Справа № 640/2182/20
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м. Київ №640/2182/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 77% до 70% відповідних сум грошового забезпечення;

2) визнати протиправними дії щодо зменшення суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018, поетапно у розмірі 50% з 01.01.2018 та 75% з 01.01.2019 по 31.12.2019;

3) зобов`язати відповідача провести з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії позивача із розрахунку основного розміру пенсії 77% грошового забезпечення без відтермінування виплат з урахуванням виплачених коштів.

Підстава позову: зменшення основного розміру пенсії позивача до 70% грошового забезпечення під час її перерахунку є незаконним; - виплата підвищення до пенсії в обмеженому розмірі є незаконною.

Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити в позові, посилаючись на ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", згідно з якою максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення (ст. 43).

Від представника позивача до суду надійшли додаткові письмові пояснення, в яких вона просить позов задовольнити з наведених у позовній заяві підстав.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що позивачу з 30.04.1995 призначено пенсію за вислугу років згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", розмір якої обчислено з розрахунку 77% грошового забезпечення.

Із 01.01.2018 позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 у розмірі 70% грошового забезпечення. При цьому підвищення до пенсії виплачувалось у такому порядку:

з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення;

з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75% від підвищення;

з 01.01.2020 щомісячно 100% від підвищення.

У відповідь на звернення позивача щодо перерахунку пенсії листом від 11.01.2020 №5652/02 відповідач надав відповідь, в якій посилався на ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і постанову Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103.

Спірні відносини виникли у сфері пенсійного забезпечення і стосуються перерахунку пенсії згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103.

Справа у частині зміни відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні перерахунку пенсії з 01.01.2018 є типовою, при вирішенні якої слід застосовувати рішення Верховного Суду від 04.02.2019 у справі №240/5401/18, яке набрало законної сили 16.10.2019.

У п. 30 цього рішення Верховний Суд зазначив, що при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч. 2 ст. 13 цього Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошо-вого забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Враховуючи висновок Верховного Суду, зменшення відповідачем при проведенні перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 її розміру до 70% від суми грошового забезпечення є протиправним, тому вимога про визнання таких дій протиправними підлягає задоволенню.

Справа в частині виплати підвищення до пенсії з 05.03.2019 по 31.12.2019 в обмеженому розмірі є типовою, при вирішенні якої слід застосовувати рішення Верховного Суду від 06.08.2019 у справі №160/3586/19, яке набрало законної сили 12.03.2020.

Верховний суд зазначив, що із 05.03.2019 пенсія особі підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.

Отже, з 05.03.2019 у ГУ ПФУ в м. Києві не було правових підстав для виплати позивачу підвищення до пенсії в обмеженому розмірі 75%.

З метою поновлення порушеного права позивача на отримання пенсії за вислугу років у належному розмірі за період з 01.01.2018 і підвищення до неї у розмірі 100% за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 підлягають задоволенню вимоги про зобов`язання відповідача провести позивачу перерахунок і виплату (з урахуванням фактичних виплат) пенсії з 01.01.2018 з урахуванням основного її розміру 77% грошового забезпечення та підвищення до пенсії у розмірі 100% за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 (з 01.01.2020 виплата підвищення до пенсії проводиться у розмірі 100%).

Водночас у частині виплати 100% підвищення до пенсії у період до 04.03.2019, то підстав для зобов`язання відповідача здійснити такі дії немає, оскільки у цей період діяли і не були визнані нечинними чи неконституційними положення п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103.

Щодо строку звернення до суду, то, враховуючи положення ч. 2 ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", згідно з якою суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком, тому суд не вбачає підстав для залишення позову без розгляду.

Отже, оцінивши усі суттєві доводи сторін, суд дійшов висновку про часткову обґрун-тованість позову і наявність підстав для його задоволення у вказаній судом частині.

Позивач звільнений від сплати судового збору згідно із п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" та на підставі посвідчення учасника бойових дій.

Водночас у позовній заяві позивач просить стягнути на його користь з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони (ч. 1).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2).

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 3).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє кло-потання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7).

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження понесення заявлених витрат на правничу допомогу позивач:

1) копію договору від 05.12.2019 №0512/2019-а про надання правничої допомоги, укладеного між позивачем (Клієнт) та адвокатом Ломановою В.І., яким передбачено надання правничої допомоги Клієнту з відповідною конкретизацією, вартість послуг визначається у додатку до договору та/або актом здачі-прийняття робіт (послуг);

2) копію акта здачі - приймання робіт наданих послуг від 17.01.2020 б/н на загальну вартість 2500 грн.;

3) копію квитанції від 17.01.2020 №КО-1, згідно з якою на рахунок адвоката позивачем перераховано 2500 грн. в рахунок оплати послуг за договором від 05.12.2019 №0512/2019;

4) копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серія КВ №000966;

5) оригінал ордеру від 05.12.2019 серія ЧК №98836.

У відзиві відповідач заперечив проти задоволення клопотання позивача про покладення судових витрат на ГУ ПФУ в м. Києві, зазначивши, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу не співмірний зі складністю справи.

Згідно з висновком Верховного Суду у постанові від 16.04.2020 №727/4597/19 законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 №826/1216/16 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Твердження відповідача про не співмірність розміру витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи нічим не обґрунтовано.

Частина позову, в задоволенні якої відмовлено, є несуттєвою і не впливає на розмір витрат на правову допомогу, які слід присудити на користь позивача.

Відтак, згідно із ст. 139 КАС України наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2500 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 90, 241-246, 257-263 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити позов ОСОБА_1 частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо зменшення ОСОБА_1 з 01.01.2018 основного розміру пенсії з 77 до 70 відсотків грошового забезпечення.

3. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 75 відсотків у період з 05.03.2019 по 31.12.2019.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_1 перерахунок і виплату (з урахуванням фактичних виплат) пенсії за вислугу років з 01.01.2018 з урахуванням основного її розміру 77% грошового забезпечення та підвищення до пенсії у розмірі 100 відсотків за період з 05.03.2019 по 31.12.2019.

5. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в іншій частині.

6. Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень).

Позивач: ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду в м. Києві;

04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Дата рішення є днем складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко