Справа № 215/6554/21
Суддя: Камбул М. О.
Дата ухвалення: 2022-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 215/6554/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Камбул М.О.,

при секретарі судового засідання Лазюк Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу адміністративний позов представника особи без громадянства ОСОБА_1 адвоката Зембри Євгена Євгеновича до Тернівського районного відділу у місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

29.09.2021 та 17.11.2021 надано змінену позовну заяву, представник особи без громадянства ОСОБА_1 адвокат Зембра Є.Є. звернувся до суду із позовом до Тернівського районного відділу у місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДН №002254 від 10.09.2021 завідувача сектору Тернівського районного відділу у місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Прокопенко І.В. про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.203 КУпАП на ОСОБА_1 в розмірі 1700 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що10.09.2021 щодо позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДН №002254, за ч.1 ст. 203 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Однак, ОСОБА_2 вважає вказану постанову такою, що не відповідає дійсним обставинам справи та винесена передчасно. Зазначає, що позивач, побоюючись за своє життя та здоров`я на території Плестини, змушений був покинути Палестину та переїхати до іншої країни. Шукаючи притулок позивач переїхав до України, де 13.07.2018 одружився з ОСОБА_3 .

Вважає, що відповідачем при складанні постанови про адміністративне стягнення не встановлено, з яких причин позивач покинув країну свого походження, умови проживання позивача в країні походження та загрози, які існують для життя та здоров`я позивача у випадку його повернення до країни походження. Також відповідачем не встановлено майновий стан позивача, чи мав він фінансову змогу сплатити всі збори, які необхідні для проходження посвідки на тимчасове перебування в Україні, тому вважає, що відповідач упустив можливість звільнення позивача від адміністративної відповідальності через малозначність правопорушення.

Стислий виклад заперечень відповідача.

14.12.2021 представник відповідача Тернівського районного відділу у місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Прокопенко І.В. надав відзив на адміністративний позов, в якому вказує, що 10.09.2021 при проведенні цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю виконання законодавства в міграційній сфері під умовною назвою «Мігрант» співробітниками ВП №5 КРУП ГУНГІ в Дніпропетровській області складено протокол АА № 095879 про адміністративне затримання за ч. 1 ст. 261 КУпАП на особу без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із вчиненням правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАГІ, а саме порушення іноземцем та особою без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через територію України та доставлений у службове приміщення Тернівського відділу у місті Кривому Розі. В результаті перевірки документів, співробітниками Тернівського відділу у м. Кривому Розі, встановлено, що особа без громадянства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 27.01.2019 терміном дії до 26.01.2024, прибув на територію України 28.10.2010 через КПП «Бориспіль» за візою типу «О» № НОМЕР_2 (21.12.2010-20.04.2011) з метою навчання, в Донецькому національному університеті економіки і торгівлі імені Туган-Барановського.

05.11.2013 особі без громадянства ОСОБА_4 було оформлено посвідку на тимчасове проживання серії НОМЕР_3 терміном дії до 20.06.2014, орган що видав - 6301 ГУ ДМС України в Харківській області, яку було продовжено не одноразово на підставі наказів ДонНУЕТ, останній раз продовжено до 30.07.2021, адреса вказана у посвідці на тимчасове проживання: АДРЕСА_1 .

30.06.2020 наказом ДонНУЕТ №202-с ОБГ ОСОБА_2 був відрахований з навчального закладу за невиконання умов контракту, чим порушив п.19 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою КМУ від 25.04.2018 № 322, тобто ОБГ ОСОБА_2 відповідно до вимог п.13 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», втратив підстави для перебування на території України.

Крім того встановлено, що 13.07.2018 ОСОБА_2 уклав шлюб з громадянкою України ОСОБА_3 , але для оформлення посвідки на тимчасове проживання у зв`язку з перебуванням у шлюбі з громадянкою України, до ГУ ДМС у Дніпропетровській області, не звертався. Таким чином, ОБГ ОСОБА_2 , порушив правила перебування іноземців на території України та вимоги п.14 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.201 1 року № 3773-УІ.

Ураховуючи вищевикладене, з метою забезпечення виконання положень ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-УІ вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни, особу без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язати його покинути територію України у термін до 09.10.2021. Позивачу повідомлено, що за порушення законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства прийнято рішення про примусове повернення та взято зобов`язання не пізніше 09.10.2021 залишити територію України, також Позивач ознайомлений з вимогами ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» щодо видворення в примусовому порядку в разі ухилення від виїзду за межі України у визначений термін, про що свідчить власний підпис Позивача із зазначенням дати та відмови від перекладача на ст.3,4 Рішення № 3 від 09.10.2021.

