Справа № 440/9395/21
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2021-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/9395/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом Головного управління ДПС у Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

Головне управління ДПС у Полтавській області (далі - ГУ ДПС у Полтавській області) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 /відповідач) про стягнення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, що становить 160796,60 грн; податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб, що становить 1784,44 грн; податкового боргу з податку на додану вартість, що становить 290968,27 грн; податкового боргу з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, що становить 13455,79 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що у відповідача наявний податковий борг у загальному розмірі 467005,10 грн, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 160796,60 грн, з єдиного податку з фізичних осіб, що становить 1784,44 грн, з податку на додану вартість, у розмірі 290968,27 грн, з військового збору у розмірі 13455,79 грн, що виник внаслідок несплати відповідачем у встановлені Податковим кодексом України строки узгоджених грошових зобов`язань.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

У відзиві на позовну заяву /т. 1, а.с. 169-177/ відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що в акті перевірки від 23.03.2020, на підставі якого прийнято податкові повідомлення-рішення від 15.05.2020, відображено не правдиву інформацію, а всі надані документи на перевірку не взяті до уваги. Крім того, зазначила, що нею було подано скаргу на податкові повідомлення-рішення до центрального органу ДПС, однак рішення за результатами розгляду скарги нею не отримано, а отже ДПС порушено процедуру оскарження податкових повідомлень-рішень, а тому відповідно до статті 56.9 Податкового кодексу скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків. Зауважувала також, що нею не отримано податкову вимогу.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 зобов`язано Виконавчий комітет Полтавської міської ради Полтавської області надати до суду інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 , яку разом із відповідним запитом направлено до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області.

01.09.2021 до суду надійшов лист Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради №01-12-05-09/5448 від 30.08.2021, згідно з яким за даними Реєстру територіальної громади, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

17.11.2021 до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення /т. 3 а.с. 95/, в яких останній зазначив, що рішення від 07.09.2020 № 27161/16//99-00-06-02-04-06 за результатами розгляду скарги ФОП ОСОБА_1 направлене на адресу відповідача, однак, лист повернувся з відміткою "за закінченням встановленого терміну зберігання".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 залишено без задоволення заперечення ОСОБА_1 проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 була зареєстрована фізичною особою-підприємцем з 20.12.2016, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 0039250 20.12.2016 та перебувала на обліку в ГУ ДПС у Полтавській області, Державна податкова інспекція у м. Полтаві, однак 01.02.2021 припинила підприємницьку діяльність за власним рішенням, запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності № 001039250 від 01.02.2021, про що свідчить з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /т. 1 а.с. 33/ .

Податковим органом проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 23.03.2020 № 408/16-31-33-05-09/ НОМЕР_1 /т. 1 а.с. 38-120/.

Згідно з висновками зазначеного акта перевіркою встановлені такі порушення самозайнятою особою ОСОБА_1 :

- п. 295.1 ст. 295 Податкового Кодексу України № 2755-УІ від 02.12.2010 (зі змінами і доповненнями), а саме несвоєчасно сплачено авансові внески єдиного податку за квітень 2017 року по строку сплати 20.04.2017 у сумі 640,00 грн, фактично грошове зобов`язання сплачено із затримкою на 26 днів 16.05.2017 та за травень 2017 року по строку сплати 20.05.2017 у сумі 640,00 грн., фактично грошове зобов`язання сплачено із затримкою на 11 днів 31.05.2017;

- пп.16.1.2. п. 16.1 ст.16, п.44.1, п.44.3 ст.44, п. 177.10 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ (із змінами та доповненнями), п.6 ст. 128 Господарського Кодексу України №436-ІV від 16.01.2013 із змінами та доповненнями, а саме відсутня книга обліку доходів та витрат за період 2017-2019 роки;

- п.2 частини першої ст.7 та частини 5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2464-VІ (із змінами та доповненнями) у результаті чого занижено єдиний внесок у сумі 127607,69 грн за 2017 рік у сумі 15452,84 грн за 2018 рік у сумі 88351,49 грн та за2019 рік у сумі 23803,36 грн;

