286 КАС України видно, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові як суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб що визначений законами та Конституцією України.

Не приймає до уваги колегія суддів доводи апелянта про те, що чинне законодавство не передбачає попереднє повідомлення суб`єкта містобудування про намір проведення позапланового заходу, а тому ОСОБА_1 не повідомлявся про проведення перевірки. Оскільки, дана обставина навпаки підтверджує те, що останній не знав про проведення позапланового заходу та не був присутній під час проведення такої перевірки, що виключає склад адміністративного правопорушення за ч.2 ст.188-42 КУпАП (недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю).

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 був присутній під час проведення перевірки, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в порушення вимог ст.77 КАС України матеріали справи не містять жодних доказів які підтверджують дану обставину.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст. Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, п.29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Львові залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 вересня 2021 року у справі № 461/5231/21- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді В. З. Улицький
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 04.01.2022р.