Справа № 440/15975/21
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04 січня 2022 рокум. ПолтаваСправа № 440/15975/21

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Шевяков І.С., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового Виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Суми, Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового Виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Суми, Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), в якій просив:

- визнати протиправними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового Виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Суми щодо винесення постанови від 16.04.2021 №61446240;

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового Виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Суми від 16.04.2021 про закінчення виконавчого провадження №61446240.

Ухвалою суду від 06 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Встановлено позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснено, що недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії поданої до суду позовної заяви з додатками; копій оскаржуваної постанови; заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом; документа про сплату судового збору в розмірі 1816,00 грн (отримувач : ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101, , банк: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA4016712, призначення платежу : Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Полтавський окружний адміністративний суд) або документів на підтвердження підстави звільнення заявника від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач отримав копію зазначеної ухвали Полтавського окружного адміністративного суду 20.12.2021, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали позивачем через систему "Електронний суд" надано суду заяву від 30.12.2021, у якій ОСОБА_1 :

- стверджував, що підтвердження направлення сторонам позовної заяви з додатками було додане ним до позовної заяви;

- просив суд поновити строк звернення до суду з позовом з підстав проживання у сільській місцевості та відсутність Інтернету;

- просив суд звільнити його від сплати судового збору.

Щодо твердження позивача про надання суду разом із позовною заявою доказів направлення її копій іншим учасникам справи, суд зазначає, що в матеріалах позовної заяви, а також у переліку додатків до позовної заяви, зазначеному особисто ОСОБА_1 , відсутні докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії поданої до суду позовної заяви з додатками. Не додано зазначених доказів і до заяви про усунення недоліків.

Щодо клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з позовом - суд визнає його необґрунтованим, з огляду на те, що фактичне проживання в сільській місцевості та відсутність доступу до мережі Інтернет не стало перешкодою для подання ОСОБА_1 процесуальних документів через систему "Електронний суд", однак є перешкодою для можливості ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження за допомогою ідентифікатора доступу протягом 6 місяців та надання копії спірної постанови з електронного виконавчого провадження.

Щодо клопотання про звільнення від сплати судового збору суд зазначає наступне.

Позивач вважав, що пільга щодо сплати судового збору поширюється на усі без винятку справи за позовами учасників бойових дій. З-поміж іншого, посилався на те, що у справі №9901/311/19 є окрема думка судді Великої Палати Верховного суду Пророка В.В. відповідно до висновку Верховного суду у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 21.03.2018, постановленого за результатами касаційного розгляду справи №2-3901/08-ц (провадження №61-2127св18), пункт 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" (про звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях учасників бойових дій, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їх прав) поширюється на учасників бойових дій при їх зверненні до суду у зв`язку з порушенням будь-яких їх прав, незалежно від характеру, предмета та підстав таких позовів.

Однак, суд не може врахувати окрему думку вказаного судді.

Згідно положень частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

А відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" суд має врахувати предмет та підстави позову, а також перевірити чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Подібну ж правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 9 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19 (провадження №11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №490/8128/17 (провадження №К/9901/166/18, К/9901/30220/18).

З огляду на підстави та предмет, позовна заява позивача стосується питання щодо правомірності прийняття державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження, але не стосується пільг, доплат чи інших соціальних гарантій позивача як учасника бойових дій. Тому судовий збір має бути сплачений на загальних підставах.

Аналогічні висновки щодо застосування вказаних норм права висловлені у постанові Верховного Суду від 19.10.2020 у справі №240/934/20.

Суд відхиляє посилання позивача на висновки Верховного Суду, які викладені у постанові від 21 березня 2018 року у справі №2-3901/08-ц, як на безпідставні, оскільки Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 вказала, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Таким чином, суд враховує правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17, відповідно до яких, вирішуючи питання про стягнення судового збору із особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

З огляду на те, що вимоги позивача у цій справі не пов`язані з порушенням його права на соціальний захист саме як учасника бойових дій, підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" відсутні.

Отже, суд не бере до уваги думку позивача стосовно помилковості висновків Великої Палати Верховного Суду у справі №9901/311/19 та посилання на окрему думку судді Великої Палати Верховного суду Пророка В.В.

Станом на 04.01.2022 недоліки позовної заяви позивачем не усунуто, судовий збір не сплачено.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачу.

Частиною шостою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, що про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення.

Частиною восьмою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 248, 294, пунктом 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду з позовом.

Відмовити у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового Виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Суми, Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови, - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.С. Шевяков