- п.п. 1.1, п.п.1.2, п.п.1.4, п.пі.5 п.161 підрозділу 10 розділу XХ «Інші перехідні положення» Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ (із змінами та доповненнями) у результаті чого занижено податкове зобов`язання по військовому збору у сумі 8987,83 грн., у тому числі по періодам: за 2017 рік на 1053,60 грн за 2018 рік на 6302,91 грн та за 2019 рік на 1631,32 грн;

- п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, ст.177 п. 177.1 п. 177.2, пп. 177.4.4, пп. 177.4.3, пп. 177.5.3 пп. 177.4.5, 177.4 ст.177 п. 177.5 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 №2755 - VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб у загальній сумі 111964,08 грн у тому числі по періодам: за 2017 рік у сумі 16753,35 грн за 2018 рік у сумі 75634,91 грн та за 2019 рік у сумі 19572,82 грн;

- п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ (із змінами та доповненнями), а саме не подання у строки повідомлення за формою №20-ОПП;

- п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР в редакції Закону України від 01.06.2000 №1776 - III із змінами та доповненнями, а саме: непроведення розрахункових операцій на повну суму покупки мороз реєстратор розрахункових операцій при продажу товарів з використанням спеціального платіжного засобу (платіжних карток) на суму 719660,53 грн., у тому числі по періодам: за 2017 рік на суму 48421,69 грн за 2018 рік на суму 241144,03 грн. та за 2019 рік на суму 430094,81 грн;

- п.п. 14.1.179 п.14.1 ст. 14, абзацу «б» п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст. 187 п. 198.5 ст. 198, пункту 201.10, ст. 201 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010, в результаті чого встановлено:

заниження ПДВ на загальну суму 141827 грн, в т.ч. за звітні (податкові) періоди: за 11.2017 на 2348 грн, за 05.2018 на 24184 грн, за 06.2018 на 35436 грн, за 09.2018 на 4218 грн, за 10.2018 на 41410 грн, за 11.2018 на 7777 грн, за 12.2018 на 2689 грн, за 01.2019 на 902 грн, за 04.2019 на 2537 грн, за 05.2019 на 5076 грн, за 08.2019 на 5249 грн, за 09.2019 на 7526 грн, за 10.2019 на 1972 грн, за 11.2019 на 249 грн, за 12.2019 на 254 грн;

- п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями. А саме: невиконання обов`язку щодо складання податкових накладних в електронній формі та їх реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних. Всього за період з 10.10.2017 по 31.12.2019 не зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних, що складаються на постачання товарів, які оподатковуються за основною ставкою податку на суму 138031 грн., в т.ч. за звітні (податкові періоди 11.2017 на 2991 грн, за 12.2017 на 5350 грн, за 01.2018 на 753 грн, 02.2018 на 1310 грн, за 03.2018 на 2681 грн, за 04.2018 на 1429 грн, за 05.2018 на 30395 грн, за 06.2018 на 18096 грн, за 07.2018 на 137,12 грн, за 08.2018 на 14426 грн, за 09.2018 на 6821 грн, за 10.2018 на 8780 грн., за 11.2018 на 7271 грн, за 12.2018 на 2544 грн, за 01.2019 на 1135 грн, за 02.2019 на 952 грн., за 03.2019 на 1956 грн, за 04.2019 на 1055 грн, за 05.2019 на 1639 грн, за 06.2019 на 2425 грн, за 07.2019 на 3828 грн, за 08.2019 на 3047 грн, за 09.2019 на 2819 грн за 10.2019 на 1716 грн.

15.05.2020 ГУ ДПС у Полтавській області на підставі акту перевірки від 23.03.2020 № 408/16-31-33-05-09/ складено:

- податкове повідомлення - рішення № від 15.05.2020 /т. 1 а.с. 13/, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 111964,08 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 27991,02 грн.;

- податкове повідомлення - рішення № від 15.05.2020 /т. 1 а.с. 19/, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 141827,00 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 35456,75 грн;

- податкове повідомлення - рішення № від 15.05.2020 /т. 1 а.с. 22/, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" у розмірі 69015,50 грн;

- податкове повідомлення - рішення № від 15.05.2020 /т. 1 а.с. 19/, яким відповідачу збільшено грошове зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 8987,83 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 2246,96 грн.

