Справа № 320/23/22
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2022-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

05 січня 2022 року м. Київ № 320/23/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Служба у справах дітей Васиьківської міської ради Київської області , Виконавчий комітет Васильківської міської ради Київської області про визнання протиправним та скасування рішення.

в с т а н о в и в:

Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Служби у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради Київської області та Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області (далі - відповідачі), про визнання незаконним та скасування висновку про доцільність визначення місця проживання дітей та рішення про затвердження такого висновку.

Зі змісту позовної заяви слідує, що між позивачем та ОСОБА_2 є цивільний спір за місце проживання їх спільних дітей та стягнення аліментів: малолітньої ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_4 . За цивільним позовом ОСОБА_2 та зустрічним позовом ОСОБА_1 . Васильківським міськрайонним судом відкрито провадження у 2020 році та триває розгляд по суті справи №362/3983/20. При цьому Служба у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради Київської області залучена в даній справі як третя сторона.

За умов зазначеної триваючої цивільної справи Службою у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради Київської області було складено в порядку виконання повноважень як консультативно-дорадчого органу висновок про доцільність визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_4 та малолітньої ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Подаючи позовну заяву в межах адміністративної юстиції позивач не вказує на які-небудь порушення відповідачами вимог законодавства щодо їх управлінської діяльності чи діяльность на виконання публічних функцій, що визначено, як предмет розгляду справ адміністративними судами ч.1 ст.2 Кодексу адміністративної юстиції України. Напроти - вказує на наявність цивільного спору між колишнім подружжям за місце проживання спільних дітей та необхідність його вирішення об`єктивно та з врахуванням всіх необхідних умов та інтересів дітей.

Суд також звертає увагу, що відповідно до ухвали від 21.07.2020 у справі №362/3983/20 суд залишив без руху позовну заяву, вказавши наступне: «За змістом ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24. 09. 2008 року №866, передбачено, що для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.

Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт. У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акта обстеження умов проживання. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення. Але в порушення вказаних норм закону позивачем не додано до позовної заяви висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дітей».

Таким чином оскаржуваний в даній адміністративній справі висновок є одним з обов`язкових елементів предмету позову та обов`язковим предметом дослідження в згаданій цивільній справі. Відтак розгляд даної справи окремо від цивільної справи №362/3983/20 є неможливим та суперечить правилам об`єднання позовних вимог в позовній заяві за ч.4 ст.172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що дана позовна заява подана позивачем з метою процесуального дублювання цивільного спору за відсутності дійсного предмета спора в межах адміністративних правовідносин та має очевидно штучний характер. Такі дії позивача при триваючій цивільній справі за аналогічного предмету позову є зловживанням процесуальними правами, що має наслідком застосування судом процесуальних наслідків, визначених ст.45 Кодексу адміністративного судочинства України.

Такий висновок також підтверджується практикою Верховного Суду. Так у постанові від 9 червня 2021 року у справі № 370/408/19 (провадження № 61-15434св20) Верховний Суд дійшов висновку, що одночасна наявність спору про визначення місця проживання дітей та окремої судової справи з оскарження рішення органу опіки та піклування з цього ж питання - є штучним подвоєнням судового процесу (ВС КЦС, справа №370/408/19 від 09.06.2021 р.).

Відповідно до ст.45 Кодексу адміністративного судочинства України, - учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) узгодження умов примирення, спрямованих на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Також відповідно до п.6 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, - позовна заява підлягає поверненню у разі порушень правил об`єднання позовних вимог.

Зважаючи на вищезазначене та стадію судового процесу, позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статтями 45, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Служби у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради Київської області та Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області, про визнання незаконним та скасування висновку про доцільність визначення місця проживання дітей та рішення про затвердження такого висновку - повернути позивачу.

2. Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Терлецька О.О.