Справа № 120/13824/21-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

04 січня 2022 р. Справа № 120/13824/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні заяву відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 25.11.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

22.12.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву та клопотання відповідача, у якому представник просить розгляд справи проводити у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Вирішуючи вказане клопотання відповідача, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 257 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

За визначенням п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити у задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Аналіз зазначених положень КАС України дає підстави вважати, що прийняття рішення про призначення судового засідання з викликом (повідомленням) сторін є правом суду. Вказана норма не встановлює обов`язкового прийняття рішення про призначення судового засідання з викликом (повідомленням) сторін у разі наявності про це відповідного клопотання сторони.

Суд зауважує, що у поданому клопотанні представник відповідача не наводить жодних обґрунтувань щодо необхідності розгляду справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, а лише зазначає, що враховуючи категорію та складність справи вважає за доцільне розгляд справи проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом ) сторін.

При цьому суд зауважує, що при відкритті провадження в справі, приймаючи рішення в якому саме порядку її слід розглядати, судом були враховані категорія та складність справи.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідачу, що він має право подати до суду заперечення на відповідь на відзив (у разі її подання позивачем), а також додаткові письмові пояснення з окремих питань та додаткові докази, в яких може викласти додаткові доводи стосовно предмету спору.

Як показує практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 у справі "Axen v. Germany", рішення від 25.04.2002 "Varela Assalino contre le Portugal"). Так, на думку Суду, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім; заявник має надати переконливі докази на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно провести також усні слухання.

З огляду на викладене та беручи до уваги необґрунтованість заявленого клопотання, суд доходить до переконання про відсутність підстав для відступу від своїх висновків, наведених в ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі, в частині обраної судом форми провадження для розгляду та вирішення цієї справи.

Крім того, положенням ч. 4 ст. 9 КАС України передбачено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою для звернення до суду з даним позовом є протиправне, на думку позивачки, рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 22.04.2021 року № 66, про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , яка проживала з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, молодшим сержантом ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу.

У своєму відзиві відповідач зазначає, що одноразова грошова допомога у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 в повному обсязі була призначена та виплачена матері померлого військовослужбовця - ОСОБА_3 , в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму (800000,00 грн ), а тому право позивачки на отримання такої допомоги може бути реалізовано лише шляхом розподілу уже виплаченої суми.

Виходячи з доводів позовної заяви та відзиву відповідача, наявних в матеріалах справи письмових доказів, суд приходить до висновку, що існує необхідність витребувати у Міністерства оборони України докази призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 матері померлого військовослужбовця - ОСОБА_3 , в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму (800000,00 грн ).

Згідно з ч. 3 ст. 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 9, 72, 80, 77, 257 - 262, 248, 256 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовити.

Витребувати у Міністерства оборони України докази призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 матері померлого військовослужбовця - ОСОБА_3 , в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму (800000,00 грн ).

Зобов`язати відповідача подати до суду витребуванні документи у 10-денний строк з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала суду першої інстанції оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна