Справа № 442/13/22
Суддя: Гарасимків Л. І.
Дата ухвалення: 2022-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/13/22
Провадження № 2-а/442/15/2022
У Х В А Л А

Іменем України

05 січня 2022 року

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Гарасимків Л.І., вирішуючи питання про відкриття провадженні у справі за позовом ОСОБА_1 до ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, інспектора лейтенанта поліції Наконечного Богдана Богдановича, Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови від 04.10.2021р. серії ЕАО №4856735 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_1 , 04.01.2022р. звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови від 04.10.2021р. серії ЕАО №4856735 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позивач в позовній заяві зазначає, що 04.10.2021 відповідачем було притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, однак до суду із даним позовом звернувся лише 04.01.2022р., оскільки постанову та супровідний лист він отримав тільки 20.12.2021р., вважає, що ним не пропущено строку оскарження незаконної постанови, а поважність його пропуску полягає у незаконних діях працівників поліції, які вручили конверт із запізненням, з метою уникнення відповідальності за свої дії.

Дослідивши подані позивачем матеріали справи та долучені до неї письмові докази, суд прийшов на наступних висновків.

Відповідно до ч.6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частиною першої статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається із поданих позивачем ОСОБА_1 письмових доказів, останнім подано нечитабельні письмові докази, що унеможливлюють дослідити дату отримання копії постанови для накладення адміністративного стягнення (копія конверта подана у неякісній, місцями нечитабельній копії, що ускладнює розуміння змісту документу, з якого зроблено копію), а відтак суд вважає, що вимоги позивача про подання окремої вимоги про поновлення строку звернення до адміністративного суду із цим позовом та докази поважності причин його пропуску, позивачем не подано.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Тобто, вказаною нормою закону безальтернативно визначено, що оскаржити рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності можливе лише протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4856735, відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП, вбачається, що її винесено 04.10.2021.

При цьому позивачу відомо зміст ст.288 ч.1 п.3 КУпАП за якою особа яку притягнуто до адміністративної відповідальності на власний розсуд обирає спосіб захисту в разі порушення її прав, чи то шляхом оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України. Тобто особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності самостійно визначає спосіб захисту, в даному випадку позивачем обрано спосіб захисту оскарження постанови до вищестоящого органу (посадової особи), та за наслідками отриманої відмови позивач звернувся із позовом до суду лише - 04.01.2022р.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки (ч.2 ст.44 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Окрім цього, рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом віднесено до принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах, зміст якого розкриває стаття 8 КАС України, частинами 1, 2 якої встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Такі приписи наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображенні і у статті 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

При цьому, як зазначив Європейський суд з прав людини у пунктах 46, 47 рішення у справі "Устименко проти України", ЄСПЛ вказує на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановления нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення.

Отже, з огляду на викладене суд приходить до висновку, що вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом визнаються неповажними, оскільки вони не зумовлені особливими і непереборними обставинами, які б дали суду підстави для поновлення строку оскарження постанови від 04 жовтня 2021 року до суду.

При цьому суд бере до уваги тривалість даного строку з часу складання постанови (04.10.2021), здійснення процедури оскарження постанови до вищестоящого органу, принцип правової визначеності, та вважає, що у даному конкретному випадку відсутнє порушення статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року.

Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним позовну заяву ОСОБА_1 до ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, інспектора лейтенанта поліції Наконечного Богдана Богдановича, Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови від 04.10.2021р. серії ЕАО №4856735 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 123, 169, 241 ч.1, 248, 256,286 ч.4 КАС України, суд -

п о с т а н о в и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, інспектора лейтенанта поліції Наконечного Богдана Богдановича, Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови від 04.10.2021р. серії ЕАО №4856735 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Гарасимків Л.І.