Справа № 540/6830/21
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

04 січня 2022 р.м. ХерсонСправа № 540/6830/21

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки),

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, в якому просить визнати протиправними та скасувати вимоги Головного Управління ДПС у Херсонській області від 04.02.2019 № Ф-1803-51 на суму 18276,72 грн.; від 07.02.2020 № Ф-1803-51 на суму 21030,90 грн.; від 04.11.2019 № Ф-1803-51 на суму 8262,54 грн. про сплату боргу з єдиного соціального внеску.

Ухвалою від 10.11.2021 позов залишений без руху, позивачу встановлений строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою від 10.12.2021 визнані поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовом про оскарження вимог про сплату боргу (недоїмки) та відкрите провадження у справі; розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, яке обґрунтоване тим, що оскаржувані вимоги були направлені на адресу позивача, однак не вручені йому та повернуті з відміткою "за зазначеною адресою не проживає". Посилаючись на положення ст.42 ПК України, відповідач вказує на належне вручення позивачу оскаржуваних вимог. З огляду на викладене відповідач вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду та просить залишити позов без розгляду.

Вирішуючи вказане клопотання, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.73 КАС України).

Положеннями ст.ст.74, 75 КАС України закріплено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" встановлено, що податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Як вже зазначалось вище ухвалою від 10.12.2021 визнані поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовом про оскарження вимог про сплату боргу (недоїмки). Постановляючи вказану ухвалу, суд виходив з того, що позивач не отримував оспорювані вимоги у зв`язку з несенням служби в зоні АТО та лише 25.09.2021 його адвокат отримав у відповідь на адвокатський запит постанови про відкриття виконавчих проваджень №61153596 від 04.02.2020, №63202020 від 15.10.2020, №62298998 від 10.06.2020 та оспорювані вимоги.

Про наявність виконавчих проваджень та податкових вимог позивач дізнався на службі в зоні АТО коли почали знімати частину заробітку в травні 2021. Через службу в Збройних силах України, перебуваючи на черговій ротації позивач не зміг в травні звернутись за правничою допомогою.

Позивач вже сім років знаходиться в (АТО) на сході України, в зоні російсько- українського протистояння на Донбасі на службі, рідко приходить на ротацію, поштову кореспонденцію за адресою йому реєстрації не приносили, дома пристаріла мати, говорить що пошту не отримувала, бо її не носили, батько помер.

З наявних матеріалів справи убачається, що позивач дізнався про порушення своїх прав оскаржуваними вимогами лише 25.09.2021, а 05.11.2021 звернувся до суду з даним позовом, тобто в межах встановленого чинним законодавством шестимісячного строку.

Крім того, судом застосовано як джерело права практику Європейського суду з прав людини.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі Федорченко та Лозенко проти України, відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками (рішення від 21.02.1975 у справі Голдер проти Сполученого Королівства). На це право на суд, в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення у справі Наталія Михайленко проти України від 30.05.2013, заява №49069/11).

Разом з тим, як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010, заява №45783/05, рішення від 06 грудня 2007 року у справі Воловік проти України, заява №15123/03).

Ухвалою від 10.12.2021 з метою недопущення порушень прав позивача на доступ до суду, суд вважав за можливе поновити строк звернення до суду з цим позовом.

Таким чином, наданими доказами та поясненнями, відповідач не спростував факту отримання позивачем оскаржуваних вимог саме 25.09.2021 та саме з матеріалів виконавчих проваджень №61153596, №63202020, №62298998.

Підсумовуючи вищевикладене, суд не встановив підстав для залишення позовної заяви без розгляду, а отже клопотання відповідача про залишення позову без розгляду задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Суддя А.С. Пекний