Справа № 420/9996/21
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9996/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ.» до ДПС України, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС в Одеській області звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємство Міністерства оборони України Південьвійськбуд про стягнення суми податкового боргу у розмірі 454773,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Державне підприємство Міністерство оборони України «Південьвійськбуд» зареєстроване Юридичним департаментом Одеської міської ради з 10.03.1998 р. за №1534. За даними Головного управління ДПС в Одеській області ДП МОУ «Південьвійськбуд» перебуває за основним місцем обліку як платник податків у ГУ ДПС в Одеській області, у Приморському районі у м. Одесі, 13.07.1998 року та зареєстроване за №4088.

Позивач вказав, що станом на 16.04.2021 року відповідно до довідки-розрахунку заборгованості до бюджету, розрахунку заборгованості та інтегрованої картки платника, ДП МОУ «Південьвійськбуд» має податкову заборгованість перед бюджетом по земельному податку з юридичних осіб на загальну суму 454773 грн. 20 коп.

Заборгованість по земельному податку з юридичних осіб по 52 районі виникла в результаті нарахування податкової декларації № від 16.02.2018 року з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності на загальну суму 328 509,40 грн. (основний платіж)).

Також платнику податків була нарахована пеня на загальну суму 36438,00 грн. відповідно до п.п.129.1.1 ст.129 Податкового кодексу України та ч.4 гл.2 розділу III «Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422.

Заборгованість по земельному податку з юридичних осіб по 54 районі виникла в результаті:

- нарахування податкової декларації № від 16.02.2018 року з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності на загальну суму 49431,70 грн. (основний платіж));

- камеральної перевірки податкової звітності з плати за землю. За результатами проведення перевірки був складений акт №1474/15-32-51-04 від 19.02.2020 року, на підставі якого було винесене податкове повідомлення-рішення від 08.04.2020 року № на суму 1738,42 грн. (ш/с).

Також платнику податків була нарахована пеня на загальну суму 38655,68 грн. відповідно до п.п.129.1.1 ст.129 Податкового кодексу України та ч.4 гл.2 розділу III «Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422.

Позивач вказав, що у зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості податковим органам було винесено податкову вимогу форми «Ю» №28 від 04.01.2013 року на суму 29150,85 грн., яку було направлено рекомендованим листом на адресу ДП МОУ «Південьвійськбуд».

Ухвалою від 22.06.2021 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 21.07.2021 року ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 20.09.2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

Ухвалою від 20.09.2021 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 21 жовтня 2021 року о 14 год. 30 хв.

У судове засідання, призначене на 21.10.2021 року на 14 год. 30 хв., сторони не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про можливість продовження розгляду справи по суті за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 КАС України.

Ухвалою від 26.10.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву. Продовжено Державному підприємству Міністерства оборони України Південьвійськбуд встановлений ухвалою від 21 липня 2021 року строк на подання відзиву на позов до 21 жовтня 2021 року, та приєднано поданий відзив з доданими доказами до матеріалів справи.

21.10.2021 року до суду представник відповідача подав письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що оскільки у власності та/або в користуванні (в тому числі на умовах оренди) земельних ділянок у ДП МОУ «Південьвійськбуд» не перебуває, відповідно підстави для нарахування плати за землю відсутні.

Відповідач вказав, що якщо у підприємства немає оформленого права власності на землю, то платити за неї плату за землю не потрібно, оскільки такий місцевий податок сплачується з дати державної реєстрації права власності (або користування) на таку земельну ділянку.

Відповідач зазначив, що ДП МОУ «Підвденьвійськбуд» податкові декларації № від 16.02.2018 року та № від 16.02.2018 року було подано помилково.

Виявивши помилку, ДП МОУ «Південьвійськбуд» звернулося до Головного управління ДПС в Одеській області із листами від 20.12.2019 року №286 та №287, якими повідомило про те, що не є платником земельного податку та зазначило, за якими саме деклараціями помилково подано звітність, у зв`язку із чим просило прийняти уточнюючу звітність.

При цьому, 27.12.2019 року ДП МОУ «Південьвійськбуд» подано уточнюючі податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік № від 27.12.2019, згідно якої нараховано до зменшення податкового зобов`язання на загальну суму 402334,56 грн.; та № від 27.12.2019, згідно якої нараховано до зменшення податкового зобов`язання на загальну суму 89947,00 грн. Вказані уточнюючі декларації прийняті податковим органом.

Таким чином, за податковими деклараціями з плати за землю (земельний податок та/або орендна плаза за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 16.02.2018 року та № від 16.02.2018 року заборгованість у ДП МОУ «Південьвійськбуд» відсутня, а заборгованість, заявлена до стягнення, не підтверджена та безпідставна.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що Державне підприємство Міністерства оборони України Південьвійськбуд зареєстроване Юридичним департаментом Одеської міської ради 10.03.2018 року за №1534.

Державне підприємство Міністерства оборони України Південьвійськбуд перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС в Одеській області, у Приморському районі у м. Одесі з 13.07.1998 року та зареєстроване за №4088.

Станом на 16.04.2021 року відповідно до довідки-розрахунку заборгованості до бюджету, розрахунку заборгованості та інтегрованої картки платника, поданих позивачем, ДП МОУ «Південьвійськбуд» має податковий борг перед бюджетом по земельному податку з юридичних осіб на загальну суму 454773 грн. 20 коп. (а.с. 8-55).

На підтвердження наявності вказаної заборгованості по земельному податку з юридичних осіб по 52 району позивач посилається на подану відповідачем податкову декларацію № від 16.02.2018 року з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на загальну суму 328 509,40 грн. (основний платіж) (а.с. 93-95).

Також платнику податків була нарахована пеня на загальну суму 36438,00 грн. на підставі п.п.129.1.1 ст.129 Податкового кодексу України та ч.4 гл.2 розділу III «Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422.

Виникнення заборгованості по земельному податку з юридичних осіб по 54 району позивач обґрунтовував нарахуванням по податковій декларації № від 16.02.2018 року з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на загальну суму 49431,70 грн. (основний платіж) (а.с. 82-84); а також прийняттям податкового повідомлення-рішення від 08.04.2020 року № на суму 1738,42 грн. (ш/с) на підставі акта №1474/15-32-51-04 від 19.02.2020 року камеральної перевірки податкової звітності з плати за землю. (а.с. 56-59).

Також платнику податків була нарахована пеня на загальну суму 38655,68 грн. відповідно до п.п.129.1.1 ст.129 Податкового кодексу України та ч.4 гл.2 розділу III «Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422.

04.01.2013 року контролюючим органом винесено відповідачу податкову вимогу №28 форми Ю на суму податкового боргу 29150,85 грн. (а.с. 62).

Крім того, судом встановлено, що ДП МОУ «Південьвійськбуд» звернулося до Головного управління ДПС в Одеській області із листами від 20.12.2019 року №286 та №287, якими повідомило про те, що не є платником земельного податку та зазначило, за якими саме деклараціями помилково подано звітність, у зв`язку із чим просило прийняти уточнюючу звітність (а.с.127-130).

27.12.2019 року ДП МОУ «Південьвійськбуд» подано уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік, складену 07.11.2019 року, яка прийнята та зареєстрована податковим органом 27.12.2019 року за №, що підтверджується квитанцією № 2 ДПС України. Згідно вказаної уточнюючої декларації нараховано до зменшення податкового зобов`язання на загальну суму 402334,56 грн. (а.с.135-138).

Крім того, 27.12.2019 року ДП МОУ «Південьвійськбуд» подано уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік, складену 25.04.2019 року, яка прийнята та зареєстрована податковим органом 27.12.2019 року за №, згідно якої нараховано до зменшення податкового зобов`язання на загальну суму 89947,00 грн., що підтверджується квитанцією № 2 ДПС України. Згідно вказаної уточнюючої декларації нараховано до зменшення податкового зобов`язання на загальну суму 89947 грн. (а.с.143-146).

На спростування доводів відповідача, викладених у відзиві, позивач відповіді на відзив не подав.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.п.36.1. ст.36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно п.49.1 ст.49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 49.2 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 269.1.2 пункту 269.1 ст.269 ПК України платниками земельного податку є, зокрема, землекористувачі.

Як визначено у підпункті 14.1.73 пункту 14.1 ст.14 ПК України, землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Згідно підпункту 270.1.1 пункту 270.1 ст.270 ПК України об`єктами оподаткування є, зокрема, земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Пунктами 286.1, 286.2 статті 286 ПК України (в редакції, чинній на момент подання відповідачем податкових декларацій з плати за землю) передбачено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (п.286.1).

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі (п.286.2).

Відповідно до пункту 287.1 ст.287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно пункту 287.3 ст.287 ПУК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Як передбачено пунктом 50.1 ст.50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Отже, з системного аналізу наведених положень ст.ст.269, 270 ПК України випливає, що платниками плати за землю є, зокрема, землекористувачі, а об`єктами оподаткування є, зокрема, земельні ділянки, які перебувають користуванні.

При цьому, положеннями ст.286 ПК України чітко визначено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Тобто, право користування земельною ділянкою має бути зареєстроване у встановленому законом порядку.

Однак, доказів перебування земельних ділянок, за якими відповідачем 16.02.2018 року подавалися податкові декларації з плати за землю за 2018 рік, позивач суду не надав.

Крім того, відповідач, користуючись наданим йому п.50.1 ст.50 ПК України правом подав 27.12.2019 року уточнюючі податкові декларації з плати за землю до раніше поданих 16.02.2018 року податкових декларацій. Цими уточнюючими податковими деклараціями відповідач зменшив податкові зобов`язання з плати за землю на суму, що була ним задекларована 16.02.2018 року. Отже, з урахуванням уточнюючих податкових декларацій за № та за №, поданих 27.1.22019 року, грошові зобов`язання відповідача з плати за землю дорівнюють нулю.

За викладених вище обставин, враховуючи недоведення позивачем наявності у відповідача права користування земельними ділянками по 52 та 54 районах (як зазначено у позові), підтвердженого даними Державного земельного кадастру, а також подання відповідачем у встановленому Податковим кодексом України уточнюючих декларацій, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача податкового боргу з плати за землю за податковими деклараціями № від 16.02.2018 року та № від 16.02.2018 року.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 ст.129 ПК України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

З огляду на те, що суд дійшов висновку про відсутність у відповідача податкового боргу з плати за землю (основного платежу), відсутні й підстави для стягнення з відповідача пені, нарахованої за несплату основного зобов`язання, та штрафних санкцій за затримку сплати основного зобов`язання, які були нараховані відповідачу у 2020 році вже після подання ним уточнюючих декларацій.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За викладених вище обставин, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 454773,20 грн, а тому в позові ГУ ДПС в Одеській області слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 241-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) до Державного підприємство Міністерства оборони України Південьвійськбуд (адреса: вул.Армійська, буд.18, м.Одеса, 65063, ) про стягнення суми податкового боргу по земельному податку з юридичних осіб по 52 району на суму 364947,40 грн. та по земельному податку з юридичних осіб по 54 району на суму 89825,80 грн відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Андрухів