Відносно позивача, складено Протокол про адміністративне правопорушення ПН МДН №002256 від 10.09.2021, за порушення правил перебування іноземців в Україні а саме, ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування за що передбачена відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП.

При спілкуванні з позивачем та надання останнім пояснень жодних мовних перепон у співробітників Тернівського відділу у м. Кривому Розі з Позивачем не виникало. Позивач жодного разу не заявив вимогу надання йому перекладача та не висловлював зауважень що не розуміє співробітників Тернівського відділу у м. Кривому Розі а також не розуміє через які саме порушення відносно нього складено протокол, постанову та прийнято рішення № 3. Навпаки, позивач щиро жалкував про порушення ним Законодавства України що в свою чергу було прийнято до уваги співробітниками Тернівського відділу у м. Кривому Розі при накладанні мінімального адміністративного стягнення та прийняття рішення про примусове повернення без заборони в`їзду.

Крім того, жодних заяв, звернень або клопотань при складанні протоколу ПН МДН №002256 та розгляді справи про адміністративне правопорушення від позивача до відповідача, не надходило.

Також, на позивача накладено мінімальне адміністративне стягнення у розмірі 1700 грн. Вважає, що протокол ПН МДН № 002256 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Оскільки про порушення позивачем правил перебування іноземців на території України та вимога п.3 ст. 9 Закону в першу чергу свідчать відмітки у паспортному документі позивача, його особисте письмове пояснення, а також відсутність обставин пом`якшують відповідальність, постановою серії ПН МДН №002256 від 10.09.2021 на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. на користь держави, тому просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 .

Також, додаткового інформує, що позивач із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до відділу з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУ ДМС у Дніпропетровській області не звертався.

Заяви, клопотання учасників справи.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача Зембра Є.Є. не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача Тернівського районного відділу у місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Прокопенко І.В. в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду 14.12.2021 надав суду відзив на позовну заяву.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи по суті призначено на 10-30 год. 26.11.2021, за правилами спрощеного позовного провадження.

26.11.2021 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 11-30 год. 17.12.2021, у зв`язку з неявкою представника відповідача Тернівського районного відділу у місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо якого у суду відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

17.12.2021 справу знято з розгляду до 11-30 год. 05.01.2022, у зв`язку з перебуванням судді на навчанні.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається з наданих матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 , прибув на територію України 28.12.2020 через КПП «Бориспіль» за візою типу «О» Y01030117 (21.12.2010-20.04.2011) з метою навчання у Донецькому національному університеті економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського.

05.11.2013 особі без громадянства ОСОБА_4 було оформлено посвідку на тимчасове проживання серії НОМЕР_3 , терміном дії з 20.06.2014, яку було продовжено до 30.07.2021.

Відповідно до національного паспорта громадянина Палестини № НОМЕР_1 , виданого 27.01.2019 (дійсний до 26.01.2024), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Сектор Газа, Палестина, є громадянином Палестини, за національністю - палестинський араб (а.с. 22-23).

Рішенням головного спеціаліста Тернівського районного відділу у місті Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області Мерети Н.О. від 10.09.2021 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Палестини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вирішено примусово повернути за межі України до країни походження або третьої країни громадянина Палестини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сектор Газа, Палестина, та зобов`язати його залишити територію України у термін до 09.10.20210 (а.с. 49-50).

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДН №002254 від 10.09.2021, завідувача сектору Тернівського районного відділу у місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Прокопенко І.В. накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.203 КУпАП на ОСОБА_1 в розмірі 1700 грн., за те, що 10.09.2021 о 16-45 год. за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено ОБГ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким скоєно адміністративне правопорушення, а саме: проживання за документами, термін дії яких закінчився, своєчасно не здійснив обмін посвідки на тимчасове проживання, чим порушив п.7 п.19 Порядку, затвердженого ПКМУ №322 від 25.04.2018, ч.1, 3 ст. 9, ч.1 ст. 17 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 (а.с. 4-5).

При винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДН №002254 від 10.09.2021, було встановлено обставини, що пом`якшють відповідальність, а саме щире розкаяння особи (а.с. 4-5).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , що він 28.12.2010 прибув на територію України через КПП «Бориспіль» з метою навчання в ДонНУЕТ. Зарахований на перший курс денної форми навчання зі строком 14.09.2017-30.01.2021. В 2017 році він переїхав з м. Харкова до м. Кривого Рогу, де продовжив навчання у філії університету. В червні 2020 року його відрахували, у зв`язку з відсутністю коштів. 30.07.2021 у нього закінчилась посвідка на тимчасове проживання, яка була видана йому, як студенту. З 13.07.2018 він перебував у зареєстрованому шлюбі з громадянкою України ОСОБА_3 . Після виїзду з України, має намір відкрити візу Д-14 «Возз`єднання з сім`єю» та отримати посвідку на тимчасове проживання в Україні (а.с. 46).

Згідно листа Управління у справах іноземців та ОБГ відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення ГУ ДМС у Дніпропетровській області, ОБГ (Палестина) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до відділу з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції Управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС у Дніпропетровській області, не звертався (а.с. 61).

Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

З урахуванням приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, які були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в зв`язку з чим, суд вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 26 Конституції України передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України.

Згідно ст. 16 КУпАП, іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України.

Відповідно до ч.1 ст. 203 КУпАП, порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні є проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті.

Статтею 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку. Іноземці та особи без громадянства під час проходження прикордонного контролю у пунктах пропуску через державний кордон зобов`язані подати свої біометричні дані для їх фіксації. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Таким чином, в розумінні ч.1 ст. 203 КУпАП, порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні підлягає: у проживанні без документів на право проживання в Україні; у проживанні за недійсними документами; у проживанні за документами, термін дії яких закінчився; у працевлаштуванні без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України; у недодержанні встановленого порядку пересування і зміни місця проживання; в ухиленні від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування; у неприбутті без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк; у порушенні правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті.

За змістом складеної відносно позивача постанови про адміністративне правопорушення, суть інкримінованого йому адміністративного правопорушення, відповідальність, за яке передбачена ч. 1 ст. 203 КУпАП, полягає у проживанні без документів на право проживання в Україні.

Постанова була винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ПР МДН №002256 від 10.09.2021, копії паспорту ОСОБА_1 із відміткою про в`їзд на територію України, його особистих пояснень.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач, прибув в Україну 28.10.2010, 05.11.2013 особі без громадянства ОСОБА_4 було оформлено посвідку на тимчасове проживання серії НОМЕР_3 терміном дії до 20.06.2014, орган що видав - 6301 ГУ ДМС України в Харківській області, яку було продовжено не одноразово на підставі наказів ДонНУЕТ, останній раз продовжено до 30.07.2021, тобто термін перебування останнього закінчився 30.07.2021.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 5 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», особа, яка з наміром бути визнаною біженцем в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту, під час в`їзду в Україну незаконно перетнула державний кордон України, повинна без зволікань звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Згідно листа Управління у справах іноземців та ОБГ відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення ГУ ДМС у Дніпропетровській області, ОБГ (Палестина) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до відділу з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції Управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС у Дніпропетровській області, не звертався (а.с. 61).

Отже, твердження позивача ОСОБА_5 , що він потребує додаткового захисту, оскільки існують загрози для його життя та здоров`я у випадку його повернення до країни походження, спростовується письмовими матеріалами справи.

Таким чином, судом встановлено, що на час прийняття оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, документів на право проживання в Україні позивач не мав, жодних належних та допустимих доказів того, що йому було надано відповідний статус біженця або особи, яка потребує додаткового захисту матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивача було обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП, постанова серії ПН МДН №002254 від 10.09.2021 винесена завідувачем сектору Тернівського районного відділу у місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Прокопенко І.В. у межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та нормами КУпАП, є законною, тому підстави для її скасування відсутні.

Оскільки відповідачу відмовлено в задоволенні позову, відповідно до ст. 139 КАС України, слід стягнути з позивача судовий збір в розмірі 454 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ч. 1 ст.203, ст.ст. 245, 247, 251 КУпАП, ст. ст.8-9, 72, 77, 79, 139, 246, 247, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Залишити рішення суб`єкта владних повноважень постанову серії ПН МДН №002254 від 10.09.2021, винесену завідувачем сектору Тернівського районного відділу у місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Прокопенко Ігорем Володимировичем без змін, а позовну заяву представника особи без громадянства ОСОБА_1 адвоката Зембри Євгена Євгеновича до Тернівського районного відділу у місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454,00 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до п.3 розділу VI «Прикінцевих положень» КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст постанови складено та підписано 05 січня 2022 року.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Тернівський районного відділу у місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, місце знаходження за адресою: 50079, м. Кривий Ріг, вул. Черкасова, 21.

Суддя: