Справа № 367/8657/20
Суддя: Кравчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2021-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/8657/20
Провадження №2-а/367/154/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

21 жовтня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань - Шаповала О.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Клімова І.А.,

представника відповідача - Шуваєвої С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної аудиторської служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 21 грудня 2020 року №20/10/2020ПН, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 21.12.2020 №20/10/2020ПН, на підставі якої її було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 262 гривні 50 копійок за ч.1 ст.164-2 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що матеріали справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164-2 КУпАП, не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення нею адміністративного правопорушення, так як жодного перешкоджання в проведенні ревізії вона не чинила. При цьому, як вказує позивач, в акті міститься завідомо неправдива інформація про те, що посадові особи Університету ДФС України відмовляли співробітникам Державної аудиторської служби України у наданні відповідей та документів, зокрема, на запити від 24.11.2020 б/н, від 26.11.2020 №2, від 30.11.2020 №№3,4, від 01.12.2020 №6, від 02.12.2020 №7, від 03.12.2020 №8, 9, оскільки Університетом ДФС України Держаудитслужбу про розгляд вищезазначених запитів повідомлено та позивачем надано документи, що підтверджується актами прийому-передачі.

Крім того, позивач вказує, що винесення оскаржуваної постанови здійснено з порушенням чинного законодавства, за відсутності завчасного належного повідомлення її про розгляд матеріалів та складання протоколу про адміністративне правопорушення, постанови про накладення адміністративного стягнення, ознайомлення з правами та обов`язками, а тому просить скасувати оскаржувану постанову.

05 січня 2021 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

02 лютого 2021 року від відповідача - Державної аудиторської служби України надійшов відзив на адміністративний позов, у якому відповідач просить відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Обгрунтовуючи відзив, відповідач вказує, що відповідно до пункту 8.28 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Держаудитслужби на ІV квартал 2020 року та на підставі направлень від 24.11.2020 року №1184, №1186, №1187, №1188, №1189, виданих головою Державної аудиторської служби України, з 24 листопада 2020 року розпочато ревізію фінансово-господарської діяльності Університету державної фіскальної служби України за період з 01 січня 2018 року по 31 жовтня 2020 року.

Під час ревізії посадовими особами Держаудитслужби надані запити від 01.12.2020 №6, від 02.12.2020 №7 та від 03.12.2020 №8 на надання інформації та документів, необхідних для проведення ревізії фінансово-господарської діяльності університету. Запитом від 03.12.2020 №9 було поінформовано університет про ненадання документів за зазначеними запитами та запропоновано надати їх протягом 03-04 грудня 2020 року. Станом на 07 грудня 2020 року документи, зазначені в запитах не були надані, що унеможливлювало проведення ревізії.

Відповідач вказує, що відповідно до пункту 23 Порядку №550 посадовими особами органу державного фінансового контролю складено акт про перешкоджання в проведенні ревізії від 07.12.2020, відповідно до якого зазначено, що, зокрема, головним бухгалтером - начальником служби бухгалтерського обліку та фінансової звітності ОСОБА_1 за запитами від 01.12.2020 №6, від. 02.12.2020 №7 та від 03.12.2020 №8 не забезпечено надання у повному обсязі документів, необхідних для перевірки питань програми ревізії, що, зі свого боку, унеможливлює проведення ревізії фінансово-господарської діяльності університету.

Відповідач зазначає, що Порядок оформлення Держаудитслужбою та її міжрегіональними територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затверджений наказом Держаудитслужби від 01 грудня 2016 року №168 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 21 грудня 2016 року за №1674/29804 (далі - Порядок), передбачає обов`язок лише щодо способу направлення запрошення порушнику, проте не передбачає наявності (чи обов`язкового очікування) «відривного» елементу поштового направлення або наявності/відсутності підтвердження такого запрошення порушником для вжиття подальших дій щодо здійснення адміністративного провадження.

14 грудня 2020 року посадовими особами Держаудитслужби складено та підписано акт про неявку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від 14.12.2020 №60, відповідно до якого ОСОБА_1 на вказані вище дату та час для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення не з`явилась.

14 грудня 2020 року складено протокол про адміністративне правопорушення від 14.12.2020 №20/68/2020пр у відношенні ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-2 КУпАП, за її відсутності.

Другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення від 14.12.2020 №20/68/2020пр направлено ОСОБА_1 листом.

Відповідач вказує, що про час і місце розгляду справи позивач була повідомлена листом від 15.12.2020 №002000-16/8847-2020, відповідно до якого ОСОБА_1 запрошувалась на 21.12.2020 о 14.30 до приміщення Держаудитслужби за адресою: м. Київ, вул. Сагайдачного, 4, для розгляду справи про адміністративне правопорушення, зазначений лист надіслано на електронну адресу університету. Однак, у призначений час та день позивач не з`явилася.

