Справа № 460/12832/21
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

23 листопада 2021 року м. Рівне №460/12832/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Гук О.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 представник Шанова Л.М.,

відповідача 1: представник не прибув,

відповідача 2: представник Гордійчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Волинського обласного бюро медико-соціальної експертизи, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

13.09.2021 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Волинського обласного бюро медико-соціальної експертизи про визнання протиправним та скасування рішення Волинського обласного бюро медико - соціальної експертизи, оформлене актом огляду медико - соціальною експертною комісією № 211 від 23.07.2021; зобов`язання Волинського обласного бюро медико - соціальної експертизи прийняти рішення, яким встановити II групу інвалідності безстроково; відновлення порушеного терміну встановлення групи інвалідності з 18.01.2018; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплатити пенсію з дня відновлення групи інвалідності з 18.01.2018.

Ухвалою від 17.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №460/12832/21. Розгляд справи вирішено провести за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 19.10.2021

Ухвалою від 19.10.2021 закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 23.11.2021.

В судове засідання відповідач - Волинське обласне бюро медико-соціальної експертизи участі представника не забезпечив. В матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за відсутності сторони вказаного відповідача (а.с.26).

Суд, з урахуванням відповідного клопотання та тієї обставини, що неявка не перешкоджає розгляду справи, відповідно до вимог частини п`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив про розгляд справи у відсутність вказаного відповідача.

За змістом позовної заяви, пояснень позивача і його представника в судовому засіданні, вимоги ґрунтуються на тому, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, який брав безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. Саме там, 16.10.2017 позивач отримав закриту травму живота, розрив селезінки, гемоперитонеум, геморагічний шок. Внаслідок отриманих травм, йому було проведено лапаратомію та спленектомію, тобто видалено селезінку. Після цього, ОСОБА_1 неодноразово оглядався лікарськими комісіями. Спершу група інвалідності йому взагалі не встановлювалась. Згодом, після звернень у різноманітні інстанції, Волинське обласне бюро медико-соціальної експертизи спромоглося встановити позивачу III групу інвалідності. При цьому, згідно акта огляду МСЕК інвалідність встановлена на строк до 1 червня 2022 року. Сторона позивача наполягала, що відповідачем не враховано вимоги статті 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні», за якою, особам, які внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, отримали ушкодження, які призвели до необоротної втрати (у тому числі ампутації) верхніх та/або нижніх кінцівок (їх частин), необоротної втрати іншого органу або повної стійкої втрати органом його функцій, що призвело до інвалідності, група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду (безстроково) та на ступінь вище зазначених законодавством критеріїв встановлення групи інвалідності, але не вище І групи. Оскільки з урахуванням зазначеної норми ОСОБА_1 належало встановити II групу інвалідності безстроково, а зазначений відповідач цього не зробив, то сторона позивача просила покласти на нього такий обов`язок в судовому порядку. Також через те, що через протиправну бездіяльність органів МСЕК порушено термін встановлення відповідної групи інвалідності, позивач також просив про відновлення такого терміну з 18.01.2018 та про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплатити йому пенсію по другій групі інвалідності саме з 18.01.2018.

