Справа № 420/27521/21
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 січня 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Білостоцький О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор», в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати постанови Державної установи «Одеський слідчий ізолятор»:

- №333 від 24.02.2017 року про накладення дисциплінарного стягнення у виді попередження;

- №1129 від 26.06.2017 року про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани;

- №78 від 03.01.2018 року про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани;

- №338 від 07.02.2018 року про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани;

- №744 від 04.05.2018 року про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани;

- №916 від 14.05.2018 року про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани;

- №1425 від 07.07.2018 року про накладення дисциплінарного стягнення у виді 10 діб карцеру;

- №1964 від 22.10.2018 року про накладення дисциплінарного стягнення у виді попередження;

- №462 від 06.04.2019 року про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани;

- №633 від 10.05.2019 року про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани;

- №1836 від 27.10.2020 року про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани.

Відповідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (частина 2 ст. 171 КАС України).

Розглянувши зміст позовної заяви та доданих до неї матеріалів, суддя встановив наявність підстав для залишення позову без руху, оскільки позов поданий із порушенням вимог, встановлених КАС України.

Так відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів

Як вбачається з матеріалів, адміністративного позову ОСОБА_1 просить суд визнати протиправними та скасувати постанови Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» №333 від 24.02.2017 року, №1129 від 26.06.2017 року, №78 від 03.01.2018 року, №338 від 07.02.2018 року, №744 від 04.05.2018 року, №916 від 14.05.2018 року , №1425 від 07.07.2018 року, №1964 від 22.10.2018 року, №462 від 06.04.2019 року, №633 від 10.05.2019 року, №1836 від 27.10.2020 року.

При цьому до суду для захисту своїх прав та інтересів позивач звернувся лише 30.12.2021 року, тобто з пропуском встановленого Кодексом адміністративного судочинства України шестимісячного строку звернення до суду.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач зазначив, що про наявні стягнення йому стало відомо під час проведення Комісії з питань заміни невідбутної частини покарання більш м`яким, а саме 14.07.2021 року, коли було оголошено характеристику та довідку про його стягнення та заохочення.

З даного приводу суд зауважує наступне.

Строк звернення до адміністративного суду це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням, а її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Але зазначені обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами того, що особа не мала реальної можливості дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення (якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору) відносини стають стабільними.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на звернення з позовом, тобто, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення власних прав через байдужість до їх реалізації або небажання дізнатися про їх порушення не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Зазначена позиція також узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, та, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, рішення ЄСПЛ "Девеер проти Бельгії", "Голдер проти Сполученого Королівства").

Суд зауважує, що посилання позивача на те, що про наявні стягнення йому стало відомо під час проведення Комісії з питань заміни невідбутної частини покарання більш м`яким, а саме 14.07.2021 року, коли було оголошено характеристику та довідку про його стягнення та заохочення є такими, що не відповідає дійсності.

Так судом з матеріалів справи вбачається, наступне:

постанова про накладання дисциплінарного стягнення №333 від 24.02.2017 року позивачу була оголошена 24.02.2017 року (від підпису якої він відмовився);

постанова про накладання дисциплінарного стягнення у виді догани №1129 від 26.06.2017 року була оголошена позивачу 27.06.2017 року (від підпису якої він відмовився);

постанова про накладання дисциплінарного стягнення у виді догани №338 від 07.02.2018 року була оголошена позивачу 07.02.2017 року, що підтверджується його підписом та зазначенням про незгоду із вказаною постановою;

постанова про накладання дисциплінарного стягнення у виді догани №78 від 03.01.2018 року була оголошена позивачу 16.01.2018 року, що підтверджується його підписом та зазначенням про незгоду із вказаною постановою;

постанова про накладання дисциплінарного стягнення у виді догани №744 від 04.05.2018 року була оголошена позивачу 04.05.2018 року (від підпису якої він відмовився);

постанова про накладання дисциплінарного стягнення у виді догани №916 від 14.05.2018 року була оголошена позивачу 14.05.2018 року (від підпису якої він відмовився);

постанова про накладання дисциплінарного стягнення у виді 10 діб карцеру №1425 від 07.07.2018 року була оголошена позивачу 07.07.2018 року, що підтверджується його підписом та зазначенням про незгоду із вказаною постановою;

постанова про накладання дисциплінарного стягнення у виді догани №1964 від 22.10.2018 року була оголошена позивачу 22.10.2018 року (від підпису якої він відмовився);

постанова про накладання дисциплінарного стягнення у виді догани №462 від 06.04.2019 року була оголошена позивачу 06.04.2018 року (від підпису якої він відмовився);

постанова про накладання дисциплінарного стягнення у виді догани №633 від 10.05.2019 року була оголошена позивачу 10.05.2018 року (від підпису якої він відмовився);

постанова про накладання дисциплінарного стягнення у виді догани №1836 від 27.10.2020 року була оголошена позивачу 27.10.2018 року (від підпису якої він відмовився);

Суд зауважує, що самостійна відмова позивача від підпису у отриманні оскаржуваних постанов не є поважною підставою для пропуску строку звернення до суду та об`єктивно непереборними обставини, що не залежали від його волевиявлення і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Крім того, суд вказує, що в матеріалах адміністративної справи, щодо деяких постав (від підпису яких позивач відмовився), наявні його письмові пояснення, що свідчить про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність дисциплінарних проваджень. Більш того, деякі з постанов позивач отримував, про що свідчить його підпис та зазначення про незгоду із вказаними постановами, а згідно постанови №1425 від 07.07.2018 року позивач взагалі відбував покарання у карцері.

Також суд зазначає, що відповідно до довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_1 всі вищезазначена стягнення на сьогоднішній день є погашеними.

Будь-яких інших причин пропуску строку звернення до суду та доказів на обґрунтування їх поважності, позивачем до позовної заяви не надано та судом з матеріалів адміністративного позову не вбачається.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно частини 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного суд зазначає, що недоліки позовної заяви повинні бути усунені шляхом надання до суду доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу (ч. ч. 2 та 3 ст. 169).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що у разі своєчасного виконання ухвали суду та направлення необхідних документів засобами поштового зв`язку, позивачу, з метою попередження повернення судом позовної заяви позивачеві з підстав невиконання вимог ухвали суду про залишення адміністративного позову без руху, необхідно завчасно повідомити суд відповідними засобами зв`язку (телефон, факс, електронна пошта, тощо) про надіслання матеріалів, оскільки згідно з п.1 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28 листопада 2013 року , зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 року за №173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) складають: місцевої - Д+2; у межах області та між обласними центрами України - Д+3, пріоритетної - Д+1, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2, 3 кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

Керуючись приписами ст.ст. 5-12, 122, 123, 160, 161, 169, 171, 256, 294 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» про визнання протиправними та скасування постанов - залишити без руху.

Встановити позивачу для усунення недоліків позовної заяви 10-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення у визначений судом строк недоліків, позов буде повернуто відповідно до приписів ч. 4 п. 1 ст. 169 КАС України.

Ухвалу суду окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Головуючий суддя Білостоцький О.В.