21 грудня 2021 року заступником Голови Держаудитслужби Вашекою Г.В. за результатами розгляду справи винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 21.12.2020 №20/10/2020НП, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-2 КУпАП, а саме: порушенні законодавства з фінансових питань в частині перешкоджання працівникам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізії, а саме: головним бухгалтером - начальником служби бухгалтерського обліку та фінансової звітності Університету державної фіскальної служби України Ворожбит О.П. на письмові запити від 01.12.2020 №6, від 02.12.2020 №7, від. 03.12.2020 №8, від 03.12.2020 №9 не забезпечено надання документів у повному обсязі, необхідних для перевірки питань програми ревізії, що унеможливлює проведення ревізії фінансово-господарської діяльності Університету, що зафіксовано в акті про перешкоджання від 07.12.2020, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 262 гривні 50 копійок.

Враховуючи викладене, відповідач вказує, що твердження позивача про те, що вона не чинила перешкоджання в проведенні ревізії та працівникам відповідача за результатами письмових запитів були надані документи, не підтверджені жодними письмовими доказами.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити адміністративний позов.

Представник відповідача у судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи, дослідивши письмові докази у справі, допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Правові та організаційні засади здійснення Державного фінансового контролю в Україні визначені Законом України від 26 січня 1993 року №2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон №2939-ХІІ).

Відповідно до ст. 1 Закону №2939-ХІІ, здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю). Частиною першою ст.2 зазначеного закону визначено, що головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року №43 затверджено Положення про Державну аудиторську службу України, відповідно до якого на Держаудитслужбу покладено функцію з реалізації державного фінансового контролю, зокрема, через здійснення інпектування (ревізії).

Відповідно до п. 2 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №550, інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На підставі аналізу положень ст.ст.7, 254, 268, 279 КУпАП суд приходить до висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування, повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до частин 1-3 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду,про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала,і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Згідно ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за змістом ст.ст.252, 278-280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення, на підставі зібраних доказів, які орган (посадова особа) повинен оцінити за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок підготовки та початок розгляду справи регламентовано ст.ст.278-279 КУпАП, де серед іншого визначено обов`язок органу (посадової особи) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішити питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Вказаному обов`язку кореспондують права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, зокрема, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п.2 Розділу 3 Порядку №168 орган державного фінансового контролю (уповноважена посадова особа) повідомляє особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду порушеної стосовно неї справи про адміністративне правопорушення. Повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення (додаток 4) оформляється листом на бланку органу державного фінансового контролю, підписується уповноваженою посадовою особою та надсилається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається під розписку. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом встановлено, що відповідно до пункту 8.28 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Держаудитслужби на ІV квартал 2020 року та на підставі направлень від 24.11.2020 №1181, №1182, №1183, №1185, №1186, №1187, №1188, від 25.11.2020 №1189, №1190, №1192, №1193, №1194, від 01.12.2020 №1247, №1248 виданих Головою Державної аудиторської служби України, з 24 листопада 2020 року розпочато ревізію фінансово-господарської діяльності Університету державної фіскальної служби України за період з 01 січня 2018 року по 31 жовтня 2020 року.

В ході проведення ревізії 07 грудня 2020 року посадовими особами Державної аудиторської служби складено акт про перешкоджання у проведенні ревізії. Згідно із даним актом, відповідно до пункту 8.28 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Держаудитслужби на ІV квартал 2020 року та на підставі направлень від 24.11.2020 №1181, №1182, №1183, №1185, №1186, №1187, №1188, від 25.11.2020 №1189, №1190, №1192, №1193, №1194, від 01.12.2020 №1247, №1248 виданих Головою Державної аудиторської служби України, з 24 листопада 2020 року розпочато ревізію фінансово-господарської діяльності Університету державної фіскальної служби України за період з 01 січня 2018 року по 31 жовтня 2020 року, в ході ревізії посадовими особами Держаудитслужби надані запити від 24.11.2020 б/н, від 26.11.2020 №2, від 30.11.2020 №3, 4, від 01.12.2020 №6, від 02.12.2020 №7, від. 03.12.2020 №8 на надання інформації та документів необхідних для проведення ревізії фінансово-господарської діяльності університету. За вищевказаними запитами документи не надано, про що було проінформовано університет запитом від 03.12.2020 №9 та запропоновано надати їх протягом 03-04 грудня 2020 року. Проте, станом на 07.12.2020 документи вказані в запитах не надано, що унеможливлює проведення ревізії.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердила, що нею здійснювався запит від 01.12.2020 №6, а також підтвердила обставини, викладені в акті про перешкоджання в проведенні ревізії від 07.12.2020 в частині ненадання Університетом відповіді на запит від 01.12.2020 №6.

