Справа № 420/14545/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Кушнірука О.А.,

сторін:

від позивача не з`явився,

від відповідача Яровенко Д.О., за витягом,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» (, місцезнаходження: 67801, Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Суворова, 2-а) до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (код ЄДРПОУВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2021/000206/2 від 18.06.2021 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2021/00394 від 18.06.2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 13 серпня 2021 року надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2021/000206/2 від 18.06.2021 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2021/00394 від 18.06.2021 року.

Ухвалою від 18 серпня 2021 року прийнято до провадження та відкрито загально-позовне провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання зовнішньоекономічного договору, між ТОВ «Торгівельна компанія Юніон Груп» та «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED» від 24.10.2019 року № 19YG-099 було поставлено позивачу партію товару.

З метою здійснення митного оформлення товару, позивачем було подано митну декларацію, в якій митну вартість товару визначено за першим методом ціною договору.

Позивачем до митної декларації було надано всі наявні у позивача документи.

Після отримання відповідних документів, митним органом було ініційовано процедуру консультацій, в ході якої позивачем було надано роз`яснення стосовно застосування першого методу ціни товару.

За результатами отриманих роз`яснень митним органом було складено картку-відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2021/00394 від 18.06.2021 року та рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/000206/2 від 18.06.2021 року.

Позивач не погоджується з прийнятими рішеннями, вважає їх протиправними, з огляду на таке.

Так, позивач зазначив, що відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі митної декларації « 37.Процедура» митної декларації має бути зазначено «ZZ32», в той час як у вказаній графі митної декларації позивачем зазначено «ZZ00» (тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

Також позивач звернув увагу, що ч.5 с.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в статті, та відповідно до ч.1-2 ст. 53 Митного кодексу України,кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

А тому, на думку позивача, доводи відповідача, викладені в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості про те, що ненадання декларантом перекладу митної декларації експорту, унеможливлює правильність визначення митної вартості самого товару є безпідставними та необґрунтованими.

Також позивач зазначив, що зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості взагалі не вбачається, яким чином, ненадання перекладу митної декларації країни експорту вплинуло на достовірність визначення позивачем задекларованої митної вартості. Окрім того, відповідно до листа Державної митної служби України № 11/6-21-9576 від 05.12.2001 року, за змістом якого Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів з питань обкладання ввізним митом товарів та інших предметів, що ввозяться на митну територію України № 170/97-ВР від 03.04.1997 року», затверджено перелік країн, з якими Україною укладено торговельно-економічні угоди з надання режиму найбільшого сприяння або національного режиму, до зазначеного переліку країн входить Китайська Народна Республіка.

А тому, у разі складення документа, що подається до митного оформлення, або офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, митний орган не вправі вимагати від декларанта перекладу такого документа українською мовою.

Щодо висновку митниці, що в копіях митних декларацій країни відправлення умови поставки CIF, але в наданих до митного оформлення рахунку-фактурі зазначено, що поставка здійснюється на умовах CFR, позивач зазначив, що згідно з п.9.3 Правил Інкотермс 2010 на практиці сторони часто продовжують використовувати стару абревіатуру C&F (або C і F, C+F). Проте в більшості випадків виявляється, що вони розглядають ці вирази як еквіваленти CFR.

До того ж, Листом Міністерства економіки України від 10.06.2011 року № 4201-27/039 «Щодо набрання чинності нової редакції Інкотермс 2010» визначено, що суб`єкти господарської діяльності мають можливість укладати контракти, використовуючи при цьому правила Інкотермс будь-якої редакції.

Щодо застосування іншого методу визначення митної вартості товарів позивач зазначив, що відповідачем не встановлено наявності жодного застереження, визначеного у ч. 2 ст. 58 МК України, що виключають можливість застосування основного методу визначення митної вартості. Сама по собі наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що товар, який задекларовано позивачем, іншими особами розмитнювався за іншою вартістю, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом.