Податкові повідомлення-рішення від 15.05.2020 надіслано ГУ ДПС у Полтавській області супровідним листом від 18.05.2020 № ФОП/Т/2955/16-31-33-04-13 /т. 1 а.с. 13/ та отримано відповідачем 19.06.2020, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення /т. 1 а.с. 25/.

ФОП ОСОБА_1 подано до ДПС України скаргу від 03.07.2020 на податкові повідомлення - рішення № від 15.05.2020, № від 15.05.2020, № від 15.05.2020, № від 15.05.2020, № від 15.05.2020, № від 15.05.2020, № від 15.05.2020, на вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2020 № Ф-, на рішення № від 15.05.2020 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску /т. 1 а.с. 155-159/.

Рішенням ДПС України від 23.07.2020 № 23575/6/99-00-06-03-01-06 про розгляд скарги /т. 1 а.с. 160-161/ встановлено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2020 № Ф-, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 15.05.2020 № ГУ ДПС у Полтавській області не підлягають розгляду Державною податковою службою України, оскільки оскаржувались та були розглянуті по суті. Рішення ДПС за результатом розгляду скарг від 17.07.2020 № 22881/6/99-00-06-03-01-06 надіслано Скаржнику в установлені строки, відповідно до вимог чинного законодавства. За таких обставин, скарга від 03.07.2020 № б/н в частині оскарження вимоги про сплату боргу недоїмки) від 15.05.2020 № Ф-, рішення про застосування штрафних санкцій донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 15.05.2020 № ГУ ДПС у Полтавській області не підлягає розгляду Державною податковою службою України. Також зазначено, що рішення про результати розгляду скарги в іншій частині буде прийнято та направлено платнику податків у строки, передбачені чинним законодавством.

Рішенням ДПС України від 07.09.2020 № 27161/6/99-00-06-02-04-06 про результати розгляду скарги податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 15.05.2020 № , № , № , № 006273305, № , № , № залишено без змін, а скаргу ФОП ОСОБА_1 - без задоволення /т. 1 а.с. 6-10/. Зазначене рішення надіслано ДПС України на адресу ФОП ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , однак повернуто із довідкою установи поштового зв`язку "за закінченням встановленого строку зберігання" /т. 3 а.с. 96 - 98/.

Крім того, 16.03.2020 ОСОБА_1 подано до контролюючого органу заяву про застосування спрощеної системи оподаткування, в якій зазначено про перехід на спрощену систему оподаткування та сплату єдиного податку з 01.04.2020 за ставкою 20% від мінімальної заробітної плати /т. 1 а.с. 16-17/.

З огляду на розмір мінімальної заробітної плати в обліковій картці ОСОБА_1 /т. 1 а.с. 18/ відображені нарахування у розмірі 20% від її розміру, які з урахуванням переплати 615,56 грн, станом на 20.02.2021, склали 1784,44 грн .

На виконання вимог статті 59 Податкового кодексу України, контролюючим органом сформовано податкову вимогу форми Ф від 24.11.2020 № 23087-13, згідно з якою загальна сума податкового боргу ФОП ОСОБА_1 станом на 23.11.2020 склала 465805,10 грн, у тому числі: основні платежі: 255339,96 грн, (штрафні) санкції (штрафи): 134710,23 грн, пеня: 75754,91 грн /т. 1 а.с. 11/.

Зазначена податкова вимога направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, однак повернута у зв`язку із закінченням терміну зберігання /т. 1 а.с. 11 зворотній бік/.

Посилаючись на несплату відповідачем грошових зобов`язань у строки, визначені Податковим кодексом України, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За змістом підпунктів 14.1.39, 14.1.156, 14.1.175, 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і надалі - у редакції, чинній на час спірних правовідносин) грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня; податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання; пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно із підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний, зокрема сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За змістом пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до підпункту 129.1.1. пункту 129.1. статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Нарахування пені закінчується, зокрема, у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань (пп. 129.3.1 п. 129.3 статті 129 Податкового кодексу України).