Згідно з відзивом на позов Волинське обласне бюро медико-соціальної експертизи вимоги ОСОБА_1 не визнало. В обґрунтування своїх заперечень покликалося на те, що позивач був оглянутий обласною МСЕК 14.05.2021 і йому призначено III (третю) групу інвалідності з вказівкою про те, що «травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини». В зв`язку з незгодою з рішенням МСЕК позивач направлений до ДЗ НДІ реабілітації осіб з інвалідністю м. Вінниця в порядку консультації для проведення експертного обстеження. 23.07.2021 обласна МСЕК, враховуючи висновок НДІ, остаточно прийняла рішення і призначила позивачу III (третю) групу інвалідності на один рік та встановила шістдесят відсотків втрати працездатності одноразово. Позивач не погодився з рішенням обласної МСЕК і наполягав направити його до ДЗ «Центральна МСЕК МОЗ України» для вирішення підвищення групи інвалідності до «другої» та без зазначення строку повторного огляду, тобто безтерміново. Розглянувши надані медико-експертні документи Центральна МСЕК МОЗ України у своєму висновку №56-08/3/-670 від 05.10.2021 підтвердила рішення обласної МСЕК від 23.07.2021 і залишила його в силі. Що стосується покликань позивача на статтю 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні», то сторона відповідача зауважила, що порядок проведення переогляду з метою підвищення групи інвалідності і вичерпний перелік анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму, станів та захворювання, за яких відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду, затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до наданих медичних документів наявна патологія та ступінь функціональних порушень організму у позивача (необоротна втрата органу селезінки) на момент огляду комісії не відповідають критеріям встановлення групи інвалідності, тобто вимогам постанови КМУ №1317 від 03.12.2009 «Положення про порядок умови та критерії встановлення інвалідності» та вимогам постанови КМУ №10 від 21.01.2015 «Про затвердження переліку анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму, станів та захворювань, за яких відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду». При цьому сторона зазначеного відповідача зауважувала, що в своєму рішенні про встановлення III (третьої) групи інвалідності ОСОБА_1 вона врахувала вимогу ст.7. Закону України №2961 - IV у частині «на ступінь вище визначених законодавством критеріїв встановлення групи інвалідності». За наведеного, просила в позові відмовити повністю.

Згідно з відзивом на позов та поясненнями представника в судовому засіданні, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вимоги ОСОБА_1 не визнало. В обґрунтування своїх заперечень покликалося на те, що умови призначення пенсій по інвалідності визначені статтями 18-20 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Зокрема передбачено, що пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства. Групи і причини інвалідності, а також час її настання встановлюються медико-соціальними експертними комісіями, які діють на підставі положення про них, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно з матеріалами пенсійної справи, ОСОБА_1 звільнено з військової служби з 17.06.2021. Після цього, 23.09.2021 Рівненським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) було сформовано та подано пакет документів для призначення пенсії. Головним управлінням на підставі поданих документів 18.06.2021 було призначено ОСОБА_1 пенсію. Розмір пенсії визначено із врахуванням атестату та довідки про додаткові види грошового забезпечення. Основний розмір призначеної пенсії склав 10000,77 грн. Він був збільшений на 25%, як інваліду війни. До основного розміру пенсії позивачу було встановлено надбавки як учаснику бойових дій та як учаснику АТО. Враховуючи те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прав позивача не порушено та призначено пенсію по інвалідності з моменту звільнення з військової служби, то відсутні підстави щодо задоволення позовних вимог.

Дослідженням по справі письмових доказів судом встановлено таке.

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_1 від 06.08.2015 (а.с.6).

Довідкою військової частини НОМЕР_2 №12/122 від 04.12.2017 підтверджено, що в період з 14.09.2017 по 16.10.2017, та 20.10.2017 ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (а.с.12).

Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №18/2097 від 23.11.2017 підтверджено, що 16.10.2017 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилася в населеному пункті Новомихайлівка Мар`їнського району Донецької області під час проходження військової служби старший лейтенант ОСОБА_1 отримав «ЗЧМТ? Закриту травму живота. Гемоперитоніум. Перелом кісток носа?». Зазначене травмування не пов`язане з вчиненням кримінальною чи адміністративного правопорушень, не є наслідком вчинення дій у стані алкогольною, наркотичного чи токсичного сп`яніння. Тілесні ушкодження не спричинені собі навмисно (а.с.13).

Висновком судово-медичної експертизи №237 від 16.11.2017 підтверджено, що при зверненні за медичною допомогою у ОСОБА_1 були виявлені такі тілесні ушкодження: закрита тупа травма живота: розрив капсули і тканин селезінки, ускладнена крововиливом в черевну порожнину об`ємом 1500 мл. і розвитком геморагічного шоку третього ступеня. Така травма в зв`язку із загрозою життю потребувала проведення оперативного втручання: лапаротомії, видалення селезінки, дренажу черевної порожнини і переливання крові. Вказані травми відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя (а.с.89-90).

Таке основне захворювання, як: «закрита травма живота. Розрив селезінки. Гемоперитонеум. Геморагічний шок III ст. Стан після операції (16.10.17) лапаротомія, спленектомія, ревізія органів черевної порожнини, дренування органів черевної порожнини» підтверджені перевідним епікрізом із медичної карти стаціонарного хворого №2735 (а.с.14-15).

