Справа № 134/1884/21
Суддя: Кантониста О. О.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 134/1884/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 грудня 2021 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючої судді Кантонистої О.О.

за участю секретаря судового засідання Отіча В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль Вінницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

01 листопада 2021 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, в якому він просить скасувати постанову серії ЕАО № 4933837 від 21 жовтня 2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 вказує, що 21 жовтня 2021 року він керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGX 26.480, номерний знак НОМЕР_1 , з причепом марки TAD CLASSIC 30-3, номерний знак НОМЕР_2 , та був зупинений інспектором батальйону 1 роти 4 Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Очеретяною Р.В., яка винесла відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 4933837 за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови, 21 жовтня 2021 року о 19 год. 29 хв. водій, керуючи транспортним засобом, перевозив великогабаритний вантаж, фактична ширина якого перевищує 3,49 м, без відповідного дозволу Національної поліції України, чим порушив п. 22.5 ПДР - порушення ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів встановленими дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Дану постанову позивач вважає незаконною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у правопорушенні, працівники поліції не в повній мірі встановили необхідні для вирішення справи обставини, зроблені ними висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, позивач зазначає, що 21 жовтня 2021 року він здійснював перевезення вантажу, відповідно до узгодженого дозволу № 2021-032 НГ від 23 вересня 2021 року на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні. Даний дозвіл діє з 01.10.2021 року по 30.10.2021 року і згідно цього дозволу він має право на перевезення вантажу, параметри якого не більше: ширина - 3,49 м, довжина - 24 м., висота - 4,49 м, загальною вагою - 52,00 т, навантаження на найбільш навантажену вісь - 11 т і вантаж може виступати за задній габарит транспортного засобу не більше 3,5 м.

Під час зупинки та винесення оскаржуваної постанови він надав працівнику поліції для перевірки всі необхідні документи, передбачені пунктом 2.1 ПДР, в тому числі і вищевказаний дозвіл, тому твердження працівника поліції про перевезення ним негабаритного вантажу без відповідного дозволу Національної поліції України є безпідставним.

Також працівниками поліції не надано жодних доказів щодо дотримання процедури здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам із складенням відповідного документу, а отже відсутні підстави вважати, що вантаж, який він перевозив, перевищував нормативно встановлені параметри, які потребують погодження маршруту.

Окрім того, відповідальність за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП настає за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Згідно примітки до вказаної статті, дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить скасувати постанову серії ЕАО № 4933837 від 21 жовтня 2021 року.

Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 02 листопада 2021 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Крижопільського районного суду від 11 листопада 2021 року за клопотанням представника відповідача продовжено строк на подання відзиву у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 02 грудня 2021 року.

19 листопада 2021 року до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за безпідставністю. Вказує, що 21 жовтня 2021 року під час несення служби поліцейським роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП Очеретяною Р.В. було зупинено транспортний засіб, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом марки TAD CLASSIC 30-3, д.н.з. НОМЕР_2 , який перевозив великогабаритний вантаж, фактична ширина якого перевищувала 3,49 м, без відповідного дозволу, чим порушив п. 22.5 ПДР. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, інспектором поліції винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4933837 від 21 жовтня 2021 року, якою накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. При винесенні даної постанови відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, а тому, з огляду на викладене, постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

02 грудня 2021 року розгляд справи не проводився у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті.

В судове засідання 22 грудня 2021 року учасники справи не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Позивач ОСОБА_1 у позові просив розглянути справу без його участі.

У відзиві на позов представник відповідача також просив розглянути справу у відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України при розгляді справ, визначених, зокрема, ст. 286 цього Кодексу, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Судом встановлено, що 21 жовтня 2021 року інспектором 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Очеретяною Р.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 4933837 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Згідно даної постанови, 21 жовтня 2021 року о 19 год. 29 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом TGX 26.480, д.н.з. НОМЕР_1 , перевозив великогабаритний вантаж, фактична ширина якого перевищувала 3,49 м, без відповідного дозволу Національної поліції України, чим порушив п. 22.5 ПДР - порушення ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень.

