Справа № 140/6472/21
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2022-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/6472/21 пров. № А/857/19645/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді : Запотічного І.І.

суддів : Бруновської Н.В., Довгої О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Луцької міської ради на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року (суддя Каленюк Ж.В., ухвалене в м. Луцьк) у справі № 140/6472/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання протиправним та скасувати рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

25 червня 2021 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася в суд з адміністративним позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення від 30 квітня 2021 року №11.2-9/5465/2021; зобов`язати взяти ОСОБА_2 на облік як внутрішньо переміщену особу та видати відповідну довідку.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задоволено.

Визнано протиправними дії Департаменту соціальної політики Луцької міської ради щодо відмови у взятті на облік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як внутрішньо переміщеної особи.

Зобов`язано Департамент соціальної політики Луцької міської ради взяти на облік та видати довідку про взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік як внутрішньо переміщену особу.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Апелянт свої вимоги у апеляційній скарзі обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що абз. 3 п. 6 Порядку 509 містить чітку умову щодо видачі довідки внутрішньо переміщеної особи, а саме дитина, яка народилася у внутрішньо переміщеної особи. Вказана норма не містить виключень та прирівняних осіб, в тому числі усиновлених дітей. Апелянт також зазначає, що ним не виносилося рішення про відмову у видачі довідки в розумінні Закону 1706-VII та Порядку 509, а позивачу був направлений інформаційний лист від 30.04.2021 №11.2-9/5465/2021 про відсутність законних підстав для видачі довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи усиновленій дитині.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та перебуває на обліку в Департаменті соціальної політики Луцької міської ради, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 30 листопада 2018 року №764-658351 (а.с.6).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 березня 2021 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 визнано усиновлювачами малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язано Луцький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) внести зміни в актовий запис про народження дитини ОСОБА_4 за від 21 липня 2017 року №1792: змінити прізвище дитини на " ОСОБА_2 ", по батькові зазначити " ОСОБА_2 ", дату і місце народження - залишити без мін. Батьком дитини вказати ОСОБА_3 , матір`ю - ОСОБА_1 .

На виконання рішення суду 22 квітня 2021 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) повторно видано свідоцтво про народження ОСОБА_2 .

На звернення ОСОБА_1 щодо взяття на облік як внутрішньо переміщену особу усиновлену дитину ОСОБА_2 Департамент соціальної політики Луцької міської ради листом від 30 квітня 2021 року №11.2-9/5465/2021 повідомив позивача про відсутність законних підстав для видачі довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи усиновленій дитині (а.с.9).

Позивач вважаючи, що відповідач протиправно відмовив у наданні довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи усиновленої дитини, звернулася в суд з даним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Забезпечення прав та свобод внутрішньо переміщених осіб, в тому числі взяття на облік таких осіб регулюється Законом №1706-VII та Порядком №509.

Відповідно до статті 1 Закону №1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Відповідно до статті 4 Закону №1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Кожна дитина, у тому числі яка прибула без супроводження батьків, інших законних представників, отримує довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Заява подається внутрішньо переміщеною особою, у тому числі неповнолітніми дітьми, особисто, а малолітніми дітьми, недієздатними особами або особами, дієздатність яких обмежено, - через законного представника (далі - заявник).

Разом із заявою заявник подає документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини.

Згідно з абзацом третім пункту 6 Порядку №509 довідку отримує кожна дитина, в тому числі та, що прибула без супроводження батьків, законного представника, а також дитина, яка народилася у внутрішньо переміщеної особи.

Отже, зазначеним Порядком прямо передбачено отримання статусу внутрішньо переміщеної особи дитиною, яка народилася у внутрішньо переміщеної особи і яка не проживала в зоні АТО та на тимчасово окупованій території.

Відповідно до частини четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

За змістом частини першої статті 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу.

Відповідно до статті 232 Сімейного кодексу України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

Взявши до уваги зазначені вище норми законодавства, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дитина, народжена внутрішньо переміщеною особою, прирівняна в правах з дитиною, яка усиновлена внутрішньо переміщеною особою. При цьому походження усиновленої дитини не має значення для визначення її статусу як внутрішньо переміщеної особи, оскільки вона має такі ж самі права, як і дитина, народжена в сім`ї осіб, які мають статус внутрішньо переміщеної особи.

Щодо посилань відповідача на те, що ним не виносилось рішення про відмову у видачі довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи усиновленої дитини слід зазначити наступне.

Рішення про відмову у видачі довідки з обов`язковим зазначенням підстав для відмови, підписане керівником уповноваженого органу, видається заявнику в день подання заяви про взяття на облік, а у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 4 цього Порядку, - не пізніше ніж через 15 робочих днів після її подання. Аналогічні підстави для відмови у видачі довідки вказані у статті 4 Закону №1706-VII.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відмова у видачі довідки внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 оформлена у формі листа та без посилання на конкретний пункт Закону №1706-VII або Порядку №509 як підставу для відмови у видачі довідки внутрішньо переміщеної особи, а не як того вимагає законодавство України у формі рішення з обов`язковим зазначенням підстав для відмови.

З огляду на наведене, наявні підстави для висновку, що Департамент соціальної політики Луцької міської ради, відмовляючи у видачі довідки внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 , діяв не у спосіб та не на підставі чинного законодавства, а тому судом першої інстанції підставно задоволено позов.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Луцької міської ради залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року у справі № 140/6472/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді Н. В. Бруновська
О. І. Довга