14 грудня 2020 року заступником директора департаменту - начальником відділу контролю органів влади, місцевого самоврядування та сфери послуг Департаменту контролю за місцевими бюджетами Державної аудиторської служби ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення №20/68/2020 пр, стосовно головного бухгалтера - начальника служби бухгалтерського обліку та фінансової звітності Університету державної фіскальної служби України ОСОБА_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , 07 грудня 2020 року на письмові запити від 01.12.2020 №6, від 02.12.2020 №7, від. 03.12.2020 №8, від 03.12.2020 №9 не забезпечено надання документів у повному обсязі, необхідних для перевірки питань програми ревізії, що унеможливлює проведення ревізії фінансово-господарської діяльності Університету, що зафіксовано в акті про перешкоджання проведення ревізії від 07.12.2020, що є порушенням пункту 16 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №550, частини 2 статті 15 Закону України від 26 січня 1993 року №2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» і передбачає відповідальність згідно з ч.1 ст.164-2 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердив обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення від 14 грудня 2020 року.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 21 грудня 2020 року №20/10/2020ПН, складеної заступником Голови Державної аудиторської служби України Вашекою Г.В., ОСОБА_1 визнано винною у порушенні законодавства з фінансових питань та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 262 гривні 50 копійок. Зокрема, постановою встановлено, що ОСОБА_1 порушено законодавство з фінансових питань в частині перешкоджання працівникам органу державного фінансового контролю в проведенні ревізії, а саме на письмові запити від 01.12.2020 №6, від 02.12.2020 №7, від. 03.12.2020 №8, від 03.12.2020 №9 не забезпечено надання документів у повному обсязі, необхідних для перевірки питань програми ревізії, що унеможливлює проведення ревізії фінансово-господарської діяльності Університету, що зафіксовано в акті про перешкоджання від 07.12.2020, що є порушенням пунктів 15, 16 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №550, частини 2 статті 15 Закону України від 26 січня 1993 року №2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» і передбачає відповідальність згідно з ч.1 ст.164-2 КУпАП.

Відповідачем не надано доказів ні отримання позивачем запрошення для складання протоколу про адміністративне правопорушення, ні повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, тобто оскаржувана постанова від 21.12.2020 була винесена із порушенням прав ОСОБА_1 щодо участі у її розгляді.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду; чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу; а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події та складу адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 280 КпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Частина 1 ст.164-2 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення законодавства з фінансових питань, зокрема, приховування в обліку валютних та інших доходів, непродуктивних витрат і збитків, відсутність бухгалтерського обліку або ведення його з порушенням установленого порядку, внесення неправдивих даних до фінансової звітності, неподання фінансової звітності, несвоєчасне або неякісне проведення інвентаризацій грошових коштів і матеріальних цінностей, несвоєчасне подання на розгляд, погодження або затвердження річного фінансового плану підприємства державного сектору економіки та звіту про його виконання, перешкоджання працівникам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізій та перевірок, невжиття заходів по відшкодуванню з винних осіб збитків від недостач, розтрат, крадіжок і безгосподарності.

Разом з тим, при визнанні ОСОБА_1 винною у порушенні законодавства з фінансових питань, у постанові про накладення адміністративного стягнення від 21 грудня 2020 року №20/10/2020ПН, не вказано норму (частину та статтю) Кодексу України про адміністративне правопорушення, винною в порушенні якої визнано ОСОБА_1 .

За таких обставин, постанова про накладення адміністративного стягнення від 21 грудня 2020 року №20/10/2020ПН, складена заступником Голови Державної аудиторської служби України Вашекою Г.В., стосовно ОСОБА_1 , не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ( ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про недоведеність перешкоджання ОСОБА_1 працівникам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізії, що полягало у незабезпеченні надання документів у повному обсязі, необхідних для перевірки питань програми ревізії, на письмові запити від 01.12.2020 №6, від 02.12.2020 №7, від. 03.12.2020 №8, від 03.12.2020 №9, оскільки відповідачем не надані докази того, що саме ОСОБА_1 була відповідальною за надання вказаних у запитах документів працівникам органу державного фінансового контролю у повному обсязі, також не спростовано доводи позивача щодо надання відповідей на вказані запити, а тому оскаржувана постанова від 21 грудня 2020 року №20/10/2020ПН підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, тому з Державної аудиторської служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 420, 40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4-5, 7-10, 72-78, 241-245, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної аудиторської служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 21 грудня 2020 року №20/10/2020ПН - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 21 грудня 2020 року №20/10/2020ПН, винесену заступником Голови Державної аудиторської служби України Вашекою Г.В. про визнання ОСОБА_1 винною у порушенні законодавства з фінансових питань та накладення на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 262 гривні 50 копійок, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-2 КУпАП.

Стягнути з Державної аудиторської служби України (адреса місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. П. Сагайдачного, 4, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Кравчук