Справа № 171/1700/21
Суддя: Хоруженко Н. В.
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 171/1700/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 січня 2022 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Хоруженко н.В.,,

за участі секретаря - Харченко О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП №10 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Явірського Романа Сергійовича про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 05.08.2021 року звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача інспектора СРПП ВП №10 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Явірського Романа Сергійовича про скасування постанови, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №499301 від 29.07.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафув розмірі 510 гривень; провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.07.2021 року о 00 год. 35 хв. позивача під час керування транспортним засобом Хундай Санта Фе номерний знак НОМЕР_1 в с.Мар`янське по вул.1-го травня, був зупинений інспектором СРПП ВП №10 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ст. лейтенантом поліції Явірським Р.С. за підозрою у порушенні п.14.6.г ПДР України, оскільки позивач нібито здійснив обгін на мосту. На початку розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем не було ознайомлено позивача із його правами, передбаченими ст.268 КУпАП. У відповідь на клопотання позивача про ознайомлення з матеріалами справи відповідач будь-яких доказів для ознайомлення не надав. Після цього відповідач виніс відносно позивачапостанову серії БАВ №499301 від 29.07.2021 року, якою до позивача було застовано адміністратине стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП (порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду) у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Вважає, що вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки позивач не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а відповідачем всупереч вимогам ст.ст.245, 280 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не було належним чином з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи наявна вина позивача у вчинені такого правопорушення. Оскільки, ним не було порушено ПДР України, а також не було надано працівниками поліції беззаперечних, допустимих та належних доказів провини в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, то, вважає, що справа підлягає закриттю.

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 01.11.2021 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду в спрощеному порядку без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.

22.11.2021 року на адресу суду надійшло повідомлення т.в.о. начальника ВП №10 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно якого зазначає, що, ознайомившись з матеріалами справи було встановлено, що в графі 8 вищезазначеної постанови стоїть підпис гр.. ОСОБА_1 , що має підстави вважати про ознайомлення останнього із правами, передбаченими ст..268 КУпАП. Крім того, зазначив, що відповідно із поданим рапортом інспектором СРПП ВП №10 КРУП Явірським Р.С., факт порушення п.п.14.6 г ПДР України, було зафіксоване на реєстратор службового автомобіля Рено Дастер н.з. НОМЕР_2 та під час розгляду справи на місці пред`явлено гр. ОСОБА_1 , на що останній з порушенням ПДР погодився, заяв чи клопотань не надавав, проте на даний час вищезазначений відеозапис долучити як основний доказ до розгляду позовної заяви не є можливим, так як такий на фізичному запам`ятовуючому пристрої відео реєстратора не зберігся, оскільки гаджет має функцію циклічного запису та зберігає інформацію, що зафіксована за останні 48 годин його роботи.

Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено що, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правпорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №499301 від 29.07.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Суть виявленого правопорушення полягає в тому, що 29.07.2021 року о 00 год. 35 хв. в с.Мар`янське по вул.1-го травня водій ОСОБА_1 керуючи т.з. Хундай Санта Фе д.н. НОМЕР_1 здійснив обгін на мості після першої пролітної споруди, чим порушив вимоги п.14.6 г ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Серед вимог ч.1 ст. 280 КУпАП вказано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Так, ч.2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п. 14.6.г. ПДР України обгін заборонено: у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана: по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а по-друге, відповідно до ст. 252 КУпАП дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.9 ст.80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п. 14.6 г ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується жодним допустимим доказом, окрім постанови про накладення адміністративного стягнення, складеної поліцейським без зазначення доказів правомірності винесення даної постанови. В оскаржуваній постанові серії БАВ №499301 від 29.07.2021 року, в графі 7 відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Так, сама по собі постанова про накладення адміністративного стягнення, за відсутності доказів на підтвердження зазначених цій в постанові обставин, не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду щодо надання достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, викладеним у постанові від 23.10.2019 року у справі N 357/10134/17 (провадження № К/9901/32368/18).

За таких обставин, в матеріалах справи відсутня достатня доказова база щодо вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.77, 134, 139, 243-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №499301 від 29.07.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень - скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяН. В. Хоруженко