За змістом абзацу 1 пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Відповідно до пунктів 291.2., 291.3. статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

За приписами пунктів 295.1., 295.2. статті 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків..

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання..

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Підпунктом 20.1.19. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з підпунктом 41.1.1. пункту 41.1. статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Відповідно до пункту 41.4. статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з приписами пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Аналіз наведених норм Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що статусу податкового боргу набуває узгоджена сума грошового (податкового) зобов`язання, не сплачена платником податків у визначений строк. Грошові зобов`язання, визначені контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях, підлягають сплаті протягом 10 днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, а у разі процедури оскарження рішення контролюючого органу - протягом 10 днів, наступних за днем такого узгодження.

Матеріалами справи підтверджено, що податкові повідомлення-рішення, якими визначено грошові зобов`язання відповідача, заявлені до стягнення позивачем, вручені ФОП ОСОБА_1 19.06.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /т. 1 а.с. 25/. Відповідачем ініційовано процедуру оскарження податкових повідомлень-рішень в адміністративному порядку шляхом подання скарги до ДПС України.

Рішенням ДПС України від 07.09.2020 № 27161/6/99-00-06-02-04-06 про результати розгляду скарги податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 15.05.2020 № , № , № , № 006273305, № , № , № залишено без змін, а скаргу ФОП ОСОБА_1 - без задоволення /т. 1 а.с. 6-10/. Зазначене рішення надіслано ДПС України на адресу ФОП ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , однак повернуто із довідкою установи поштового зв`язку "за закінченням встановленого строку зберігання" /т. 3 а.с. 96 - 98/.

Суд бере до уваги, що відповідно до пункту 56.8. статті 56 Податкового кодексу України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Пунктом 56.9. статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Водночас пунктом 52-8 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України обумовлено, що тимчасово, на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків, встановлених, зокрема, статтею 56 цього Кодексу (в частині процедури адміністративного оскарження) щодо скарг платників податків (крім скарг щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість), що надійшли (надійдуть) по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та/або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 цього Кодексу.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р., установлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 р. № 392 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 19 грудня 2020 р. на території України карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Беручи до уваги положення пункту 52-8 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, зважаючи на те, що у період з 12.03.2020 по 01.12.2020 на території України діяв карантин, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, встановлений відповідними урядовими рішеннями, суд констатує, що перебіг строків, встановлених статтею 56 цього Кодексу (в частині процедури адміністративного оскарження) зупинявся на час дії карантину і таке зупинення не породжувало будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 цього Кодексу.

За таких обставин розгляд ДПС України скарги відповідача на податкові повідомлення-рішення поза межами строку, встановленого статтею 56 Податкового кодексу України, не тягне правових наслідків у вигляді повного задоволення скарги на користь платника податків, у зв`язку з чим суд відхиляє доводи відповідача про задоволення її скарги.

Відповідно до пункту 56.17. статті 56 Податкового кодексу України процедура адміністративного оскарження закінчується:

56.17.1. днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у строк, передбачений абзацом першим пункту 56.3 цієї статті;

56.17.2. днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги;

56.17.3. днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику;

56.17.3-1. днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику;

56.17.5. днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, що оскаржувались.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу.

Згідно з пунктами 42.1., 42.2. статті 42 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 42.5. статті 42 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Суд враховує, що рішення ДПС України від 07.09.2020 № 27161/6/99-00-06-02-04-06 про результати розгляду скарги, яким податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 15.05.2020 № , № , № , № 006273305, № , № , № залишено без змін, а скаргу ФОП ОСОБА_1 - без задоволення, надіслано ДПС України на адресу ФОП ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , однак повернуто із довідкою установи поштового зв`язку "за закінченням встановленого строку зберігання" /т. 3 а.с. 96 - 98/, відтак з огляду на вимоги Податкового кодексу України таке рішення вважається врученим відповідачеві у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. Зазначений день в силу положень пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України є днем закінчення процедури адміністративного оскарження та днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Беручи до уваги те, що узгоджені грошові зобов`язання відповідачем у встановлений Податковим кодексом України строк не погашено, такі грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу.