Як передбачено ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 132-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно Примітки до вказаної статті, дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

У відповідності до вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі Закон № 3353-XII) учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону № 3353-XII, з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, згідно п. 2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

У пункті 1.10 Правил дорожнього руху України визначено, що габаритно-ваговий контроль перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Згідно п. 2.4-2 Правил дорожнього руху України у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

Умови проведення габаритно-вагового контролю визначені Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007, в якому визначається механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Згідно з п. 20 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Відповідно до п. 18 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю за результатами точного габаритно-вагового контролю водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Згідно п. 13 Порядку, під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що контроль на відповідність габаритів вантажу певним нормам проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю із складенням відповідного документу.

До відзиву на позов відповідачем було додано відеозапис на диску DVD-R та фото.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення, а інформація з відеокамери може оцінюватися як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

В той же час, з оглянутого судом відеозапису з`ясовано, що він не містить відомостей про вчинення адміністративного правопорушення, оскільки на ньому лише зафіксовано транспортний засіб з причепом, на якому знаходиться вантаж. Також відсутня інформація про здійснення обмірів вантажу. На вказаному відеозаписі видно як 21.10.2021 о 19 год. 40 хв. працівник поліції підходить до транспортного засобу, віддає водію копію постанови та роз`яснює, що він має сплатити штраф протягом десяти днів.

Надане фото також не підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. На ньому лише зафіксовано транспортний засіб з причепом, д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлені статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 537/2088/17, де вказано, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Окрім того, в матеріалах справи міститься дозвіл № 2021-032 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

З оглянутого судом вказаного вище дозволу, встановлено, що він затверджений 23.09.2021 року і дозволяє рух транспортного засобу МАН, НОМЕР_1 , з причепом TAД, НОМЕР_2 , з вантажем - технікою, по маршруту: ПП «Краківець» - М10 - виїзд на М06 - М06 - виїзд на М09 - М09 - виїзд на Р41 - Р41 - виїзд на М19 - М19 - виїзд на М30 - М30 - об`їзна Хмельницького - М30 - виїзд на Т23-10 - Т23-10 - виїзд на Т23-18 - Т23-18 - виїзд на М30 - М30 - об`їзна Вінниці - М30 - об`їзна Немирова - М30 - виїзд на М05 - М05 - виїзд на М28 - М28 - виїзд на М15 - М15 - Ізмаїл та в зворотному напрямку. У даному дозволі зазначені наступні параметри транспортних засобів: довжина - 24,00 м, ширина - 3,49 м, висота - 4,49 м, загальна вага автопоїзду з вантажем - 52,00 т, навантаження на найбільш навантажену вісь - 11 т, вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу - 3,50 м. Строк дії дозволу з 01.10.2021 року по 31.10.2021 року.

При цьому в оскаржуваній постанові не вказано місце вчинення правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 . Разом з тим місцем розгляду справи вказано: Вінницька область, автодорога М30, 347 км.

Отже, наявність події адміністративного правопорушення, яка полягає у перевезенні позивачем ОСОБА_1 21.10.2021 великогабаритного вантажу, фактична ширина якого перевищує 3,49 м, без відповідного дозволу Національної поліції України, як обов`язкової умови притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не підтверджена наявними в матеріалах справи доказами.

З огляду на викладене, відповідачем не надано суду належні та допустимі докази, які б у встановленому законом порядку підтверджували, що позивач порушив Правила дорожнього руху та відповідно в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, в тому числі, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи, що відповідачем не надано докази правомірності свого рішення, що є його обов`язком, а позивач заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова серії ЕАО № 4933837 від 21 жовтня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, підлягає скасуванню.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак на користь позивача з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір в розмірі 454 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132-1, 251, 280 КУпАП, ст. ст. 72, 77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серії ЕАО № 4933837 від 21 жовтня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, скасувати, а провадження по справі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції судовий збір у розмірі 454 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: с. Тернівка Тульчинського району Вінницької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Ботанічна, 24 м. Вінниця.

Суддя