Справа № 160/27478/21
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

04 січня 2022 року Справа 160/27478/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рянська В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

30.12.2021 ОСОБА_1 подав до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради», у якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради» щодо не нарахування та не виплати йому недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2020 та 2021 роки;

- зобов`язати Комунальний заклад «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради» нарахувати та виплатити йому недоплачену щорічну разову грошову допомогу як учаснику бойових дій за 2020 рік у сумі 6800,00 грн та за 2021 рік - у сумі 7354,00 грн;

- стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу в сумі 1000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно із приписами частини 1 статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Згідно з положеннями п.5 ч.5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві зазначив, що на його банківську картку 09.04.2020 було виплачено 1390,00 грн, та 23.04.2021 - 1491,00 грн.

З доданої до позовної заяви копії виписки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» по надходженням по картці/рахунку позивача від 23.12.2021 вбачається, що 09.04.2020 на його картку/рахунок надійшли кошти в сумі 1390,00 грн (деталі операції - виплати соціального фонду, соц. виплата).

З доданої до позовної заяви копії виписки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» по картці/рахунку позивача від 23.12.2021 вбачається, що 23.04.2021 на картку/рахунок позивача надійшли кошти в сумі 1491,00 грн (деталі операції - виплати соціального фонду, соц. виплата).

Однак з наданих позивачем виписок по надходженням по картці/рахунку немає можливості встановити, що зараховані 09.04.2020 кошти в сумі 1390,00 грн та 29.04.2021 - 1491,00 грн є щорічною разовою грошовою допомогою до 5 травня за 2020 та 2021 рік відповідно, виплаченими позивачу Комунальним закладом «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради.

Позивачем разом із позовною заявою подано заяву про поновлення строку на оскарження бездіяльності відповідача в частині не виплати йому недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2020 рік.

Обґрунтовуючи подану заяву позивач зазначає, що вважає строк пропущеним з поважних причин, оскільки 23.12.2021 дізнався з офіційного веб-сайту Верховного Суду про правову позицію Верховного Суду, викладену у рішенні від 29.09.2020 у зразковій справі № 440/2722/20, після ознайомлення з якою йому стало відомо, що розмір щорічної разової грошової допомоги повинен був становити п`ять мінімальних пенсій за віком. Крім того, враховуючи зайнятість на службі та обмеження, впроваджені у зв`язку з карантином, звернутись раніше можливості не мав.

Вирішуючи заяву позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд враховує, що відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За загальним правилом, встановленим частиною другою статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами.

У триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи.

Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якої додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, крім випадків якщо інше прямо не передбачено законом.

Позивач, звертаючись до суду за захистом свого порушеного права, заявив позовні вимоги, зокрема, про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та не виплати йому недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій (до 5 травня) за 2020 рік.

Суд звертає увагу, що виплата допомоги до 5 травня є періодичним платежем, який виплачується щорічно, а отже, особа, отримуючи її, є обізнаною щодо її розміру і в разі незгоди має можливість оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які, на її думку, стали підставою для заниження розміру отримуваної нею допомоги.

У постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 607/7919/17 зазначено, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Отже, перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який виплачується разова щорічна грошова допомога.

За приписами статті 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Суд звертає увагу, що про своє порушене право позивач мав дізнатися після отримання у меншому розмірі, ніж передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», разової грошової допомоги до 5 травня.

Шестимісячний строк звернення до суду у розглянутому випадку обчислюється з 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Позовну заяву датовано 28.12.2021, подано до суду 30.12.2021.

Початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа: 1) дізналася або 2) повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до сталої практики Верховного Суду причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Незвернення до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав через неналежне використання своїх процесуальних прав, нерозуміння або незнання законодавства не є поважною причиною пропуску строку.

Наведене правозастосування відповідає правовим висновкам Верховного Суду, висловленим у постановах від 19.01.2021 у справі № 440/4686/19, від 27.11.2018 у справі № 473/2236/17, від 17.09.2020 у справі № 640/12324/19.

Посилання позивача на рішення Верховного Суду від 29.09.2020 у зразковій справі № 440/2722/20, після ознайомлення з яким він дізнався про своє порушене право, фактично свідчать про те, що позивач відтермінував строк звернення до суду з цим позовом на власний розсуд.

Крім того, суд зазначає, що за приписами пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Однак, до матеріалів справи не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що неможливість подання цього адміністративного позову у встановлений законом строк зумовлено обмеженнями, які впровадженні у зв`язку із карантином, або, як зазначив позивач, його зайнятістю на службі.

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, згідно з пунктами 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу в сумі 1000,00 грн. До позовної заяви додав копію договору про надання правової допомоги від 23.12.2021.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Однак до позовної заяви ОСОБА_1 не додано доказів щодо обсягу наданих послуг адвоката і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті позивачем.

Крім того, суд звертає увагу на те, що статтею 94 КАС України визначено загальні вимоги щодо оформлення письмових доказів, до яких належать і документи.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 94 КАС України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно з наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 № 144 з 1 вересня 2021 року набрав чинності національний стандарт ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів».

Відповідно до вимог пункту 5.26 ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».

Проте, позивачем не в повному обсязі дотримано вищевказаних вимог при засвідчені копій документів, оскільки не всі сторінки доданих до позовної заяви (та її копії) паспорта позивача та договору про надання правової допомоги від 23.12.2021 містять відмітку про засвідчення.

Суд зазначає, що копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку, тому кожний аркуш поданої в копії документу повинен відповідати вимогам, викладеним у ст.94 КАС України та Вимогам до оформлення документів ДСТУ 4163-2020.

Згідно з положеннями частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху із наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 160, 161, 169 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків позовної заяви, який становить 10 (десять) днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом надання до суду разом з належним чином засвідченими копіями для направлення відповідачу:

- доказів на підтвердження виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік в сумі 1390,00 грн та за 2021 рік в сумі 1491,00 грн Комунальним закладом «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради;

- належним чином засвідчених копій всіх доданих до позовної заяви сторінок паспорта позивача та договору про надання правової допомоги від 23.12.2021;

- заяви про поновлення строків звернення до суду в частині позовних вимог за 2020 рік, із відповідним обґрунтуванням причин пропущення таких строків та доказів на їх підтвердження;

- доказів на підтвердження розміру витрат позивача на правничу допомогу адвоката.

Якщо недоліки позовної заяви не будуть усунені у зазначений строк, позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та не може бути оскаржена.

Суддя В.В. Рянська