За направленням лікарсько-консультативної комісії з військового шпиталю в/ч НОМЕР_3 м.Рівне ОСОБА_1 13.11.2019 був оглянутий Рівненською обласною медико-соціальною експертною комісією №2, актом №342 якої встановлено п`ятнадцять відсотків втрати працездатності, одноразово (а.с.34-35).

25.05.2020, за направленням ЛКК військового шпиталю в/ч НОМЕР_3 м.Рівне ОСОБА_1 був повторно оглянутий Рівненською обласною МСЕК №2, актом якої №89 №90 №223 встановлено двадцять п`ять відсотків втрати працездатності, одноразово (а.с.36-37).

Не будучи згідним з рішенням Рівненської МСЕК, ОСОБА_1 просив направити його в ДЗ «Центральна МСЕК МОЗ України» (а.с.38).

Як свідчать повідомлення ДЗ «Центральна МСЕК МОЗ України», на засіданні в заочному порядку було розглянуто медико-експертну справу військовослужбовця ОСОБА_1 з питання визначення ступеня обмеження його життєдіяльності і повідомлено, що наявні наслідки закритої травми живота, проведеної лапаротомії, спленектомії, злукової хвороби органів черевної порожнини та ступінь функціональних порушень, не підпадають під критерії встановлення групи інвалідності. Запропоновано хворому обстеження у НДІ реабілітації осіб з інвалідністю Вінницького національного медичного університету ім. М.І.Пирогова (а.с.29-41).

В той же час, в зв`язку зі зверненням Народного депутата України ОСОБА_2 до Міністра охорони здоров`я України про проведення об`єктивної повторної експертизи стану здоров`я гр. ОСОБА_1 у медико-соціальних експертних комісіях Міністерства охорони здоров`я України у м.Луцьку або м.Львові у рамках чинного законодавства України (а.с.42), 14.05.2021 ОСОБА_1 оглянутий обласною МСЕК Волинського обласного бюро медико-соціальної експертизи, актом №211 якої, йому визначено III (третю) групу інвалідності; причину інвалідності визначено як: «травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини»; інвалідність встановлено на строк до 01.06.2022; ступінь втрати працездатності у відсотках 60 (шістдесят) (а.с.43-44).

З 07.06.2021 по 16.06.2021 ОСОБА_1 пройшов обстеження в Науково-дослідному інституті реабілітації осіб з інвалідністю МОЗ України (навчально-науково-лікувальний комплекс) Вінницького національного медичного університету ім. М.І.Пирогова НДІ РОІ (ннлк) ВНМУ, за результатами якого складений консультативний висновок за №321 від 15.07.2021. Комісією зроблено висновок, що наявна у ОСОБА_1 патологія шлунково-кишкового тракту з помірним порушенням функції травлення викликає зниження життєдіяльності у вигляді обмеження здатності пересування I ст., трудової діяльності I ст., і згідно з постановою КМУ №1317 від 03.12.2009 дає можливість рекомендувати МСЕК визначити ОСОБА_1 третю групу інвалідності (а.с.45).

Разом з тим, за результатами розгляду медичної експертної справи Центральна МСЕК МОЗ України визнала рішення обласної МСЕК підставним (а.с.46).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначені Законом України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» №2961-IV від 06.10.2005.

За визначенням, наведеним у статті 1 вказаного Закону, медико-соціальна експертиза це встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.

Відповідно до частин першої-шостої статті 7 цього Закону, медико-соціальна експертиза повнолітніх осіб проводиться медико-соціальними експертними комісіями, а дітей - лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів. Огляд повнолітніх осіб з порушеннями стану здоров`я, осіб з інвалідністю (за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу), дітей з порушеннями стану здоров`я та дітей з інвалідністю проводиться після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності даних, що підтверджують стійкий розлад функцій організму у зв`язку з фізичними, психічними, інтелектуальними та сенсорними порушеннями, зумовленими захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами. Залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності. Перша група інвалідності поділяється на підгрупи А і Б залежно від міри втрати здоров`я особи з інвалідністю та обсягів потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або диспансерному нагляді. До підгрупи А першої групи інвалідності належать особи з виключно високою мірою втрати здоров`я, надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду інших осіб і які фактично не здатні до самообслуговування. До підгрупи Б першої групи інвалідності належать особи з високою мірою втрати здоров`я, значною залежністю від інших осіб у забезпеченні життєво важливих соціально-побутових функцій і які частково здатні до виконання окремих елементів самообслуговування.

