Справа № 334/8757/21
Суддя: Коломаренко К. А.
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 04.01.2022
Справа № 334/8757/21
Провадження № 2-а/334/19/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2022 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Коломаренко К.А., розглянувши в м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Остроглядова Павла Володимировича, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що постановою серії РАП № 301174440 від 08.07.2021, винесеною посадовою особою Відповідача, його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає, що постанова не відповідає вимогам закону, зазначив про порушення, що допущено при складанні постанови та просив суд визнати протиправною та скасувати постанову серії РАП № 301174440 від 08.07.2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП, стягнути з Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради понесені ним судові витрати 454,00 грн. судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.11.2021 року на його адресу надійшов лист та постанова про відкриття виконавчого провадження № 6715753 від 15.10.2021 Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження йому стало відомо, що виконавче провадження відкрито на підставі постанови Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради РАП № 301174440 від 08.07.2021 року. Адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. накладено головним спеціалістом - інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Остроглядовим Павлом Володимировичем. Відповідно до змісту постанови, 17.06.2021 о 17.14 годині транспортним засобом Hyundai Sonata, н/з НОМЕР_1 здійснено зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою Дніпропетровстька область, м. Дніпро, вул. Князя Володимира Великого, 1, чим порушено вимоги пункту 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Зазначає, що фотознімки, які використано з постановою РАП № 301174440 від 08.07.2021 року, засвідчують паркування належного йому автомобіля у невідомому місці, пункту 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху він не порушував.

Ухвалою суду від 17.11.2021 року позовну заяву було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

24.11.2021 року до суду надійшло клопотання позивача про усунення недоліків позовної заяви, а саме надано заяву про поновлення строку на оскарження постанови.

Ухвалою судді від 26.11.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк подання заяв по суті спору, витребувано у відповідача докази.

Ухвалу суду разом з позовною заявою та доданими до неї документами направлено відповідачам.

З 13.12.2021 року по 31.12.2021 року суддя перебувала у відпустці, тому в зазначений період справа не розглядалась.

17.12.2021 від відповідача Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого зазначено обставини справи. Також відповідач повідомив підстави законності винесення постанови про адміністративне правопорушення та зазначив, що зроблені інспектором з паркування фотознімки транспортного засобу позивача відповідають вимогам примітки до ст. 14-2 КУпАП. Повідомляє, що зазначена фотофіксація розміщена у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП на вебсайті ipkp.dniprorada.gov.ua, вважає, що фотознімки є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Постановою про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 301174440 від 08.07.2021 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що він здійснив зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою Дніпропетровстька область, м. Дніпро, вул. Князя Володимира Великого, 1, чим порушив вимоги пункту 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 цієї ж статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не подано належних доказів в обґрунтування правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, при цьому з доводів позовної заяви вбачається, що позивач зазначеного у оскаржуваній постанові правопорушення не вчиняв, вимоги Правил дорожнього руху не порушував, тому підстави для накладення адміністративного стягнення були відсутні. Відповідачем до відзиву надано фотознімки транспортного засобу позивача, відповдно до яких неможливо встановити факт порушення позивачем вимоги пункту 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху. За таких підстав, відповідачем жодним належним доказом не підтверджено факту вчинення позивачем зазначеного в оскаржуваній постанові правопорушення, тому суд вважає, що всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України відповідач не довів правомірності своїх дій.

Відповідачем не надано належного підтвердження порушення позивачем правил дорожнього руху (фото фіксація, покази свідків).

В матеріалах справи відсутні дані, які б спростовували доводи позову про недотримання при винесенні оскаржуваної постанови приписів ст.ст. 7, 245 КУпАП, чим порушено законні права позивача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд вважає недоведеним.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки наявні у матеріалах справи докази вказують на відсутність підстав про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення вимог ПДР України, що свідчить про відсутність відповідного складу правопорушення в діях позивача, суд вважає необхідним скасувати оскаржувану постанову.

За таких обставин позов слід визнати обґрунтованим, тому він підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимоги про стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору тавитрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, крім іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 454,00 грн., які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступає відповідачем у справі.

Керуючись ст. 2, 6-11, 72-77, 90, 94, 139, 242-246, 250, 255, 257, 286 КАС України, ст. ст. 251-252, 280 КУпАП, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Остроглядова Павла Володимировича, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії РАП № 301174440 від 08.07.2021 року, винесену посадовою особою інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Остроглядовим П.В. по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, б. 75, 8) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в рахунок відшкодування судових витрат в сумі 454 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Коломаренко К. А.