Справа № 302/1445/21
Суддя: Кривка В. П.
Дата ухвалення: 2021-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 302/1445/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.12.2021 смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В.П.

без участі сторін та їх представників,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в смт.Міжгір`ї справу за позовом ОСОБА_1 до Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5115787 від 06.12.2021 за ч.2 ст.126 КУпАП, та стягнення судових витрат, -

В С Т А Н О В И В :

15.12.2021 позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, який обґрунтовано таким.

Постановою інспектора Хустського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області Ізай В.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 5115787 від 06.12.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Постанову мотивовано тим, що 06.12.2021 о 07:32 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів та при цьому не мав посвідчення водія, чим порушив п.2.1.а ПДР.

Додатково зазначив, що 06.12.2021 зранку ОСОБА_1 разом зі своїм близьким родичем вдвох на автомобілі ВАЗ 2101 НОМЕР_1 поїхав в особистах справах до м. Хуст, при цьому за кермом весь час перебував якраз зазначений близький родич.

Приїхавши до міста Хуст близько 07:30 год. 06.12.2021, вони зупинилися на узбіччі дороги (назву вулиці точно не знає), де, на скільки позивач запам`ятав, не було жодних обмежувальних знаків та/або дорожньої розмітки. Близький родич ОСОБА_1 пішов у своїх справах, а ОСОБА_1 у направився у своїх, однак згадав, що забув у автомобілі гаманець. Тому ОСОБА_1 повернувся до машини, при цьому сів за водійське сидіння, автомобіль при цьому не заводив. В цей до його автомобіля під`їхали працівники поліції і в момент коли ОСОБА_1 вже виходив з машини, зупинили його та звинуватили в порушенні ПДР.

ОСОБА_1 хотів пояснити, що він по суті не був водієм та тим паче нічого не порушував, однак працівники поліції не хотіли його чути та без надання останньому будь-яких доказів на підтвердження порушення ним ПДР виписали йому постанову про накладення адміністративного стягнення в електронній формі у вигляді стрічки за ч.2 ст.126 КУпАП.

Копію вказаної постанови ОСОБА_1 отримав 06.12.2021.

Вказану постанову вважаю незаконною та необгрунтованою, виходячи з наступного.

Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16.12.2021 розгляд справи за позовом ОСОБА_1 ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду на час розгляду справи подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч.6 ст.162 КАС України проводиться без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Оцінивши зміст оскаржуваної постанови, зміст позовних вимог, доводи позивача, суд дійшов такого висновку і встановив такі обставини.

З матеріалів справи вбачається, що 06.12.2021 р. о 07 год. 32 хв. у м.Хуст по вул.Львівській водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів та не мав посвідчення водія, чим порушив п. 2.1.а. ПДР.

Постановою серії ЕАО № 5115787 від 06.12.2021 громадянина ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень.

У постанові є також запис про те, що ОСОБА_1 отримав копію постанови особисто на місці її вскладання, а саме: 06.12.2021р. о 07:32:47 год. у м.Хуст, Закарпатської області.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до пункту 2.1.а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Позивач не надав суду жодного доказу, який би вказував на те, що за кермом зазначеного автомобіля весь час перебував якраз зазначений близький родич, а не сам позивач.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07 листопада 2015 року у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу 111 цієї Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ч. 2 ст. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, законодавчо закріплене скорочене провадження по адміністративному правопорушенню, передбаченому ч. 2 ст. 126 КУпАП, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, інспектором Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Ізай В.В. було виявлено правопорушення, вчинене позивачем, внаслідок чого було складено постанову серії ЕАО № 5115787 від 06.12.2021 р. та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Крім того, суд вважає, що оскаржувана постанова складена відповідачем відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, а посилання позивача на порушення ГУНП в Закарпатській області законодавства в даному випадку є безпідставними, необгрунтованими, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

За таких обставин позивач має нести відповідальність, передбачену статтею 126 ч.2 КУпАП за встановлене порушення Правил дорожнього руху (пункт 2.1 а). Відповідачем правильно обрано стягнення до позивача відповідно до санкції статті 126 ч2 КУпАП, тобто у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 3400 грн. Натомість подвійний розмір штрафу, передбачений положеннями статті 308 КУпАП не підлягає застосуванню, бо строк добровільної сплати штрафу слід поновити і подвійний розмір штрафу обраховувати в разі закінчення 15 денного строку з дня набрання цим рішенням законної сили.

Таким чином підстав для скасування чи зміни оскаржуваної постанови (резолютивної частини) не має.

З огляду на викладене у задоволенні позову слід відмовити. Підстав для повернення судового збору не має.

Керуючись статтями 12, 162, 242-245, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Копію рішення надіслати для відома сторонам.

Суддя:В. П. Кривка