Згідно з частиною восьмої цієї ж статті, медико-соціальні експертні комісії визначають:

- групу інвалідності, її причину і час настання (особа може одночасно бути визнана особою з інвалідністю однієї групи і лише з однієї причини);

- види трудової діяльності, рекомендовані особі з інвалідністю за станом здоров`я;

- причинний зв`язок інвалідності із захворюванням чи каліцтвом, що виникли у дитинстві, вродженою вадою;

- ступінь втрати професійної працездатності потерпілим від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання;

- ступінь втрати здоров`я, групу інвалідності, причину, зв`язок і час настання інвалідності громадян, які постраждали внаслідок політичних репресій або Чорнобильської катастрофи;

- медичні показання на право одержання особами з інвалідністю автомобіля і протипоказання до керування ним.

Частина дванадцята статті 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» №2961-IV від 06.10.2005 містить відсилочну норму про те, що положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями та лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009 затверджено Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Згідно з пунктом 3 вказаного Положення, медико-соціальна експертиза проводиться з метою встановлення інвалідності хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

Критерії встановлення інвалідності чітко визначені в останньому розділі Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

За пунктом 26 цього розділу, особі, що визнана особою з інвалідністю, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II чи III група інвалідності. I група інвалідності поділяється на підгрупи А і Б залежно від ступеня втрати здоров`я особи з інвалідністю та обсягу потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або нагляді.

Причинами інвалідності є:

* загальне захворювання;

* інвалідність з дитинства;

* нещасний випадок на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров`я);

* професійне захворювання;

* поранення, контузії, каліцтва, захворювання: - одержані під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язані з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, що визнані такими згідно із законодавством, в районі воєнних дій на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю у бойових діях у мирний час; - одержані під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди; - одержані в районах бойових дій у період Другої світової війни та від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння у повоєнний період; від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях до 1 грудня 2014 р., а з 1 грудня 2014 р. - на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, під час проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях; під час виконання робіт, пов`язаних з розмінуванням боєприпасів, незалежно від часу їх виконання; - одержані у неповнолітньому віці внаслідок воєнних дій громадянських і Другої світової воєн та в повоєнний період; - пов`язані з участю у бойових діях та перебуванням на території інших держав; - пов`язані з виконанням службових обов`язків, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами; - одержані внаслідок політичних репресій; - пов`язані з виконанням обов`язків військової служби або службових обов`язків з охорони громадського порядку, боротьби із злочинністю та ліквідацією наслідків надзвичайних ситуацій; - одержані під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 р. по 21 лютого 2014 р. за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (у Революції Гідності);

* поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержані під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх проведення;

* захворювання: - отримані під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях; - пов`язані з впливом радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; - одержані в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Держспецзв`язку.

Відповідно до пункту 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, підставою для встановлення I групи інвалідності є стійкі, значно вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або уродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, неспроможності до самообслуговування і спричиняють до виникнення потреби у постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі.

До I групи належать особи з найважчим станом здоров`я, які повністю не здатні до самообслуговування, потребують постійного стороннього нагляду, догляду або допомоги, абсолютно залежні від інших осіб у виконанні життєво важливих соціально-побутових функцій або які частково здатні до виконання окремих елементів самообслуговування.

Критеріями встановлення I групи інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє обмеження однієї чи декількох категорій життєдіяльності особи у значному III ступені: нездатність до самообслуговування чи повна залежність від інших осіб; нездатність до пересування чи повна залежність від інших осіб; нездатність до орієнтації (дезорієнтація); нездатність до спілкування; нездатність контролювати свою поведінку; значні обмеження здатності до навчання; нездатність до окремих видів трудової діяльності.

Підставою для встановлення II групи інвалідності є стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або вродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, при збереженій здатності до самообслуговування та не спричиняють потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі.

Критеріями встановлення II групи інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє обмеження у вираженому II ступені однієї чи декількох категорій життєдіяльності особи: обмеження самообслуговування II ступеня - здатність до самообслуговування з використанням допоміжних засобів і/або за допомогою інших осіб; обмеження здатності до самостійного пересування II ступеня - здатність до самостійного пересування з використанням допоміжних засобів і/або за допомогою інших осіб; обмеження здатності до навчання II ступеня - нездатність до навчання або здатність до навчання тільки у спеціальних навчальних закладах або за спеціальними програмами вдома; обмеження здатності до трудової діяльності II ступеня - нездатність до провадження окремих видів трудової діяльності чи здатність до трудової діяльності у спеціально створених умовах з використанням допоміжних засобів і/або спеціально обладнаного робочого місця, за допомогою інших осіб; обмеження здатності до орієнтації II ступеня - здатність до орієнтації в часі і просторі за допомогою інших осіб; обмеження здатності до спілкування II ступеня - здатність до спілкування з використанням допоміжних засобів і/або за допомогою інших осіб; обмеження здатності контролювати свою поведінку II ступеня - здатність частково чи повністю контролювати свою поведінку тільки за допомогою сторонніх осіб.

До II групи інвалідності можуть належати також особи, які мають дві хвороби або більше, що призводять до інвалідності, наслідки травми або вроджені вади та їх комбінації, які в сукупності спричиняють значне обмеження життєдіяльності особи та її працездатності.

Підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту.

Критеріями для встановлення III групи інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє обмеження однієї чи декількох категорій життєдіяльності у помірно вираженому I ступені: обмеження самообслуговування I ступеня - здатність до самообслуговування з використанням допоміжних засобів; обмеження здатності самостійно пересуватися I ступеня - здатність до самостійного пересування з більшим витрачанням часу, часткового пересування та скорочення відстані; обмеження здатності до навчання I ступеня - здатність до навчання в навчальних закладах загального типу за умови дотримання спеціального режиму навчального процесу і/або з використанням допоміжних засобів, за допомогою інших осіб (крім персоналу, що навчає); обмеження здатності до трудової діяльності I ступеня - часткова втрата можливостей до повноцінної трудової діяльності (втрата професії, значне обмеження кваліфікації або зменшення обсягу професійної трудової діяльності більше ніж на 25 відсотків, значне утруднення в набутті професії чи працевлаштуванні осіб, що раніше ніколи не працювали та не мають професії); обмеження здатності до орієнтації I ступеня - здатність до орієнтації в часі, просторі за умови використання допоміжних засобів; обмеження здатності до спілкування I ступеня - здатність до спілкування, що характеризується зниженням швидкості, зменшенням обсягу засвоєння, отримання та передавання інформації; обмеження здатності контролювати свою поведінку I ступеня - здатність частково контролювати свою поведінку за особливих умов.

Як встановлено судом і підтверджено консультативним обстеженням ОСОБА_1 в Науково-дослідному інституті реабілітації осіб з інвалідністю МОЗ України (навчально-науково-лікувальний комплекс) Вінницького національного медичного університету ім. М.І.Пирогова НДІ РОІ (ннлк) ВНМУ, позивач має таку патологію шлунково-кишкового тракту з помірним порушенням функції травлення, яка викликає зниження життєдіяльності у вигляді обмеження здатності пересування I ступеня, і обмеження здатності до трудової діяльності I ступеня.

Вказані обмеження однієї чи декількох категорій життєдіяльності у помірно вираженому I ступені прямо передбачені, як критерії для встановлення III групи інвалідності пунктом 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009.

Таким чином відповідно до пункту 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009, ОСОБА_1 належало визначити третю групу інвалідності.

Разом з тим, частиною тринадцятою статті 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» №2961-IV від 06.10.2005 імперативно визначено, що особам, які звертаються для встановлення інвалідності, зумовленої наявністю анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму, у тому числі необоротною втратою (ампутацією) верхніх та/або нижніх кінцівок (їх частин), а також особам з інвалідністю, у яких строк переогляду настає після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду (безстроково). Особам, які внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, отримали ушкодження, які призвели до необоротної втрати (у тому числі ампутації) верхніх та/або нижніх кінцівок (їх частин), необоротної втрати іншого органу або повної стійкої втрати органом його функцій, що призвело до інвалідності, група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду (безстроково) та на ступінь вище визначених законодавством критеріїв встановлення групи інвалідності, але не вище I групи. Переогляд з метою підвищення групи інвалідності таким особам відбувається на підставі особистої заяви особи з інвалідністю або її законного представника у разі настання змін у стані здоров`я і працездатності особи з інвалідністю або за рішенням суду.

Та обставина, що ОСОБА_1 отримав травму під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, підтверджена матеріалами справи і не є спірною.

Так само не є спірною та обставина, що отримане ним ушкодження, призвело до необоротної втрати органу - селезінки, що в свою чергу зумовило інвалідність, яка за ступенем втрати здоров`я підпадає під III групу.

За наведеного та з врахуванням норми частини тринадцятої статті 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» №2961-IV від 06.10.2005, ОСОБА_1 належало встановити групу інвалідності без зазначення строку повторного огляду (безстроково) та на ступінь вище визначених законодавством критеріїв встановлення групи інвалідності, тобто II групу.

Заперечення Волинського обласного бюро медико-соціальної експертизи з приводу того, що Перелік анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму, станів та захворювань, за яких відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду затверджений постановою Кабінету Міністрів України №10 від 21.01.2015, суд відхиляє, позаяк в даному випадку діє пряма норма частини тринадцятої статті 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» №2961-IV від 06.10.2005, що є самодостатньою і має вищу юридичну силу за постанову КМУ №10 від 21.01.2015.

Доводи даного відповідача з приводу того, що ним нібито враховано вимоги частини тринадцятої статті 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» №2961-IV від 06.10.2005, і тому призначено позивачу III групу інвалідності, замість встановлення відсотку втрати працездатності суд відхиляє, як такі, що не підкріплені жодним належним і допустимим доказом.

Натомість доводи позивача знайшли своє належне підтвердження та правове обґрунтування.

Разом з тим, відповідно до норм чинного законодавства, вирішення питань щодо призначення групи інвалідності є дискреційним повноваженнями медико-соціальних експертних комісій, а тому адміністративний суд, не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесено до компетенції цього органу.

З огляду на усе наведене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Волинського обласного бюро медико-соціальної експертизи підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення, оформленого актом огляду №211 від 23.07.2021 та шляхом зобов`язання провести повторний огляд позивача та прийняти нове рішення, з урахуванням вимог статті 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» №2961-IV від 06.10.2005, Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009 та висновків суду наведених у даному рішенні.

При цьому, суд зауважує, що в межах даної справи не здобуто доказів, які б доводили обґрунтованість доводів позивача про встановлення йому групи інвалідності саме з «18.01.2018», тим більше, що Волинське обласне бюро медико-соціальної експертизи проводило огляд позивача 14.05.2021, а не 18.01.2018.

Що стосується вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, то такі є передчасними, позаяк зазначений орган призначає пенсію по інвалідності виключно на підставі довідок МСЕК про встановлення тієї чи іншої групи інвалідності, а стосовно ОСОБА_1 документи про встановлення II групи інвалідності безстроково до відповідного органу ПФУ не надходили. Крім того, судом не встановлено, щоб даний відповідач допустив будь-яке порушення прав позивача у відповідних правовідносинах. За наведеного, у позові до вказаного відповідача належить відмовити.

Таким чином позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

За наслідками розгляду даної справи розподіл судових витрат у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Волинського обласного бюро медико-соціальної експертизи задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинського обласного бюро медико - соціальної експертизи, оформлене актом огляду МСЕК №211 від 23.07.2021.

Зобов`язати Волинське обласне бюро медико - соціальної експертизи провести повторний огляд ОСОБА_1 та прийняти нове рішення, з урахуванням вимог статті 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» №2961-IV від 06.10.2005, Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009 та висновків суду наведених у даному рішенні.

В позові ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобов`язання призначити та виплачувати пенсію з дня відновлення групи інвалідності з 18.01.2018, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 . АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області. вул. Короленка, 7,м.Рівне,33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076. Відповідач - Волинське обласне бюро медико-соціальної експертизи. просп. Волі, 1 А,м .Луцьк,Волинська область,43025. ЄДРПОУ/РНОКПП 20129948.

Повний текст рішення складений 03 грудня 2021 року

Суддя Н.В. Друзенко