Як встановлено судом, на виконання вимог статті 59 Податкового кодексу України ГУ ДПС у Полтавській області надіслано відповідачеві рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкову вимогу форми Ф від 24.11.2020 № 23087-13, яка повернута у зв`язку із закінченням терміну зберігання /т. 1 а.с. 11 зворотній бік/. З огляду на положення статті 42 Податкового кодексу України така вимога вважається врученою відповідачеві у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Суд враховує, що доказів оскарження та скасування в судовому порядку податкових повідомлень - рішень ГУ ДПС у Полтавській області № , № , № , № від 15.05.2020 та податкової вимоги форми Ф від 24.11.2020 № 23087-13 до суду не надано.

Стосовно доводів відповідача про те, що в акті перевірки від 23.03.2020, на підставі якого прийнято податкові повідомлення-рішення від 15.05.2020, відображено не правдиву інформацію, а всі надані документи на перевірку не взяті до уваги, суд зазначає наступне.

При вирішенні спору про стягнення податкового боргу суд не може давати оцінку правомірності прийняття податкового повідомлення - рішення, на підставі якого виник податковий борг, оскільки це не є предметом такого правового спору.

Проте, таку оцінку суд може надати під час розгляду справи про правомірність податкового повідомлення-рішення.

Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом у постановах, зокрема, від 25.01.2019 у справі №810/1760/17 та від 01.04.2019 у справі № 810/3556/16.

Отже, з огляду на викладене та беручи до уваги, що предметом спору в межах даної справи не є правомірність податкових повідомлень рішень, суд позбавлений можливості надавати правову оцінку правомірності податковим повідомленням-рішенням, які прийняті за наслідками проведеної позивачем документальної планової виїзної перевірки.

В межах даного спору перевірці підлягають обставини щодо наявності податкового боргу, за стягненням якого звернувся контролюючий орган.

В ході розгляду справи судом з`ясовано підстави виникнення податкового боргу відповідача, а саме податковий борг виник у результаті не сплати у встановлений строк узгоджених грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом відповідно до податкових повідомлень-рішень № , № , № , № від 15.05.2020, сум єдиного податку, нарахованих контролюючим органом на підставі заяви відповідача про перехід на спрощену систему оподаткування, а також пені.

Наявність у відповідача податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, що становить 160796,60 грн; податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб, що становить 1784,44 грн; податкового боргу з податку на додану вартість, що становить 290968,27 грн; податкового боргу з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, що становить 13455,79 грн. підтверджено відомостями з інтегрованих карток платника податків /т. 1 а.с. 136-145/, довідкою ГУ ДПС у Полтавській області від 02.08.2021 № 12261/5/16-31-13-02-22 /т. 1 а.с. 35/ та розрахунком сум заборгованості ОСОБА_1 /т. 1 а.с. 36/.

Повноваження Головного управління ДПС у Полтавській області, як органу стягнення, на здійснення заходів щодо забезпечення погашення податкового боргу, зокрема, шляхом стягнення податкового боргу з фізичної особи, визначені статтями 20, 87 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог Головного управління ДПС у Полтавській області про стягнення податкового боргу.

Отже, позов належить задовольнити у повному обсязі.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивачем не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000, код ЄДРПОУ ВП 44057192) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 160796,60 грн (сто шістдесят тисяч сімсот дев`яносто шість гривень шістдесят копійок), на р/р UA0016712, отримувач ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/110105000, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); з єдиного податку з фізичних осіб, у сумі 1784,44 грн (одна тисяча сімсот вісімдесят чотири гривні сорок чотири копійки) на р/р UA0016712, отримувач ГУК у Полт.обл/тг м.Полтава/18050400, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), у сумі 290968,27 грн (двісті дев`яносто тисяч дев`ятсот шістдесят вісім гривень двадцять сім копійок) на р/р UA0016712, отримувач ГУК у Полт.обл/тг м.Полтава/14060100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 13455,79 грн (тринадцять тисяч чотириста п`ятдесят п`ять гривень сімдесят дев`ять копійок), на р/р UA0016712, отримувач ГУК у Полт.обл/тг м.Полтава/11011001, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. Довгопол