Справа № 380/4025/21
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/4025/21 пров. № А/857/20155/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року з питань встановлення судового контролю за виконанням судового рішення (головуючого судді Кузана Р.І., постановлену в порядку письмового провадження у м. Львів повний текст ухвали складено 25.10.2021) у справі № 380/4025/21 за позовом ОСОБА_1 до Держави України - Управління соціального захисту населення Бориславської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19.03.2021 звернулася в суд з позовом до Держави України - Управління соціального захисту населення Бориславської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі № 380/4025/21 позов ОСОБА_1 до Держави України - Управління соціального захисту населення Бориславської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Бориславської міської ради щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Управління соціального захисту населення Бориславської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги. В задоволені решти позовних вимог відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 10.08.2021.

02.09.2021 Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

13.10.2020 від представника позивача надійшла скарга про встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі № 380/4025/21, в якій заявник просить винести ухвалу про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та зобов`язати відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом 45 днів з моменту набрання ухвалою законної сили. Скарга мотивована тим, що рішення Львівського окружного адміністративного суду у цій справі є невиконаним.

Оскаржуваною ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року у задоволенні скарги позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України - Управління соціального захисту населення Бориславської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та винести ухвалу суду встановити судовий контроль за виконанням Рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року у справі 1-247/2018(3393/18) та судового рішення від 05.07.2021р. у справі №380/4025/21 за позовом ОСОБА_2 учасника війни інваліда 1 групи по зору громадянки поважного віку 86р. до Держави України - Управління соціального захисту населення Бориславської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди, визнати протиправною бездіяльність державного виконавця. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали допущено порушення норм процесуального та матеріального права. Вказує на те, що рішення суду не виконане державним виконавцем хоча рішення суду набрало законної сили.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржувану ухвалу суду залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою.

Відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 380/4025/21 та ухвалою суду від 06.12.2021 призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю, суд першої інстанції керувався тим, що підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в даній адміністративній справі відсутні.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду з огляду на наступні обставини.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною 4 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями статті 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тобто, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено такий обов`язок відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статті 8 Конституції України принципу верховенства права. Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.

Згідно з частиною 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, процесуальним законом передбачена можливість суду в порядку здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений строк звіт про виконання судового рішення.

Натомість, такий процесуальний механізм судового контролю застосовується судом на власний розсуд, виходячи з фактичних обставин справи, оскільки дефініція статті 382 КАС України передбачає право суду на його застосування, а не обов`язок.

Необхідність такого застосування має бути належним чином обґрунтована стороною у справі з огляду на доцільність вжиття такого процесуального механізму або потребує наявності певних сумнівів у суду щодо виконання суб`єктом владних повноважень його рішення, чи інших значущих підстав.

Саме по собі застосування судового контролю виконання судових рішень за відсутності очевидної необхідності не є виправданим.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 28.04.2021 у справі 806/2594/16, від 14.05.2020 у справі №800/320/17.

З матеріалів справи не вбачається наявності таких доказів, що дають підстави вважати що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Як встановлено судом, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі № 380/4025/21 позов ОСОБА_1 до Держави України - Управління соціального захисту населення Бориславської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Бориславської міської ради щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Управління соціального захисту населення Бориславської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги. В задоволені решти позовних вимог відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 10.08.2021.

02.09.2021 Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 20.09.2021 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду від 02.09.2021 №380/4025/21.

Колегія суддів враховує ту обставину, що рішення суду у справі №380/4025/21 перебуває у процесі виконання та на даний час виконавче провадження триває, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування у спірному випадку судового контролю за виконанням відповідачем судового рішення у спосіб, визначений частиною 1 статті 382 КАС України, згідно поданої представником позивача заяви.

Слід зауважити, що позивач не позбавлений можливості звернутися з відповідною заявою повторно за наявності достатніх підстав та не виконання рішення суду.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи ухвалу суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, судом першої інстанції дотримано норм процесуального законодавства та вірно встановлено обставини справи, а тому немає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у справі, відповідно апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328, 382 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року з питань встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 380/4025/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль