Справа № 280/9891/21
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
04 січня 2022 року о/об 09 год. 30 хв.Справа № 280/9891/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Шевченко С.О., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (надалі відповідач, ВЧ НОМЕР_2 НГУ), в якій позивач просять суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з березня 2003 року по 08.10.2018; 2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України здійснити виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з березня 2003 року по 08.10.2018; 3) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати по день фактичної виплати індексації.

У позовній заяві (а.с.51-58) зазначено наступне. 04.03.2002 позивач розпочав військову службу у ВЧ НОМЕР_2 НГУ. 08.10.2018 позивача було звільнено з військової служби з ВЧ НОМЕР_2 НГУ. Проте, як видно з особистих карток на грошове забезпечення, під час проходження військової служби відповідачем не в повному розмірі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення. На час видання наказу командира ВЧ НОМЕР_2 НГУ (по стройовій частині) про виключення позивача із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення від 08.10.2018 за №217, відповідач також не провів з позивачем усі необхідні розрахунки щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період проходження служби у ВЧ НОМЕР_2 НГУ. Така бездіяльність відповідача є протиправною та такою, що порушує інтереси та права позивача.

Позивач підтримав позовну заяву.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. ОСОБА_2 проходив військову службу за у ВЧ НОМЕР_2 НГУ 26.12.2014 по 08.10.2018. До цього періоду він проходив військову службу в інших військових формуваннях на різних посадах, а саме оспорюваний період з березня 2003 року по грудень 2014 року у Внутрішніх військах МВС України. Національна гвардія України не може нести відповідальність за протиправні дії Внутрішніх військ МВС України. Штатний розпис (штати або посади) ВЧ НОМЕР_2 НГУ затверджено наказом командувача Національної гвардії України від 17.10.2014 за №365 «Про затвердження штатів військових частин Національної гвардії України», тобто створено нові посади у ВЧ НОМЕР_2 НГУ. Місяць, в якому відбулося підвищення грошового забезпечення військовослужбовця, є базовим при проведенні індексації. В зв`язку із реорганізацією та веденням нового штату у ВЧ НОМЕР_2 НГУ наказом командувача Національної гвардії України від 20.12.2014 за №159о/с, позивач був призначений на посаду «старшим помічником начальника відділення (з комплектування та проходження служби рядового, сержантського і старшинського складу) кадрів військової частини НОМЕР_2 ». Твердження позивача, що базовим місяцем в його випадку слід вважати січень 2008 року є безпідставні. На січень 2008 року не існувало Національної гвардії України. На протязі 2015, 2016, 2017 та 2018 років постійно змінювалось грошове забезпечення позивача у бік підвищення за рахунок його постійних складових. При вивченні особистих карток на грошове забезпечення позивача за 2014 2015, 2016, 2017, 2018 роки вбачається постійне підвищення сум грошового забезпечення. Дані фактори враховувалися фінансовим відділенням при нарахуванні індексації. Твердження позивача про не нарахування індексації є безпідставне. Розрахунки індексації грошового забезпечення додані до позовної заяви є безпідставними та являються підтасовкою цифр для збільшення позовних вимог. Питання застосування базового місяця при нарахуванні індексації є передчасним, оскільки права позивача в цьому питанні не є порушеними. Повноваження щодо обрахунку індексації, в тому числі визначення базовою місяця, покладаються на відповідача як орган, яким виплачувалось грошове забезпечення. Визначення та нарахування суми індексації за певний період належить до дискреційних повноважень відповідача. При розрахунку індексації ОСОБА_3 було проведено повний розрахунок, що підтверджується наданими позивачем копіями особистих карток на грошове забезпечення, з урахуванням положень законодавства України, яке було на момент спірних періодів. Крім того, нарахована позивачем сума невиплаченої індексації за період з березня 2003 року по жовтень 2018 року в розмірі 8659122 грн., є порушенням дискреційних повноважень, тому що визначення базового місяця є саме компетенцією відповідача, а також позивачем не враховано сум індексації грошового забезпечення, які були нараховані під час проходження служби. Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень. Коли суми нараховуються за рішенням суду, то підстава для виплати компенсації виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду. А отже, визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів, оскільки основною умовою для виплати громадянину компенсації, є порушення встановлених строків саме виплати нарахованих доходів.

Відповідач проти позовної заяви заперечував.

Ухвалою судді від 02.11.2021 в адміністративній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

У Довідці ВЧ НОМЕР_2 НГУ від 07.07.2021 за №594 зазначено: «… Підполковник запасу ОСОБА_1 , проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України з 04.03.2002 по 08.10.2018 року. Звільнений в запас ЗС України наказом командувача НГ України №133о/с від 28.08.2018р. по статті 26 частини 5 пункту 2 підпункту «А» (у зв`язку із закінченням строку контракту). Виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 з 08.10.2018 року наказом командира частини №217. Особова справа направлена для подальшого обліку та зберігання в Комунарський РТЦК та СП м.Запоріжжя за вихідним номером 3/33/22-389дск від 16.07.2019. …».

Згідно з Посвідченням серії НОМЕР_4 , виданим 09.02.2015, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

У Довідці ВЧ НОМЕР_2 НГУ від 06.07.2021 за №3/33/11/1-1817/К-21 зазначено: «… Надаємо Вам інформацію, що згідно Закону України «Про Національну гвардію України» у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України відсутні підтверджуючі дані та первинні документи на військовослужбовців до 2014 року, вся інформація знаходиться у Центральному архівному відділі за адресою: м.Київ, вул.Євгена Коновальця, 38, 13301. Надаємо Вам особисті картки па грошове забезпечення за період з 2014 року по дату звільнення, в яких вказане фактично сплачене грошове забезпечення помісячно, з окремим зазначенням усіх складових грошового забезпечення (премії, доплати, індексація, тощо) та довідка про місце знаходження особової справи для отримання копії послужного списку. …».

У листі Центрального архівного відділу Національної гвардії України від 04.08.2021 за №718 на адресу позивача зазначено: «… Надсилаємо на Вашу адресу копію послужного списку на 4 аркушах та копії карток на грошове забезпечення за 2002-2012 роки на 7 аркушах військової частини НОМЕР_2 , в яких зазначено фактичне сплачене грошове забезпечення помісячно, а також усі додаткові види грошового забезпечення. Одночасно повідомляємо, що в Центральному архівному відділі Національної гвардії України зберігаються особисті картки на грошове забезпечення військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 по 2012 рік. …».

У листі ВЧ НОМЕР_2 НГУ від 17.09.2021 за №3/33/11/1-2462/К-35 на адресу позивача зазначено, зокрема: «…Таким чином, за час проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України, Вам в повному обсязі було нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення. …».

Судом досліджено: Особисті картки на грошове забезпечення; Розрахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження військової служби з березня 2003 року по жовтень 2018 року; Трудову книжку НОМЕР_5 ОСОБА_1 ; Послужний список Крученова О.П.; інші матеріали справи.

При вирішенні спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.

У ч.2 ст.9 Закону України від 20.12.1991 за №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з ч.3 ст.9 Закону України від 20.12.1991 за №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

У Преамбулі Закону України від 03.07.1991 за №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» зазначено, що цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Як зазначено у ст.1 Закону України від 03.07.1991 за №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

У ст.2 Закону України від 03.07.1991 за №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» зазначено: «Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: … оплата праці (грошове забезпечення); … Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення».

Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (ч.1 ст.4 Закону України від 03.07.1991 за №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення»).

Підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів (ч.1 ст.5 Закону України від 03.07.1991 за №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення»).

Згідно з ч.2 ст.5 Закону України від 03.07.1991 за №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч.6 ст.5 Закону України від 03.07.1991 за №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

У п.1-1 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого 17.07.2003 постановою Кабінету Міністрів України №1078 (надалі «Порядок проведення індексації грошових доходів населення»), зазначено: «1-1. Підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. … Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003р. №491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". …».

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абз.7 п.4 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення»).

Згідно з пп.2 п.6 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Враховуючи наведені норми права суд вважає, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Суд зауважує, що обґрунтовуючи правомірність своїх дій щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення, відповідач не посилається на відсутність обставин, передбачених ст.4 Закону України від 03.07.1991 за №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» для проведення індексації. Відповідач зазначає фактично лише про те, що у межах коштів ВЧ НОМЕР_2 НГУ, передбачених на виплату грошового забезпечення, виплата індексації грошового забезпечення є неможливою.

Реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних і чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

Суд зазначає, що обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у цій справі.

Твердження відповідача про те, що проведення індексації грошових доходів здійснюється виключно у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів є необґрунтованими, оскільки ч.6 ст.5 Закону України від 03.07.1991 за №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», не обмежує проведення, передбачених чинними нормами права, виплат, а вказує на джерела походження цих коштів.

Роз`яснення Міністерства соціальної політики України не є нормативно-правовими актами, а тому не можуть встановлювати порядок нарахування та/або припинення виплат індексації грошового забезпечення.

Посилання відповідача на неможливість проведення індексації грошових доходів за минулі періоди часу є безпідставними, оскільки така індексація позивачу не проведена з вини саме відповідача, а тому останній і повинен забезпечити її проведення та віднайти такий механізм.

Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні, тобто військовими частинами.

Право позивача на нарахування та виплату йому індексації грошового забезпечення підлягає захисту за час проходження ним військової служби у ВЧ НОМЕР_2 НГУ у період з 04.03.2002 по 08.10.2018.

Аналогічне застосування норм права здійснено: Верховним Судом у постановах від 12.12.2018 у справі №825/874/17 (адміністративне провадження №К/9901/17256/18), від 19.07.2019 у справі №240/4911/18 (адміністративне провадження №К/9901/12055/19); Третім апеляційним адміністративним судом у постановах від 07.08.2019 у справі №1140/3491/18, від 18.06.2019 у справі №340/36/19.

Предметом спору не є конкретні розміри індексації грошового забезпечення.

Матеріали справи не містять доказів нарахування відповідачем у повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 04.03.2002 по 08.10.2018, але виплату не у повному розмірі.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Суд вважає передчасною позовну вимогу щодо зобов`язання ВЧ НОМЕР_2 НГУ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати по день фактичної виплати індексації, оскільки передусім підлягає вирішенню питання взагалі наявності у позивача права на нарахування та виплату йому індексації грошового забезпечення.

З огляду на приписи ч.2 ст.9, ч.2 ст.245 КАС України, з метою захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за можливе: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення нарахування та виплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 04.03.2002 по 08.10.2018; зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 04.03.2002 по 08.10.2018.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідача частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Позивачем не надано до суду доказів понесення судових витрат по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо не здійснення нарахування та виплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 04.03.2002 по 08.10.2018.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 04.03.2002 по 08.10.2018.

В іншій частині позовної заяви відмовити.

У стягненні на користь позивача з відповідача судових витрат відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 04.01.2022.

Суддя О.О. Прасов