У встановлений судом строку від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № 52697/21 від 24.09.2021 року) відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/000206/2 від 18.06.2021 року, а саме:

1. Відповідно до пп. В) п.2 ч.10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. У наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2. Надана до митного оформлення копія митної декларації країни відправлення не має перекладу, відсутнє посилання на коносамент та відсутні відомості про зовнішньоекономічний договір, що не дає змогу ідентифікувати дану поставку. Також в копії митної декларації країни відправлення зазначено інші коди товарів, ніж заявлено в митній декларації, та зазначені умови поставки C&F, що не відповідає визначеним умовам поставка Інкотермс та не вказано географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця.

З урахуванням, наявних у митній декларації розбіжностей запропоновано надати додаткові документи.

Оскільки, в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією містились розбіжності та були відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подано витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою особою митною вартістю, та у зв`язку з чим, митним органом була видана картка відмові в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2021/00394 від 18.06.2021 року та роз`яснено вимоги виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Ухвалою від 19 жовтня 2021 року задоволено клопотання представника відповідача та замінено відповідача на його правонаступника Одеську митницю, як відокремлений підрозділ Держмитслужби України.Розгляд справи розпочато спочатку.

До суду 17 листопада 2021 року надійшов відзив на позовну заяву від Одеської митниці, як відокремлений підрозділ Держмитслужби України, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити з підстав наведених у відзиві на позовну заяву вхід. № 52697/21 від 24.09.2021 року.

Ухвалою від 22 листопада 2021 року, що занесено до протоколу підготовчого засідання, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

На відкрите судове засідання з`явився представник відповідача, представник позивача не з`явився, повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника позивача.

У вступному слові представник відповідача заперечував проти позовних вимог, та просив відмовити у повному обсязі.

Доповівши зміст позовних вимог, заслухавши вступне слово представника відповідача, вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши наявні у справі письмові докази, судом у справі встановлені такі факти та обставини.

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «Торгівельна компанія Юніон Груп» (покупець) та «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED» (продавець)укладено зовнішньоекономічний договір від 24.10.2019 року № 19YG-099.

Відповідно до Договору п.1.1 продавець зобов`язується поставити покупцеві, в покупець зобов`язується купити товар, кількість, асортимент, і технічні характеристики яких вказані в інвойсах на кожну поставку, що становлять невід`ємну частину даного контракту. Умови контракту викладені сторонами у відповідності до вимог Інкотермс 2010 (п.1.2). Поставка товару продавцем покупцеві повинна здійснюватися під час морського перевезення на умовах визначених для кожної поставки в Специфікації, відповідно до умов Інкотермс 2010 (п.3.1). Загальна вартість товару, що поставляється за даним контрактом становить 1000000 дол.США (п.4.1).

На виконання вимог договору продавцем здійснено поставку партії товару: іграшки на колесах:

велосипед дитячий триколісний, арт.75-415, 81-003, 82-909, 78-755 611 шт.;

велосипед дитячий триколісний , арт. 73-202, 71-008, 77-607, 74-305 630 шт.;

велосипед дитячий триколісний, арт. 80-916, 79-822, 76-504, 72-109 660 шт.;

велосипед дитячий триколісний, арт. 15-977, 45-644, 11-818, 43-565 623 шт.;

велосипед дитячий триколісний, арт. 72-101, 65-005, 81-338 459 шт.

Торгівельна марка BESTTRIKE. Виробник - «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED». Країна виробництва Китай.

З метою здійснення митного оформлення товару, декларантом до Одеської митниці Держмитслужби була подана митна декларація № UA500500/2021/028638 від 18.06.2021 року, в якій митну вартість товару було визначено за першим методом ціною товару, додавши на підтвердженняобґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення відповідні пакети документів, а саме:

Пакувальний лист №J25421-124-PL від 21.04.2021 року;

Рахунок фактура (інвойс) №J25421-124 від 21.04.2021 року;

Коносамент №МЕDUT6314297 від 27.04.2021 року;

Автотранспортна накладна № 1229 від 18.06.2021 року;

Автотранспортна накладна № 2027 від 18.06.2021 року;

Автотранспортна накладна № 5337 від 18.06.2021 року;

Декларація про походження товару №J25421-124 від 21.04.2021 року;

Прейскурант виробника №J25421-124-PR від 21.04.2021 року;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 24.12.2019 року;

Зовнішньоекономічний контракт;

Акт зважування № 138101 від 18.06.2021 року;

Акт зважування № 138114 від 18.06.2021 року;

Акт зважування № 138127 від 18.06.2021 року; копія митної декларації країни відправлення № 00131668 від 23.04.2021 року.

За результатами визначення правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/000206/2 від 18.06.2021 року, а саме:

1. Відповідно до пп. В) п.2 ч.10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. У наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2. Надана до митного оформлення копія митної декларації країни відправлення не має перекладу, відсутнє посилання на коносамент та відсутні відомості про зовнішньоекономічний договір, що не дає змогу ідентифікувати дану поставку. Також в копії митної декларації країни відправлення зазначено інші коди товарів, ніж заявлено в митній декларації, та зазначені умови поставки C&F, що не відповідає визначеним умовам поставка Інкотермс та не вказано географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця.

У відповідь позивачем надано лист № 3 від 18.06.2021 року, в якому позивач зазначив, що за умовами поставки та змістом пред`явлених до декларування документів вартість пакування товару не є витратною.

До того ж, відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі митної декларації «37.Процедура» митної декларації має бути зазначено «ZZ32», в той час як у вказаній графі митної декларації позивачем зазначено «ZZ00» (тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором. При цьому, жодних спеціальних умов щодо пакування товару, інвойсами, наданими декларантом не передбачалось.

Також декларант вказав, що митна декларація країни відправлення не є первинним документом підтвердження митної вартості, декларант не відповідає за її заповнення, а також, C&F (CNF) Інкотермс - «Carriageandfreight» (перевезення і фрахт), даний базис є старою назвою CFR. Сторонами контракту були узгоджені умови поставки Costandfreight(вартість товару і фрахт) з використанням базисів поставок, які не суперечать чинним нормам Інкотермс 2010. Базис CFR застосовується з 1923 року і не заборонений в Україні законодавством та який постачальником виконаний: товар доставлений в порт призначення за рахунок постачальника (а.с.35-36).

Також судом встановлено, що в рішенні контролюючий орган визначив рівень митної вартості на підставі аналізу баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України, згідно яких встановлено, що рівень митної вартості товарів у максимально приближений до митного оформлення час є більшим та становить по товару № 1 5,5107 дол. США/кг нетто, а митна вартість товару заявлено декларантом визначена на рівні 2,2789 дол. за 1 кг. нетто. В результаті чого відповідачем до товару було застосовано шостий (резервний) метод для визначення митної вартості.

Оскільки, в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією містились розбіжності та були відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подано витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою особою митною вартістю, та у зв`язку з чим, митним органом була видана картка відмова в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2021/00394 від 18.06.2021 року та роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог, проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України (надалі - МК України), законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

До митної справи, відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, 24 ст. 4 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з положеннями Митного кодексу України, орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 зазначеної статті Кодексу, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Таким чином, орган доходів і зборів має право вимагати від декларанта додаткові документи при наявності визначених законом підстав, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.

Частиною першою статті 337 МК України визначено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 337 МК України визначено, що контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

За результатами визначення правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/000206/2 від 18.06.2021 року, а саме:

1. Відповідно до пп. В) п.2 ч.10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. У наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2. Надана до митного оформлення копія митної декларації країни відправлення не має перекладу, відсутнє посилання на коносамент та відсутні відомості про зовнішньоекономічний договір, що не дає змогу ідентифікувати дану поставку. Також в копії митної декларації країни відправлення зазначено інші коди товарів, ніж заявлено в митній декларації, та зазначені умови поставки C&F, що не відповідає визначеним умовам поставка Інкотермс та не вказано географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця.

Оцінивши докази, що надані сторонами в межах предмету доказування, проаналізувавши положення Митного кодексу України, суд дійшов такого висновку.

