Справа № 420/25928/21
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 січня 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Скупінська О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Подільської міської ради Подільського району Одеської області (66300, Одеська область, м. Подільськ, проспект Шевченка, 2, ), про визнання протиправною бездіяльність щодо не розгляду клопотання

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 17 грудня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Подільської міської ради Подільського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльність щодо не розгляду клопотання.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що у вересні 2021 року вона подала до відповідача клопотання про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки орієнтованою площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності до п. «б» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України. Право безоплатної передачі у власність земельної ділянки з таким цільовим призначенням позивачем не використано. Проте, листом від 01.12.2021 року відповідач повідомив позивача, що розгляд її клопотання було включено у порядок денний та до проекту рішення, однак вказаний проект не був підтриманий депутатами Подільської міської ради під час його розгляду на сесії. Разом з тим, результати голосування відповідач відповідним рішенням не оформив та позивачу не надав.

Вважаючи зазначені дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду з позовною заявою.

Ухвалою суду від 22 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав не додання до позовної заяви документу про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн за позовну вимогу немайнового характеру та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

30 грудня 2021 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх.№75026/21) у якій ОСОБА_1 , з посиланням на висновок, що викладений у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №545/1149/17, вказує, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування пункту 13 частини першої Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Зазначає, що він є особою, що має статус учасника бойових дій та підкреслює, що до суду він звернувся з метою захисту свого права на отримання земельної ділянки, а відтак звільняється від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Розглянувши заяву позивача про усунення недоліків позовної заяви, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України особа, яка звертається до адміністративного суду з позовною заявою, додає до неї документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір - це грошова сума, що сплачується особою, яка звертається до суду. Розмір судового збору визначається законом і залежить від об`єктивних ознак позову (заяви), з яких правовідносин він виник і який предмет позову. Умови сплати судового збору однакові і рівні для всіх позивачів, а пільги щодо його сплати передбачені безпосередньо законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору (ч.8 ст.160 КАС України).

Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Пункт 13 статті 5 Закону України «Про судовий збір» кореспондується із положеннями статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якою передбачено, що ветерани війни, до яких належать учасники бойових дій, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від усіх судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Конструкція пункту 13 статті 5 Закону України «Про судовий збір», в якому йдеться про «справи, пов`язані з порушенням їхніх прав», вказує на категорію справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору. Якби лише наявність в особи такого статусу надавала у цій частині пільгу, то відпадала б необхідність у формулюванні другої частини зазначеної норми закону про уточнення характеру порушених прав.

Таким чином, суд, вирішуючи питання наявності у позивача, який має статус учасника бойових дій, пільг щодо сплати судового збору, повинен з`ясувати, чи передбачене Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» відповідне право, яке у спірних правовідносинах є порушеним і на захист якого подано позов.

Отже, вирішуючи це питання, суд зазначає таке.

У статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Пунктом 14 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасникам бойових дій надаються такі пільги, зокрема, першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

В свою чергу, порядок приватизації земельних ділянок за так званою повною процедурою, коли земельна ділянка передається особі у власність з відведенням із земель державної (комунальної) власності, у тому числі тих, що перебувають у користуванні інших осіб, із зазначенням видів землекористування, передбачений у частині 6 статті 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до вказаної норми громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Отже, відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність є окремим видом землекористування, право на яке мають всі громадяни за загальною процедурою приватизації.

Предметом даного позову є визнання протиправною бездіяльність щодо не розгляду клопотання позивача про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки орієнтованою площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту с.Ліпецьке на території Подільської міської ради Подільського району Одеської області.

Натомість нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не передбачені пільги учасникам бойових дій щодо першочергового відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства.

Таким чином позивач в даному випадку не звільнена від сплати судового збору, оскільки оскаржувана бездіяльність не порушує її права як учасника бойових дій, оскільки позивач, яка має статус учасника бойових дій, не має переважного права на першочергове відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

У контексті вищенаведених законодавчих норм Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 28 листопада 2013 року № 12-рп/2013 зазначив, що гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, від 14 травня 1981 року № (81) 7: «У тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Так, за висновками Європейського суду з прав людини, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя; проте вони не повинні підривати саму суть права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі «Хаджіанастасіу проти Греції», пункти 32-37).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року справа «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя («KREUZ v. POLAND» № 28249/95).

Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про сплату судовий збір» в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Враховуючи викладене, вимоги позивача не пов`язані з порушенням її права на соціальний захист, саме, як учасника бойових дій. Тому судовий збір має бути сплачений на загальних підставах.

Згідно ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Згідно ч.2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, застосовуючи аналогію закону згідно ст.7 КАС України суддя вважає за необхідне продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Зазначені вище недоліки перешкоджають відкриттю провадження у справі, а тому позивачу слід продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви.

З огляду на викладене, позивачу слід надати до суду докази сплати судового збору в розмірі 908,00 грн.

Суддя вважає за достатнє встановити позивачу 5-денний строк для усунення.

Суддя роз`яснює, що відповідно до п.3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Продовжити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Подільської міської ради Подільського району Одеської області (66300, Одеська область, м. Подільськ, проспект Шевченка, 2, ), про визнання протиправною бездіяльність щодо не розгляду клопотання.

Встановити позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Скупінська