Справа № 826/11463/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2021 року м. Київ № 826/11463/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи адміністративну справу за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації до Товариства з обмеженою відповідальністю "АНДРІЄВО ЗОРЯНЕ", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві, про анулювання дозволу на експлуатацію морської суднової станції,

встановив:

23.07.2018 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації до Товариства з обмеженою відповідальністю "АНДРІЄВО ЗОРЯНЕ" про анулювання дозволу на експлуатацію морської суднової станції від 10.11.2011 №МС-48-0291596.

В обґрунтування позовних зазначено, що ТОВ "АНДРІЄВО ЗОРЯНЕ" здійснює користування радіочастотним ресурсом на підставі дозволу на експлуатацію морської суднової станції від 10.11.2011 №МС-48-0291596. Проте, за інформацією Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві відповідачем не сплачується рентна плата за користування радіочастотним ресурсом України більш як шість місяців, що є правовою підставою для анулювання вказаного дозволу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2018 у справі відкрито провадження, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та залучено до участі у справі третю особу.

На підставі розпорядження керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2019 №643 та згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи №826/3971/18 між суддями Окружного адміністративного суду міста Києва для її розгляду й вирішення визначено суддю Чудак О.М.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 11.07.2019 продовжено розгляд адміністративної справи №826/11463/18, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач відзиву на позовну заяву та третя особа пояснень по суті заявлених вимог не подали.

Керуючись нормою частини п`ятої статті 262 КАС України, суд здійснював розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідив матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надав їм юридичну оцінку та встановив наступне.

ТОВ "АНДРІЄВО ЗОРЯНЕ" видано дозвіл на експлуатацію морської суднової станції від 10.11.2011 №МС-48-0291596.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації отримала лист Головного управління ДФС у місті Києві від 21.05.2018 №18161/9/26-15-12-05-16, яким НКРЗІ повідомлено, що ТОВ "АНДРІЄВО ЗОРЯНЕ" не сплачує рентну плату за користування радіочастотним ресурсом України більше шести місяців.

З метою вирішення порушеного контролюючим органом питання в порядку досудового врегулювання спору НКРЗІ направлено відповідачеві лист від 15.06.2018 №01-4043/144 з пропозицією щодо сплати заборгованості в добровільному порядку та із попередженням про наслідки несплати заборгованості - анулювання дозволу на експлуатацію РЕЗ у судовому порядку. Станом на момент звернення із позовною заявою до суду, інформація із підтвердженням сплати заборгованості із рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України від відповідача до НКРЗІ не надходила.

З огляду на зазначене, позивач вважає, що враховуючи несплату відповідачем рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України з листопада 2017 року відповідний дозвіл відповідача на експлуатацію РЕЗ повинен бути анульований, а тому звернувся до суду із вказаним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правову основу користування радіочастотним ресурсом України визначає Закон України «Про радіочастотний ресурс України» від 01.06.2000 №1770-ІІІ (Закон №1770-ІІІ), який передбачає повноваження держави щодо умов користування радіочастотним ресурсом України, права, обов`язки і відповідальність органів державної влади, що здійснюють управління і регулювання в цій сфері, та фізичних і юридичних осіб, які користуються та/або мають намір користуватися радіочастотним ресурсом України.

Пунктами 1 та 3 частини другої статті 30 Закону №1770-ІІІ визначено, що користування радіочастотним ресурсом України здійснюється на підставі ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України та дозволів на експлуатацію радіоелектронних засобів (РЕЗ) або випромінювальних пристроїв - суб`єктами господарювання, які користуються радіочастотним ресурсом України для надання телекомунікаційних послуг, а також дозволів на експлуатацію РЕЗ - спеціальними користувачами, технологічними користувачами та радіоаматорами. Згідно частини 4 статті 5 Закону, до загальних користувачів радіочастотного ресурсу України відносяться в тому числі і технологічні користувачі.

Частиною третьою статті 42 Закону №1770-ІІІ передбачено, що дозволи на експлуатацію РЕЗ у смугах радіочастот загального користування видає державне госпрозрахункове підприємство «Український державний центр радіочастот» (далі - УДЦР) на платній основі у порядку, встановленому НКРЗІ.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону УДЦР відноситься до сфери управління НКРЗІ і здійснює свою діяльність на підставі статуту, який затверджується НКРЗІ.

Відповідно до статті 57 Закону №1770-ІІІ користування радіочастотним ресурсом в Україні здійснюється на платній основі. Рентна плата за користування радіочастотним ресурсом України встановлюється Податковим кодексом України.

Згідно положень статті 254 Податкового кодексу України платниками рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України є загальні користувачі радіочастотного ресурсу України, визначені законодавством про радіочастотний ресурс, яким надано право користуватися радіочастотним ресурсом України в межах виділеної частини смуг радіочастот загального користування на підставі: ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України; ліцензії на мовлення та дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою; дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою, отриманого на підставі договору з власником ліцензії на мовлення; дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою.

Пунктом 5 частини 2 статті 6 Закону №1770-III закріплено, що користувачі радіочастотного ресурсу України зобов`язані вносити платежі та збори, передбачені законом, а також у встановленому національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, порядку плату за радіочастотний моніторинг у смугах радіочастот загального користування.

