Справа № 431/4250/21
Суддя: Колядов В. Ю.
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 431/4250/21
Провадження 2-а/431/5/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2022 року Старобільський районний суд Луганської області у складі

судді Колядова В.Ю.,

за участю секретаря Должикова М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за адміністративним позовом адвоката Доброреза В.В. в інтересах ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції в особі поліцейського 1 взводу роти ТОР УПП в Луганській області ДПП сержанта поліції Кищевникова Руслана Ігоровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Департамент патрульної поліції про скасування постанови серії ДП18 № 523151 від 14.08.2021 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП,

встановив:

27 серпня 2021 року адвокат Доброрез В.В. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із адміністративним позовом до управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції в особі поліцейського 1 взводу роти ТОР УПП в Луганській області ДПП сержанта поліції Кищевникова Руслана Ігоровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Департамент патрульної поліції про скасування постанови серії ДП18 № 523151 від 14.08.2021 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що 14.08.2021 року за головуванням поліцейського 1 взводу роти ТОР УПП в Луганській області ДПП сержанта поліції Кищевникова Руслана Ігоровича, був розглянутий матеріал адміністративної справи, щодо нього в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП та було винесено постанову серії ДП 18 № 523151 від 14.08.2021 року, яку він отримав 14.08.2021 року. Строк оскарження постанови про порушення ПДР, у тому числі зафіксованого у автоматичному режимі, починається з моменту отримання такої постанови, відповідне положення міститься у постанові КАС ВС 12.06.2020 року № 686/28291/19.

У спірній постанові зазначено, що він керуючи транспортним засобом, у м. Старобільськ по вул. Жовтнева, буд. 13, керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, чим порушив п. 2.9. «в» ПДР України, - керування транспортним засобом, з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 6 статті 121 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. Ним не порушувалися ПДР в час та за обставинами, що були зазначені в постанові та спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення прийнята з грубим порушенням вимог закону, не відповідає обставинам справи та є такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що перед виїздом він перевірив справність освітлення номерного знаку, а також його чистоту, будь-яких несправностей ним виявлено не було. Доказів протилежного поліцейським не встановлено. При цьому, на місці зупинки транспортного засобу будь-яких постанов складено не було, працівники поліції, вказану постанову склали, лише через тривалий проміжок часу та за іншою адресою ( м. Старобільськ, вул. Монастирська, буд. 67). При цьому окремої уваги заслуговує той факт, що адреса м. Старобільськ, вул. Жовтнева, 13, яка вказана у постанові, у м. Старобільськ, відсутня. Крім того, у спірній постанові поліцейським не було встановлено, з якої саме відстані неможливо ідентифікувати номерний знак автомобіля, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони даного правопорушення. Також обов`язковим елементом складу правопорушення є наявність суб`єктивної сторони правопорушення, зокрема вини у формі умислу чи необережності, чого у даному випадку не було. У зв`язку з чим, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП 18 № 523151 від 14.08.2021 року поліцейського 1 взводу роти ТОР УПП в Луганській області ДПП сержанта поліції Кищевникова Руслана Ігоровича про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.121 КУпАП та накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн., а справу закрити.

Позивач ОСОБА_1 , представник позивача Пересадько В.О. у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції в особі поліцейського 1 взводу роти ТОР УПП в Луганській області ДПП сержанта поліції Кищевникова Руслана Ігоровичав судове засідання не з`явився, надав до суду відзив, в якому просить суд справу розглянути за відсутності представника відповідача, в задоволені позову відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Департамент патрульної поліціїв судове засідання не з`явився, надав до суду відзив, в якому просить суд справу розглянути за відсутності представника третьої особи, в задоволені позову відмовити.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 523151 14 серпня 2021 року о 00 годині 05 хвилин в м. Старобільськ вул. Монастирська, 67 поліцейським 1 взводу роти ТОР УПП в Луганській області ДПП сержанта поліції Кищевниковим Русланом Ігоровичем, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відповідно до якої ОСОБА_1 13.08.2021 року 22 годині 20 хвилин в м. Старобільськ вул. Жовтнева, 13 керуючи транспортним засобом DAEWOO T12110, реєстраційний номер НОМЕР_1 з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, чим порушив п. 2.9. «в» ПДР України. Прийнято рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення - штраф у розмірі 850 грн., до постанови додаються відео з нагр. кам. DSJ-X300096,ВВ0096 (а.с.12,47)

Відповідно до наданого DVD-R диску, працівником поліції було зупинено водія транспортного засобу DAEWOO T12110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з відео яке було зафіксовано не зрозуміло чому саме було зупинено водія, потім в приміщенні ОСОБА_1 вже було зачитано права та постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП. (а.с.52)

Так, відповідно до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП, а також відповідає змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395.

Пунктом 4 Інструкції встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв у відповідності до вимог ст.ст.222, 258 КУпАП та вищевказаної Інструкції.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачем до суду було надано диск з відео фіксації, однак на вказаному диску судом не вбачається будь -яких доказів вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідно до якого б працівник поліції мав право чи обов`язок зупинити водія транспортного засобу.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Отже, у постанові, яка оскаржується, відповідачем не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення винесене останнім про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідач не надав суду жодних належних доказів, які достовірно підтверджують обставини порушення ОСОБА_1 13 серпня 2021 року ПДР України.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

В силу вимог п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах «Нечипорчук і Йонкало проти України» (рішення від 21.04.2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 06.12.1998 року) Європейський суд з прав людини наголосив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи поза розумним сумнівом і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (п. 150 та 253 рішень відповідно).

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вказане, суд приймає до уваги викладені обставини справи зазначені в позовній заяві, будь-яких відомостей, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, а відповідачем надані не були.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Суд вважає, що встановлені судом обставини є свідченням того, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям, встановленим п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме відповідачем інспектором не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ним виконані вимоги ст.ст.268,280 КУпАП, у зв`язку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не у спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Оскільки відповідачем як суб`єктом владних повноважень, на якого в даному випадку покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження передбачених ст. 9 КУпАП обставин, то суд вважає недоведеним факт скоєння позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тому постанова винесена необґрунтовано, без дотриманням вимог КУпАП, що є підставою для її скасування.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення адміністративного позову адвоката Доброреза В.В. в інтересах ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції в особі поліцейського 1 взводу роти ТОР УПП в Луганській області ДПП сержанта поліції Кищевникова Руслана Ігоровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Департамент патрульної поліції про скасування постанови серії ДП18 № 523151 від 14.08.2021 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП та закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст 77, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

Адміністративний позов адвоката Доброреза В.В. в інтересах ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції в особі поліцейського 1 взводу роти ТОР УПП в Луганській області ДПП сержанта поліції Кищевникова Руслана Ігоровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Департамент патрульної поліції про скасування постанови серії ДП18 № 523151 від 14.08.2021 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП 18 № 523151 від 14.08.2021 року поліцейського 1 взводу роти ТОР УПП в Луганській області ДПП сержанта поліції Кищевникова Руслана Ігоровича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.121 КУпАП та накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн..

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.6 ст.121 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення апеляційною інстанцією.

Суддя В.Ю. Колядов