Справа № 320/10482/21
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2021-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 грудня 2021 року № 320/10482/21
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до гр. ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулась Військова частина НОМЕР_1 з позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість у сумі 4011,90 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.01.2018 № 11 відповідача виключено зі списку особового складу військової частини відповідно пунктом «е» частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність), тому має відшкодувати вартість предметів речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився у розмірі 4011,90 грн.

Відповідачем відзиву на позовну заяву до суду не подано.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 29.12.2017 № 186 молодшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 колишнього командира танку 2 танкової роти танкового батальйону, який вибув для зарахування до Національного технічного університету «Харківський Політехнічний інститут» м. Харків, вважати таким, що з 27.08.2017 здійснив самовільне залишення частини з 29.12.2017 зарахувати до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

За час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 відповідач отримував грошове забезпечення та забезпечувався форменим одягом за рахунок державних коштів.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.01.2018 №11 позивач виключений зі списку особового складу військової частини відповідно п. «е» ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність).

Також наказано утримати з молодшого сержанта ОСОБА_1 вартість обмундирування у сумі 4011, 90 грн пропорційно часу, що залишився до закінчення строку носіння .

Даючи правову оцінку обставинам що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей урегульовані Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 2011-XII дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

Абзацами 1-2 частини першої статті 9-1 Закону № 2011-XII передбачено, що продовольче забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 № 232, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.05.2016 за № 768/28898, затверджено Інструкцію про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період (далі - Інструкція № 232).

Правилами абзацу другого пункту 9 Інструкції № 232 передбачено, що строки носіння або експлуатації предметів речового майна особистого користування, що видається офіцерам, прапорщикам, мічманам та військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, обчислюються з дня виникнення в них права на його отримання. Речове майно особистого користування, видане зазначеним особам, обліковується за місяцем виникнення права на отримання цього майна.

Відповідно до абзацу 7 пункту 4 розділу ІІІ Інструкції № 232 у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.

Згідно довідки-розрахунку на утримання коштів з молодшого сержанта ОСОБА_1 за речове майно, яке не вислужило встановлені терміни експлуатації сума до утримання складає 4011, 90 грн.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач звільнений з військової служби відповідно до пункту «е» частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність), а тому останній зобов`язаний відшкодувати суму вартості виданих йому предметів речового майна, строки носіння яких не закінчились, у сумі 4011,90 грн.

Оскільки станом на час подання позову та судового розгляду справи відповідач не відшкодував вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, суд вважає доведеним право позивача на стягнення такого відшкодування в сумі 4011, 90 грн.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки доказів понесення таких витрат суду не надано, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в :
Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, у розмірі 4011 (чотири тисячі одинадцять) грн 90 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.