Частиною 3 статті 58 Закону №1770-III встановлено, що у разі несплати щомісячного збору протягом шести місяців відповідна ліцензія на користування радіочастотним ресурсом України, а також дозволи на експлуатацію анулюються без компенсації збитків користувачу радіочастотного ресурсу України зі стягненням суми заборгованості в судовому порядку.

За статтею 45 Закону №1770-ІІІ анулювання дозволу на експлуатацію здійснюється УДЦР самостійно або за рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації.

Підставами для прийняття Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, рішення про анулювання дозволу на експлуатацію є: 1) анулювання ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України; 2) анулювання ліцензії на мовлення або відповідного подання Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення щодо багатоканальних телесистем, які передбачають використання радіочастотного ресурсу України; 3) акт про невиконання користувачем радіочастотного ресурсу України законних вимог національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, або приписів та розпоряджень уповноважених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, посадових осіб; 4) акт про повторну відмову користувача радіочастотного ресурсу в допуску представників національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, для проведення перевірки, а також про вчинення інших перешкод, які не дозволяють здійснювати перевірку в повному обсязі; 5) акт про те, що користувач з власної вини не розпочав експлуатацію радіоелектронного засобу у визначені дозволом терміни; 6) невикористання радіоелектронного засобу більше одного року; 7) виявлення недостовірних відомостей у документах, поданих користувачем радіочастотного ресурсу України для отримання дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу або випромінювального пристрою.

УДЦР приймає рішення про анулювання дозволу на експлуатацію на підставі: 1) заяви користувача радіочастотного ресурсу України про анулювання дозволу; 2) скасування державної реєстрації суб`єкта господарювання - користувача радіочастотного ресурсу України; 3) нотаріально засвідченої копії свідоцтва про смерть фізичної особи - користувача радіочастотного ресурсу України.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, або УДЦР має прийняти рішення про анулювання дозволу на експлуатацію протягом 20 робочих днів від дати прийняття рішення про анулювання ліцензії, складення акта про порушення, надходження заяви, копії свідоцтва про смерть, довідки про скасування державної реєстрації, встановлення інших підстав для анулювання дозволу, передбачених цим Законом. Рішення національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, передається до УДЦР та вручається або надсилається рекомендованим листом користувачу радіочастотного ресурсу України із зазначенням підстав анулювання дозволу не пізніше трьох робочих днів від дати прийняття рішення.

У разі виникнення підстав для анулювання дозволу на експлуатацію радіоелектронних засобів мовлення національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, звертається до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення за погодженням рішення про анулювання відповідного дозволу. Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення повинна прийняти відповідне рішення протягом місяця. У разі відмови в погодженні або недотримання зазначеного терміну дозвіл може бути анульований за рішенням суду.

Дозвіл на експлуатацію радіоелектронних засобів мовлення може бути анульовано за поданням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення.

Рішення про анулювання дозволу на експлуатацію може бути оскаржено в судовому порядку.

Рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, або УДЦР про анулювання дозволу на експлуатацію набирає чинності через десять днів від дня його прийняття. Якщо користувач радіочастотного ресурсу України протягом цього часу оскаржує дане рішення в судовому порядку, дія цього рішення призупиняється до завершення судового розгляду. УДЦР здійснює анулювання дозволу на експлуатацію за рішенням національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, протягом п`яти робочих днів з дня надходження рішення.

Таким чином, вказаними нормами визначені уповноважені органи на самостійне анулювання виданих дозволів і виключні підстави, за яких вказані органи є уповноваженими на таке анулювання. При цьому за жодною з передбачених законом підстав анулювання дозволу у звичайному порядку не передбачено необхідності звернення з відповідним позовом до суду.

Отже, нормами Закону №1770-III за загальним правилом анулювання ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України, дозволу на експлуатацію радіоелектронних засобів здійснюється в позасудовому порядку на підставі рішення визначених цим законом органів.

Синтаксичний аналіз положень частини 3 статті 58 Закону №1770-ІІІ вказує на те, що словосполучення «в судовому порядку» відноситься виключно до способу стягнення суми заборгованості, однак не стосується анулювання ліцензії чи дозволів на експлуатацію.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що до компетенції Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформації та УДЦР відноситься анулювання дозволу на експлуатацію радіоелектронних засобів. Отримання від податкового органу інформації про несплату відповідачем рентної плати за користування радіочастотним ресурсом є доказом порушення останнім законодавства у сфері користування радіочастотним ресурсом, зокрема, Закону №1770-ІІІ, що є підставою для здійснення позивачем державного нагляду шляхом проведення позапланової перевірки відповідача, а не звернення до суду з даним позовом.

Аналогічні висновки у подібних правовідносинах висловлені Верховним Судом у постановах від 11.12.2018 у справі №809/340/14, від 17.02.2021 у справі №805/3115/17-а, від 22.07.2021 у справі № 240/8071/19, від 28.07.2021 у справі №280/3605/19.

Відповідно частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням встановлених судом обставин даної справи та нормативного регулювання спірних правовідносин, у суду відсутні правові підстави для задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України між сторонами судових витрат, суд з урахуванням частини другої статті 139 КАС України виходить з того, що за обставин відсутності витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, підстави для розподілу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації (місцезнаходження юридичної особи: 01001, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 22; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 37994258).

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АНДРІЄВО ЗОРЯНЕ" (місцезнаходження юридичної особи: 04111, місто Київ, вулиця Щербакова, будинок 33; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 38621096).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві (місцезнаходження юридичної особи: 04655, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 39439980).

Суддя О.М. Чудак