Справа № 457/1167/21
Суддя: Марчук В. І.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 457/1167/21
провадження №2-а/457/24/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Мазурик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Скабара Михайла Ярославовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопушення,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Трускавецького міського суду Львівської області знаходиться справа за адміністративним позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Фецяка В.Я. до інспектора Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Скабара Михайла Ярославовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.Позов мотивований тим, що 02 вересня 2021 року, інспектором Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Скабаром М.Я., було винесено постанову серії БАВ № 440344 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП щодо ОСОБА_1 . Як вбачається із даної постанови, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Фольксваген Пассат НОМЕР_1 02 вересня 2021 року о 14 год. 27 хв. рухаючись по вул. Січових Стрільців у місті Дрогобич, здійснив рух на перересті при повороті на ліво не ввімкнув попереджувальний сигнал повороту, чим порушив п.9.2 «б» Правил дорожнього руху. На підставі цього працівником поліції було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн. Проте вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а дії працівника поліції при її винесені є протиправними, виходячи з наступного. Так, згідно вимог чинного законодавства у постанові мають міститись докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, опис обставин, технічний засіб, яким здійснено фото чи відеозапис, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення, а також відповідачем не підтверджено при проїзді якого саме перехрестя на ділянці дороги вул. С.Стрільців позивачем при здійсненні повороту не було увімкнено відповідного сигналу повороту. Так, ОСОБА_1 на місці зупинки пояснив, що рухаючись з вул. Самбірської рухався прямо та продовжуючи рух по вул. С.Стрільців жодних поворотів ліворуч не здійснював. Відсутність доказів які б підтверджували вчинення позивачем дій вказаних у постанові, виключає притягнення позивача до адміністративної відповідальності. А тому, просить скасувати постанову.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 440344 від 02 вересня 2021 року, складеною інспектором Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Скабар М.Я., ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього штраф у сумі 510 грн. Зі складеної постанови вбачається, що ОСОБА_1 02 вересня 2021 року, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Дрогобич по вул. С.Стрільців здійснюючи рух на перехресті при повороті на ліво не увімкнув попереджувальний сигнал повороту.

Частиною 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.9.2. Правил дорожнього руху , водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху, зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

У позовній заяві позивач пояснює, він, керуючи транспортним засобом не вчиняв жодних дій, які б порушували вимоги правил дорожнього руху. На перехресті він жодних поворотів ліворуч не здійснював, а тому твердження про те, що мав обов`язок вмикати попереджувальний сигнал повороту є безпідставним і надуманим. Всі його дії чітко відповідали вимогам Правил дорожнього руху.

Зміст постанови свідчить про те, що позивач проїхав перехрестя при повороті на ліво не увімкнув попереджувальний сигнал повороту, чим порушив п.9.2.б Правил дорожнього руху України.

Проте з матеріалів справи вбачається, що позивач пункт 9.2. б Правил дорожнього руху України України не порушував, тому вказані у постанові обставини є суперечливими і виключають відповідальність позивача.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Даючи правову оцінку обставинам справи та наявним у ній доказам, суд вважає, що оскаржувана постанова не містить посилань на докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також доказів на спростування обставин, зазначених позивачем в обґрунтування адміністративного позову.

Суд зауважує, що крім постанови про адміністративне правопорушення, інших додаткових доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП (пояснення позивача або свідків, відео- чи фотофіксації, тощо), відповідачем не зібрано та суду не надано. Сама ж постанова таких доказів також не містить.

Із огляду на викладене, суд вважає, що відповідач прийняв необґрунтоване рішення, без урахування та встановлення усіх обставин, що мають значення для вирішення питання про наявність правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Будь-які інші докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які б встановлювали наявність адміністративного правопорушення та вину позивача у його вчиненні, в матеріалах справи відсутні. Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до вимог п.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Відповідач не надав до суду жодних доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджено, а відповідачем не доведено факту порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Отже, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід закрити.

Керуючись ст. 19, 62 Конституції України, ст. 2, 5, 9, 72, 77, 241-246, 257-263, 286, 293 КАС України, ст. 7, 9, 122, 245, 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити .

Постанову серії БАВ № 440344 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02 вересня 2021 року, винесену щодо ОСОБА_1 скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області в користь ОСОБА_1 454 грн. 00 коп. судових витрат.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому ст.ст. 288, 297 КАС України.

Суддя: В. І. Марчук