Справа № 620/12241/21
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2022 року Чернігів Справа № 620/12241/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Сновського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Сновського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідача у видачі ОСОБА_2 у зв`язку з досягненням 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ;

- зобов`язати відповідача оформити та видати ОСОБА_2 2005 року народження по досягненню нею 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, без передачі будь-яких даних про дитину і її батьків, до ЄДДР, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без відцифруваного підпису особи, без відцифрованого образу обличчя особи, без відцифрованих відбитків пальців рук, без використання будь-яких засобів ЄДДР.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено її неповнолітній дочці у оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, оскільки будь-які питання щодо обов`язковості або примушування з отримання паспорта громадянина України у вигляді пластикової картки є втручанням до приватного та сімейного життя. Також зазначає, що будь-яке обмеження прав і свобод особи повинно бути чітким та законодавчо визначеним, однак у даному випадку таке обмеження, як неможливість отримання паспорта у формі книжечки, законодавством не передбачено.

Управлінням Державної міграційної служби України в Чернігівській області подано відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що посадові особи Сновського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області не могли оформити неповнолітній дитині паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки, оскільки позивачем було надано заяву неналежної форми та без всіх необхідних документів, визначених законодавством, а тому заяву позивача було розглянуто у порядку встановленому Законом України «Про звернення громадян».

У поданій до суду відповіді на відзив позивач просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Також зазначив, що ним було подано належним чином оформлену заяву щодо видачі паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року та всі необхідні документи до Сновського районного сектору Управління Державної міграційної служби в Чернігівській області. Однак, відповідач у листі від 11.09.2021 відмовив позивачу в оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки з підстав не надання рішення суду, що набрало законної сили, яким зобов`язано міграційну службу оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року.

Відповідачем до суду подано заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначив, що відсутність належного звернення унеможливлює застосування висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 19.09.2018 за результатами розгляду зразкової справи № Пз/9901/2/18 (№ 806/3265/17), оскільки у вказаній зразковій справі позивач особисто звернувся до органу Державної міграційної служби із заявою про видачу паспорта громадянина України у вигляді книжечки, подавши відповідний пакет документів, але йому було відмовлено у видачі паспорту у зв`язку з відсутністю законодавчих підстав, а в даному випадку позивач разом з неповнолітньою дитиною звернулися до відповідача без подання необхідного переліку документів. Тому вважає, що викладені позивачем у відповіді на відзив пояснення, міркування і аргументи повністю спростовується матеріалами справи і не заслуговують на увагу.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 28.12.2021 залучено в якості другого відповідача Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

25.08.2021 ОСОБА_2 звернулася до Сновського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області із заявою довільної форми в якій просила видати їй паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до постанови Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18) провадження № 11-460заі18 (а.с. 41).

До заяви була додана копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 (а.с. 42).

Сновським ра йонним сектором Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області листом від 11.09.2021 за вих. № Ч-3/6/7433-21/7433/3-21 було надано заявнику роз`яснення щодо порядку оформлення та видачі паспорта громадянина України (а.с. 43).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Приписами частин першої та другої статті 32 Конституції України установлено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.01.2012 № 2-рп/2012 надано офіційне тлумачення положення частини другої статті 32 Конституції України, зокрема: неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними‚ і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб. Збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Статтею 8 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи визначені Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - Закон).

Положеннями підпункту «а» пункту 1 частини першої статті 13 Закону передбачено, що документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, зокрема, паспорт громадянина України.

Частинами другою та четвертою статті 14 Закону визначено, що документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації.

З аналізу викладених норм слідує, що чинним законодавством передбачена можливість видачі документа у формі книжечки і у вигляді картки.

Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України (частина перша, абзац перший частини другої статті 21 Закону).

У відповідності до частини п`ятої статті 21 Закону оформлення паспорта громадянина України здійснюється розпорядником Реєстру. Прийняття заяв-анкет для внесення інформації до Реєстру, видача паспорта громадянина України здійснюються розпорядником Реєстру або уповноваженими суб`єктами, передбаченими пунктом 4 частини першої статті 2 цього Закону.

Згідно пункту 3 Розділу І Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII (в редакції постанови Верховної Ради України від 02.09.1993 № 3423-XII; далі - Положення № 2503-XII) бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Станом на день виникнення спірних правовідносин (день подання заяви) оформлення та видача паспорта регулюється Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 302 від 25.03.2015 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 № 745; далі - Порядок № 302).

Приписами підпункту 1 пункту 7 Порядку № 302 установлено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються особі, яка досягла 14-річного віку, - на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.

Крім того, згідно пункту 9 Порядку № 302 за оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта справляється адміністративний збір у порядку та розмірах, установлених законодавством. Адміністративний збір справляється у разі оформлення замість втраченого або викраденого, обміну паспорта зразка 1994 року. За оформлення паспорта вперше адміністративний збір не справляється.

Пунктом 35 Порядку № 302 визначено перелік документів, які необхідно подати заявнику для оформлення паспорта.

Працівник територіального підрозділу ДМС, на якого згідно з його службовими обов`язками покладаються функції з оформлення паспорта, вчиняє дії, передбачені пунктами 24 - 29, 32 і 33 цього Порядку, і приймає до розгляду заяву-анкету та додані до неї документи (пункт 37 Порядку № 302).

За приписами пункту 3 Розділу ІІІ Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 № 456 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.06.2019 за № 620/33591, для оформлення паспорта особа, яка досягла 16-річного віку, або її законний представник подає, зокрема: заяву; свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави; оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них), що на момент народження особи перебували (в) у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України); дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см; довідку про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання особи.

Отже, передумовою оформлення та видачі паспорта громадянина України є подання відповідної заяви, за формою затвердженою Додаток 1 до вказаного Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, з відповідними документами.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 звернулася до Сновського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області із заявою від 25.08.2021 про оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки, однак дана заява складена у довільній формі та без надання, зокрема, фотокарток розміром 3,5 х 4,5 см, довідки про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання особи.

Тобто, оскільки заява подана ОСОБА_2 у довільній формі, то вказане звернення не може бути підставою для видачі паспорта будь-якого зразка, у тому числі і у вигляді книжечки.

В даному випадку лист Сновського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області від 11.09.2021 № Ч-3/6/7433-21/7433/3-21 не є відмовою в оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, оскільки позивач не звертався до відповідача з заявою встановленої форми з наданням необхідних документів.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 27.11.2019 у справі № 589/4905/17.

Суд зазначає, що сама по собі незгода позивача зі змістом цієї відповіді не спростовує факту розгляду звернення ОСОБА_2 у встановленому законом порядку та не може бути підставою для визнання її протиправною, оскільки під час звернення до відповідача не дотримано встановленої законодавством процедури.

Аргументи позивача зводяться до констатації наявності у нього права на оформлення паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки.

В цій частині суд враховує правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 806/3265/17 (провадження № 11-460заі18) та наголошує на тому, що позивач, як і будь-який громадянин України не позбавлений права вибору форми національного паспорта.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Сновського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області (вул. 30 років Перемоги, 2, м. Сновськ, Чернігівська область, 15200, ), Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області (вул. Шевченка, буд. 51-А, м. Чернігів, 14013, ) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.01.2022.

Суддя В.О. Непочатих