Митним кодексом України передбачено та встановлено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Стосовно вартості упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, суд зазначає, що позивачем надано пояснення, що відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі митної декларації « 37.Процедура» митної декларації має бути зазначено «ZZ32», в той час як у вказаній графі митної декларації позивачем зазначено «ZZ00» (тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором. При цьому, жодних спеціальних умов щодо пакування товару, інвойсами, наданими декларантом не передбачалось.

З огляду на те, що умовами контракту не передбачено жодних спеціальних умов щодо пакування товару договором та інвойсами, та відповідачем не надано докази на спростування наведених позивачем обставин, суд доходить висновку, що позивачем доведено, що вартість пакування входить до вартості товару.

Стосовно відсутності перекладу копії митної декларації країни відправлення, відсутності посилання на коносамент та відсутності відомості про зовнішньоекономічний договір, що не дає змогу ідентифікувати дану поставку, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 МК України, документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Позивач звернув увагу, щовідповідно до листа Державної митної служби України № 11/6-21-9576 від 05.12.2001 року, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів з питань обкладання ввізним митом товарів та інших предметів, що ввозяться на митну територію України № 170/97-ВР від 03.04.1997 року» затверджено перелік країн, з якими Україною укладено торговельно-економічні угоди з надання режиму найбільшого сприяння або національного режиму, до зазначеного переліку країн входить Китайська Народна Республіка.

Тому суд погоджується з доводами позивача, що у даному випадку у порядку ст. 254 МК України, на позивача не був покладений обов`язок щодо надання перекладу на українську мову документу - копії митної декларації країни відправлення.

Стосовно посилання митного органу на те, що в копії митної декларації країни відправлення зазначено інші коди товарів, ніж заявлено в митній декларації, та зазначені умови поставки C&F, що не відповідає визначеним умовам поставка Інкотермс та не вказано географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця, суд зазначає таке.

Так, згідно з п.9.3 Правил Інкотермс 2010, на практиці сторони часто продовжують використовувати стару абревіатуру C&F (або C і F, C+F). Проте в більшості випадків виявляється, що вони розглядають ці вирази як еквіваленти CFR.

До того ж, Листом Міністерства економіки України від 10.06.2011 року № 4201-27/039 «Щодо набрання чинності нової редакції Інкотермс 2010» визначено, що суб`єкти господарської діяльності мають можливість укладати контракти, використовуючи при цьому правила Інкотермс будь-якої редакції.

Таким чином, суд доходить висновку, що використання старої абревіатури C&F не є підставою для відмови у визначенні митної вартості за першим методом.

Також суд погоджуєтьсяз думкою позивача, що відповідальності за достовірність заповнення митної декларації країни відправлення позивач не несе. До того ж постачальником виконано умови договору товар доставлений в порт призначення за рахунок постачальника, а тому посилання незазначення географічного пункту переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця не впливає на визначену вартість товару.

Тому суд доходить висновку, що митним органом безпідставно зазначено про відсутність відповідних документів та недостатність наданих позивачем документів для визначення митної вартості за першим (основним) методом.

Вищевикладені встановлені судом обставини, підтверджені застосованими нормами матеріального права спростовують доводи представника відповідача щодо недостатності поданих митниці документів для визначення митної вартості товару за основним методом.

Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України, декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

Також, згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності, яка відбулась між сторонами, але митний орган не врахував наданих позивачем пояснень.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів: в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем надано достатньо належним чином оформлених документів для підтвердження митної вартості товару за основним методом, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, оцінюючі встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач під час здійснення контролю митної вартості, приймаючи рішення не довів правомірності своїх дій.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо позовні вимоги належать задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що позов задоволено, керуючись приписами ст. 139 КАС України судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» (, місцезнаходження: 67801, Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Суворова, 2-а) до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (код ЄДРПОУВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2021/000206/2 від 18.06.2021 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2021/00394 від 18.06.2021 року, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів UA500500/2021/000206/2 від 18.06.2021 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмову Одеської митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2021/00394 від 18.06.2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а), на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» (, місцезнаходження: 67801, Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Суворова, 2-а) судовий збір в розмірі 10162,80 грн. 00 коп. (десять тисяч сто шістдесят дві гривні 80 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано « 04» січня 2022 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко