Справа № 420/13590/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Кушнірука О.А.,

сторін:

від позивача - не з`явився,

від відповідача - Лесніца В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Мебельтрейд» (, місцезнаходження: 65000, м. Одеса, вул. Пушкінська, 72) до Київської митниці Державної митної служби України (код ЄДРПОУ ВП 43997555, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, буд. 8-А) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA100380/2021/010001/2 від 17.03.2021 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100380/2021/00055 від 17.03.2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 02 серпня 2021 року надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Мебельтрейд» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA100380/2021/010001/2 від 17.03.2021 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100380/2021/00055 від 17.03.2021 року.

Ухвалою від 16 серпня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до умов зовнішньоекономічного договору №WP20-1 від 18.09.2020 року, укладеного між ТОВ «Мебельтрейд» (Україна, покупець) та FABRYKA MEBLI WER-SAL KACZOROWSCY SP.J.(Польша, продавець), продавець продає, а покупець купує меблі.

Товар поставляється на умовах EXW Баранов, Польща, згідно з Інкотермс 2010. Умови окремих поставок можуть бути змінені за згодою обох сторін договору і повинні бути зазначені у додатковій угоді.

Так, позивачем 12.03.2021 року було надано до митного органу митну декларацію № UA100380/2021/077419 від 11.03.2021 року та всі необхідні для цього документи на підтвердження визначення вартості митного товару за ціною договору (основним методом).

Позивач звернув увагу, що на отримане повідомлення № 505194 від 12.03.2021 року про виявлені розбіжності та пропозицію надати додаткові документи на підтвердження митної вартості товару, позивачем було надано пояснення від 15.03.2021 року та необхідні додаткові документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

Однак, 17.03.2021 року посадовими особами Київської митниці Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA100380/2021/010001/2 та картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100380/2021/00055.

Позивач вважає, що в ході здійснення митного контролю та митного оформлення було подано достатньо інформації та документів для підтвердження митної вартості товару за першим методом - ціною договору, так як товар придбавався за прямим контрактом, документи містять дані щодо вартості товару, перевезення не містять розбіжностей та повністю відображають всі складові митної вартості товару, а тому оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

У встановлений судом строк відповідач надав відзив на позовну заяву (вхід. №59446/21 від 26.10.2021 року), відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що під час здійснення митного оформлення з товарами, які були заявлені у митній декларації № UA100380/2021/077419 програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) сформовані форми контролю, які передбачають необхідність здійснення митницею перевірки правильності визначення митної вартості із зверненням уваги на митну вартість ідентичних або подібних товарів, проведення перевірки відомостей, що містяться у документах, які підтверджують митну вартість товарів, здійснення запиту додаткових документів.

Також, відповідач зазначив, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих для митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом із митною декларацією № UA100380/2021/077419 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові складові митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

- надані банківські платіжні доручення про передоплату не завірені печаткою банку. Зазначені суми платіжних доручень не відповідають сумам інвойсу наданого до митного оформлення.

- Відповідно до товаротранспортних документів, а саме ЦМР № 6069/20 від 09.03.2021 року перевізником зазначена польська компанія. Проте згідно довідки про транспортно-експедиторські витрати від 09.03.2021 року № 09.03.2021-4 видана ТОВ «ВОЛЬПЕ».

- заявка на транспортно-експедиторське обслуговування № 5 у графі вартість та порядок розрахунку зазначено 45000 + 80 євро, 80 євро є в заяві, але відсутні в довідці про транспортно-експедиторські витрати від 09.03.2021 року № 09.03.2021-4. Відсутня калькуляція витрат на транспортування.

- Відповідно до п. 1.2 договору від 18.09.2020 року при використанні ТМ Carveli виробник має надати замовнику калькуляцію цін на виготовлення товарів замовнику. Проте наданий прайс-лист виробника адресований невизначеному колу покупців, що суперечить п. 1.2 договору.

Отже надані до митого оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей що підтверджують числові значення складових митної вартості та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Тому позивачу було запропоновано надати додаткові документи.

На пропозицію надати додаткові документи позивачем було надано пояснення з додатками, проте дослідивши надані документи, відповідачембуло прийнято рішення від 17.03.2021 року про коригування митної вартості товарів № UA100380/2021/010001/2 та картка відмова в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100380/2021/00055.

Ухвалою від 16 вересня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження по справі на 30 днів до 14 листопада 2021 року.

Ухвалою від 18 жовтня 2021 року задоволено клопотання представника відповідача та призначено проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду на онлайн платформі Easycon з використанням власних технічних засобів та електронно-цифрового підпису.

Ухвалою від 18 жовтня 2021 року у справі №420/13590/21 задоволено клопотання відповідача та замінено відповідача - Київську митницю Держмитслужби України () на його правонаступника - Київську митницю, як відокремлений підрозділ Держаної митної служби України (код ЄДРПОУ ВП 43997555). Розгляд справи розпочато спочатку.

Позивачем в свою чергу надано відповідь на відзив (вхід. №65470/21 від 23.11.2021 року), відповідно до якого позивач наполягав на задоволенні позовних вимог.

Заперечення на відповідь на відзив до суду не надходили.

Ухвалою суду, що занесеною до протоколу судового засідання 13 грудня 2021 року, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 23 грудня 2021 року.

Представник позивача на відкрите судове засідання, не з`явився, повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутністю представника позивача.

Представник відповідача на відкрите судове засідання з`явився в режимі відео конференції поза межами приміщення суду, підтримав позицію викладену у відзиві на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Доповівши зміст позовних вимог, заслухавши вступне слово представника відповідача, вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, доповівши зміст відзиву на позовну заяву, дослідивши наявні у справи письмові докази, судом у справі встановлені такі факти та обставини.

ТОВ «Мебельтрейд» зареєстровано як юридична особа з 21.09.2020 року та згідно з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом господарської діяльності є: оптова торгівля меблями, килимами й освітлювальним приладдям.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту №WP20-1 від 18.09.2020 року, укладеного між ТОВ «Мебельтрейд» (Україна, покупець) та FABRYKA MEBLI WER-SAL KACZOROWSCY SP.J. (Польща, продавець), продавець продає, а покупець купує меблі (п. 1.1. контракту).

Відповідно до п. 1.2 Договору, покупець дозволяє продавцю використовувати торговельну марку Carvell, на яку він має юридичні права на безоплатній основі. Перелік найменувань, кількість, ціна і загальна вартість товару кожної поставки вказуються в Додатковій угоді, яка є невід`ємною частиною цього контракту (п.1.3). Товар поставляється на умовах EXV Баранов, Польша, згідно Інкотермс 2010. Умови окремих поставок можуть бути змінені за згодою обох сторін і повинні бути зазначені в додатковій угоді (п.3.1). загальна вартість контракту 2500000,00 злотих (п.4.1).

Відповідно до п. 5.1 контракту, умови оплати кожної поставки вказуються в додатковій угоді, яка є невід`ємною частиною даного контракту. Сторони погодили можливість передоплати до кожної поставки та можливість наявності двох видів додаткових угод до кожної поставки. При цьому аванс покупець може сплачувати на підставі додаткової угоди без зазначення переліку найменувань, кількості, ціни, загальної вартості товару і умов поставки, а остаточний розрахунок відбувається на підставі додаткової угоди, в якій вказуються всі вищезазначені дані для поставки (а.с.24-26).

Так, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до Додаткової угоди № 2/S20-4 від 18.01.2021 року, продавець виробляє і постачає, а покупець отримує товар відповідно до переліку, на суму 66190,00 злотих. Умови оплати: 100% передоплата до прибуття товару в порт призначення. Можлива оплата частинами. В оплату за товар вказаний відповідно до переліку, даної угоди враховується переплата сплачена по додатковій угоді № 1/S20-4 від 21.09.2020 року в сумі 6262,00 злотих (п.4) (а.с.27-29).

Суд встановив, що, позивачем 12.03.2021 року було надано до митного органу митну декларацію № UA100380/2021/077419 від 11.03.2021 року та всі необхідні для цього документи на підтвердження визначення вартості митного товару за ціною договору (основним методом).

Так, позивач зазначив, що на підтвердження митної вартості товару позивачем подано до митниці всі необхідні документи, а саме: зовнішньоекономічний контракт від 18.09.2020 року № WP20-1, додаткова угода № 2/S20-4 від 18.01.2021 року, пакувальний лист від 08.03.2021 року, комерційний інвойс від 08.03.2021 року, міжнародна товарно-транспортна накладна від 09.03.2021 року, договори надання транспортно-експедиторських послуг, митна декларація країни відправлення від 09.03.2021 року, договір доручення на надання послуг Декларанта від 28.01.2020 року, платіжні доручення та інші.

Також суд встановив, що на отримане повідомлення № 505194 від 12.03.2021 року про виявлені розбіжності та пропозицію надати додаткові документи на підтвердження митної вартості товару, позивачем було надано пояснення від 15.03.2021 року та необхідні додаткові документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

Однак, суд встановив, що 17.03.2021 року посадовими особами Київської митниці Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA100380/2021/010001/2, та картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100380/2021/00055.

Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог, проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України (надалі - МК України), законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

До митної справи, відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, 24 ст. 4 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з положеннями Митного кодексу України, орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 зазначеної статті Кодексу, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Таким чином, орган доходів і зборів має право вимагати від декларанта додаткові документи при наявності визначених законом підстав, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.

Частиною першою статті 337 МК України визначено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 337 МК України визначено, що контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Суд встановив, що підтверджено матеріалами справи, що під час здійснення Київською митницею Держмитслужби контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих для митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом із митною декларацією № UA100380/2021/077419 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові складові митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

- надані банківські платіжні доручення про передоплату не завірені печаткою банку. Зазначені суми платіжних доручень не відповідають сумам інвойсу наданого до митного оформлення.

- Відповідно до товаротранспортних документів, а саме ЦМР № 6069/20 від 09.03.2021 року перевізником зазначена польська компанія. Проте згідно довідки про транспортно-експедиторські витрати від 09.03.2021 року № 09.03.2021-4 видана ТОВ «ВОЛЬПЕ».

- заявка на транспортно-експедиторське обслуговування № 5 у графі вартість та порядок розрахунку зазначено 45000 + 80 євро, 80 євро є в заяві, але відсутні в довідці про транспортно-експедиторські витрати від 09.03.2021 року № 09.03.2021-4. Відсутня калькуляція витрат на транспортування.

- Відповідно до п. 1.2 договору від 18.09.2020 року при використанні ТМ Carveli виробник має надати замовнику калькуляцію цін на виготовлення товарів замовнику. Проте наданий прайс-лист виробника адресований невизначеному колу покупців, що суперечить п. 1.2 договору.

Отже надані до митого оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей що підтверджують числові значення складових митної вартості та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Тому позивачу було запропоновано надати додаткові документи.

Суд встановив, що 15.03.2021 року електронним повідомленням декларантом позивача було надано додаткові пояснення з додатками на обґрунтування вказаних митним органом розбіжностей.

Оцінивши докази, що надані сторонами в межах предмету доказування, проаналізувавши положення Митного кодексу України, суд дійшов такого висновку.

Так, стосовно надання банківських платіжних доручень про передоплату не завірених печаткою банку та твердження, що зазначені суми платіжних доручень не відповідають сумам інвойсу наданого до митного оформлення, суд зазначає, що позивачем до листа-відповіді від 15.03.2021 року було надано відповідачу належним чином засвідчені банківською установою банківські платіжні документи, що стосуються товару від 24.02.2021 року № 94 та від 24.11.2020 року № 67. Щодо твердження, що зазначені суми платіжних доручень, що не відповідають сумам інвойсу наданого до митного оформлення, суд зазначає, що позивачем надано пояснення, що вартість інвойсу № Е_00017_03_21 від 08.03.2021 року складає 66190,00 злотих. Відповідно до платіжного доручення № 94 від 24.02.2021 року сума платіжного доручення складає 59928,00 злотих. Відповідно до платіжного доручення № 67 від 24.11.2020 року сума платіжного доручення складає 71650,00 злотих, тоді як позивачем отримано товару було на суму 65388,00 злотих, що підтверджується Довідкою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 16.03.2021 року. Різницю у сумі 6262,00 злотих сторони контракту погодили як передплату по даній поставці.

Так, як вже зазначалось судом, відповідно до п. 4 Додаткової угоди № 2/S20-4 від 18.01.2021 року наданої до митного оформлення, зазначено: «В оплату за товар вказаний відповідно до переліку, даної угоди враховується переплата сплачена по додатковій угоді № 1/S20-4 від 21.09.2020 року в сумі 6262,00 злотих».

Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем доведено причини виникнення числових розбіжностей та те, що сума платіжного доручення відповідає сумі інвойсу, і не впливає на правомірність визначення митної вартості за першим методом.

Стосовно тверджень митного органу про те, що відповідно до товаротранспортних документів, а саме ЦМР № 6069/20 від 09.03.2021 року перевізником зазначена польська компанія, проте згідно з довідки про транспортно-експедиторські витрати від 09.03.2021 року № 09.03.2021-4 видана ТОВ «ВОЛЬПЕ», суд зазначає, що відповідно до п. 5.2.1 Договору № Т20-1 від 15.07.2020 року про надання транспортно-експедиторських послуг, укладеним між ТОВ «Танго України» та ТОВ «ВОЛЬПЕ» (відповідно до додаткової угоди № 1 до зазначеного договору було внесено зміни у договір у зв`язку з перейменування ТОВ Танго Україна на ТОВ Мебельтрейд) залучати третіх осіб до виконання свого зобов`язання за даним договором, в тому числі перевізників, укладати угоди з третіми особами від свого імені і за рахунок клієнта.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Вольпе» було укладено з ПП «Транс-атлас» договір, що визнає порядок взаємовідносин перевізника та експедитора, які пов`язані із здійсненням транспортно-експедиційного обслуговування по організації міжнародних та внутрішніх перевезень вантажів автомобільним транспортом, а тому, суд погоджується, що ПП «Транс-атлас» не є польською компанією, а є перевізником, з яким ТОВ «Вольпе» уклало договір в інтересах ТОВ «Мебельтрейд».

Стосовно зазначення митним органом про те, що заявка на транспортно-експедиторське обслуговування № 5 у графі вартість та порядок розрахунку зазначено 45000 + 80 євро, 80 євро є в заяві, але відсутні в довідці про транспортно-експедиторські витрати від 09.03.2021 року № 09.03.2021-4, відсутня калькуляція витрат на транспортування, суд зазначає таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що вартість транспортних витрат з доставки вантажу за маршрутом склала 45000,00 грн., страхування вантажу не здійснювалось. Вказане підтверджується Довідкою про транспортно-експедиторські витрати № 09.09.2021-4 від 09.03.2021 року.

Що стосується вказаних митним органом 80 євро, то це вартість експортного оформлення вантажу, яку має оплатити покупець (ТОВ Мебельтрейд) оскільки вантаж поставляється на умовах EXW, що означає, що експортне митне оформлення вантажу належить здійснити саме покупцю за контрактом, тобто саме ТОВ «Мебельтрейд».

Зазначення у контракті на умови Інкотермс 2010 прямо вказує на те, що покупець зобов`язаний за свій рахунок і на свій ризик отримати будь-яку експортну та імпортну ліцензію або інше офіційне свідоцтво, а також виконати, якщо це буде потрібно, всі митні формальності для експорту товару. У зв`язку з цим позивачем до митного органу та до суду було надано Рахунок на оплату № 169 від 11.03.2021 року, в якому окремим рядком вказано: «витрати на замитнення по автомобілю НОМЕР_1 та НОМЕР_2 » та зазначено вартість відповідно до п. 6.2 Договору № Т20-1 від 15.07.2020 року на суму 2646,00 грн.

А також, стосовно відсутності калькуляції витрат на транспортування, суд погоджується з думкою позивача, що витребування даних документів є безпідставним, адже транспортування здійснювалось не особистим транспортом позивача, а відповідно до договору.

Стосовно зауваження митного органу, що відповідно до п. 1.2 договору від 18.09.2020 року при використанні ТМ Carveli виробник має надати замовнику калькуляцію цін на виготовлення товарів замовнику, проте наданий прайс-лист виробника адресований невизначеному колу покупців, що суперечить п. 1.2 договору, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується, що відповідно до контракту № WP20-1 від 18.09.2020 року покупець дозволяє продавцю використовувати торговельну марку Carveli, на яку він має юридичні права на безоплатній основі. Вказане твердження у контракті свідчить лише проте те, що використання торгової марки є безоплатним правом позивача. А також продавцем надано ТОВ Мебельтрейд як прайс-лист так і комерційну пропозицію, що ніяким чином не суперечить умовам контракту.

Суд вважає, що надані позивачем документи та дані, які в них містяться є достатніми для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

В частині 10 статті 58 Митного кодексу України наведені витрати (складові митної вартості), які додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, до яких зокрема, віднесені витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Пунктами 2, 3 частини 2 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що до документів, які підтверджують митну вартість товарів, відносяться зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

В пункті 21 розділу VII Рекомендацій Європейської економічної комісії ООН "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку - для міжнародної торгівлі" (ЕСЕ/TRADE/148) (Женева, вересень 1983 року) зазначено, що точний зміст переліку витрат залежить від застосовуваних умов поставки.

В пункті 22 розділу VII Рекомендацій Європейської економічної комісії ООН "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку - для міжнародної торгівлі" (ЕСЕ/RADE/148) (Женева, вересень 1983 року) показано, у якому порядку можуть зазначатися суми по рахунку, додаткові витрати та вирахування (в тому числі зазначаються витрати на навантаження товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту ввезення на митну територію України та інші витрати).

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Вищевикладені встановлені судом обставини, підтверджені застосованими нормами матеріального права спростовують доводи представника відповідача щодо недостатності поданих митниці документів для визначення митної вартості товару за основним методом.

Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України, декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

Також, згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів: в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем надано достатньо належним чином оформлених документів для підтвердження митної вартості товару за основним методом, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, оцінюючі встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач під час здійснення контролю митної вартості, приймаючи рішення не довів правомірності своїх дій.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо позовні вимоги належать задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що позов задоволено, керуючись приписами ст. 139 КАС України судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Мебельтрейд» (, місцезнаходження: 65000, м. Одеса, вул. Пушкінська, 72) до Київської митниці Державної митної служби України (код ЄДРПОУ ВП 43997555, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, буд. 8-А) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA100380/2021/010001/2 від 17.03.2021 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100380/2021/00055 від 17.03.2021 року, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA100380/2021/010001/2 від 17.03.2021 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмову Київської митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100380/2021/00055.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Київської митниці Державної митної служби України (код ЄДРПОУ ВП 43997555, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, буд. 8-А), на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Мебельтрейд» (, місцезнаходження: 65000, м. Одеса, вул. Пушкінська, 72) судовий збір в розмірі 4540 грн. 00 коп. (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано « 04» січня 2022 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко