Справа № 314/307/21(2-а/314/14/2021)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 314/307/21(2-а/314/14/2021)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Панченко О.М.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України
на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.05.2021р. в адміністративній справі №314/307/21(2-а/200/259/19)
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Управління безпеки дорожнього руху Департаменту патрульної поліції в особі інспектора ДПП Мажуго Артема Васильовича скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

25.01.2021р. ОСОБА_1 звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з адміністративним позовом до Управління безпеки дорожнього руху Департаменту патрульної поліції в особі інспектора ДПП Мажуго Артема Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі /а.с. 2-8/.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 08.02.2021р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №314/307/21(2-а/200/259/19) та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін /а.с. 18-19/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що відносно нього 06.09.2020р. інспектором ДПП Мажуго А.В. було складено постанову серії 1АВ №00837658 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, відповідно до якої його за вчинене правопорушення було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., також згідно з вказаної постанови, у зв`язку з несплатою штрафу у визначений ч.2 ст. 300-1 КУпАП строк га органи ДВС покладено стягнення штрафу у подвійному розмірі 510 грн., але позивач вважає, цю постанову необґрунтованою, оскільки постанова винесена відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства, тому позивач просив суд визнати незаконною та скасувати постанову відповідача серії 1АВ №00837658 від 06.09.2020р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.05.2021р. у справі №314/307/21(2-а/200/259/19) адміністративний позов задоволено скасовано постанову інспектора ДПП Управління безпеки дорожнього руху Департаменту патрульної поліції Мажуго А.В. серії 1АВ №00837658 від 06.09.2020р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 255грн. і закрито справу про адміністративне правопорушення (суддя Кіяшко В.О.) /а.с. 44-49/.

Департамент патрульної поліції Національної поліції України, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, за допомогою поштового зв`язку, безпосередньо до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.05.2021р. у справі №314/307/21(2-а/200/259/19) /а.с. 53-58/, з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді Панченко О.М., Чередниченко В.Є. / а.с. 66/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.09.2021р. з метою забезпечення апеляційного розгляду апеляційної скарги Департаменту патрульної поліції на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.05.2021р. у справі №314/307/21(2-а/200/259/19) з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи №314/307/21(2-а/200/259/19) /а.с. 67/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 13.09.2021р. /а.с. 69/.

Разом з апеляційною скаргою заявником було заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.05.2021р. у справі №314/307/21(2-а/200/259/19).

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.09.2021р. апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.05.2021р. у справі №314/307/21 (2-а/314/14/2021) залишено без руху та надано заявнику апеляційної скарги строк для усунення недоліків апеляційної скарги /а.с. 71/.

У встановлений судом строк Департаментом патрульної поліції Національної поліції України було усунено недоліки апеляційної скарги та ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 01.11.2021р.у справі №314/307/21(2-а/200/259/19) поновлено Департаменту патрульної поліції Національної поліції України строк апеляційного оскарження рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.05.2021р. в адміністративній справі №314/307/21 (2-а/314/14/2021), відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.05.2021р. в адміністративній справі №314/307/21 (2-а/314/14/2021) /а.с. 86/ та справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 30.11.2021р. /а.с 87/, про що судом апеляційної інстанції було повідомлено учасників справи у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строки / а.с. 89,91,92/.

Відповідно до ч.5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення, повний текст судового рішення у справі №314/307/21(2-а/314/14/2021) складено 30.12.2021р.

Позивач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу /а.с. 93-97/, заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача та посилаючись на те, що судом першої інстанції постановлено у даній справі обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 20.05.2021р. у даній справі залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що 06.09.2021р. інспектором ДПП Мажуго А.В., відповідачем у справі, було складено постанову серії 1АВ №00837658 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, виміряно пристроєм Каскад 032-1219, відповідно до якої 06.09.2020р. о 12:40 годин за адресою М05 Киї-Одеса 28+870 зафіксовано транспортний засіб Renault Logan держномер НОМЕР_1 , особа яка керувала транспортним засобом, перевищила встановленні обмеження швидкості руху транспортних засобів на 29км/год, чим порушено п.12.9 (б) Правил дорожнього руху (далі ПДР України), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та за вчинення цього правопорушення цією постановою відповідача застосовано штраф у розмірі 225 грн., і відповідно до матеріалів справи саме ця постанова відповідача є предметом оскарження у даній.

Позивач під час розгляду даної справи судом першої інстанції, у адміністративному позові, зазначав, про те, що він не вчиняв такого порушення ПДР оскільки рухався з допустимою швидкістю, і відповідачем не надано доказів, якими б підтверджувались обставини, що його транспортний засіб рухався саме в зоні дії дорожнього знаку 3.29 чи дорожнього знаку 3.331. а сама фіксація транспортного засобу на дорозі зі швидкістю 79км/год. без співставлення його з дорожніми знаками не свідчить про порушення ним правил дорожнього руху.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Законів України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України (далі Правила), нормами Кодексу адміністративного судочинства України, а також нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Статтями 8, 18, 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що на поліцію покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху України та його учасниками, при цьому поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність; адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків ( стаття 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

А відповідно до ст. 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа за якою зареєстровано транспортний засіб, або належний користувач транспортного засобу дані про якого внесена до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Згідно пп. «б» п. 12.9 розділу 12 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306 водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи .

Відповідач під час розгляду даної справи, судом першої інстанції надано суду відеозаписів, а також фото, але неможливо встановити факт вчинення позивачем правопорушення.

Колегія суддів, також вважає зазначити про те, що на матеріалах, наданих стороною відповідача, відсутні докази розташування знаків обмеження швидкості до 50 км/год, але відповідно до вимог ДСТУ 4100:2014 «дорожні знаки. Загально технічні умови та правила застосування»: «Дорожні знаки повинні встановлюватись з правого боку дороги поза проїзною частиною та узбіччям (допускається установлювати на присипній бермі), на тротуарі, розділювальній смузі, газоні тощо та над дорогою, крім випадків, що спеціально обумовлені цим стандартом. На дорогах з двома і більше смугами для руху в одному напрямку знаки можуть дублюватись. Необхідність дублювання знаків визначають залежно від конкретних дорожніх умов. Дублюючі знаки повинні установлюватися на розділювальній смузі, а у разі її відсутності над дорогою або на лівому боці дороги, якщо для руху у зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги».

З наявних у справі доказів не вбачається, що в напрямку руху автомобілю встановлено знак обмеження швидкості у відповідності до вимог ДСТУ 4100:2014 «дорожні знаки. Загально технічні умови та правила застосування», що виключає можливість притягнення да адміністративної відповідальності за порушення вимог цього знаку.

Відповідно до ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги вищенаведені фактичні обставини справи, та враховуючи положення ст. 62 Конституції України, ст. 280, 251 КУпАП, ст. 77 КАС України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем позовних вимог та постановив правильне рішення про скасування постанови відповідача серії 1АВ №00837658 від 06.09.2021р. та закриття провадження у справі.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, та постановив обґрунтоване рішення про часткове задоволення заявлених позивачем позовних вимог , і оскільки під час апеляційного розгляду даної справи будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, рішення суду першої інстанції від 20.05.2021р. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції- залишити без задоволення.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.05.2021р. у справі №314/307/21(2-а/200/259/19) залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено 30.12.2021р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя В.Є. Чередниченко

суддя О.М. Панченко