Справа № 461/5747/21
Суддя: Мисько Х. М.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/5747/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Мисько Х.М.,

за участю секретаря судового засідання Рум`янцевої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби (правонаступник Львівська митниця Держмитслужби) про скасування постанови про порушення митних правил №0852/20900/21 від 29.06.2021 року, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Крукеницька Тетяна Миколаївна, звернувся із позовом до Галицької митниці Держмитслужби (правонаступник Львівська митниця Держмитслужби), у якому просить скасувати постанову про порушення митних правил №0852/20900/21 від 29.06.2021 року, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів у сумі 73 050,15грн. (сімдесят три тисячі п`ятдесят гривень, 15 коп.).

Позов обґрунтовано тим, що 25 квітня 2018 року позивач придбав автомобіль марки FORD, модель MONDEO TURNIER 1.6 TDCI, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , календарний рік випуску 2011 року випуску за вартістю 2750,00 євро (дві тисячі сімсот п`ятдесят). Декларування вказаного автомобіля Тернопільській митниці ДФС від імені позивача здійснювалося ОСОБА_2 , відповідно до договору про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів №02/05/1 від 02.05.2018 року.

07 травня 2018 року декларантом згідно Договору №02/05/1 від 02.05.2018 року для здійснення митного оформлення даного транспортного засобу відповідачу подано в електронній формі митну декларацію від 07.05.2018 №UA403010/2018/3262 на ввезений транспортний засіб, згідно якої заявлено його митну вартість в розмірі 2750,00 євро (дві тисячі сімсот п`ятдесят). Митну вартість транспортного засобу визначено декларантом за резервним методом. Так, в графі 42 митної декларації «ціна товару» зазначено 2750,00 євро (згідно з курсом НБУ на 07.05.2018 року становить 86583,97 гривень). Митна вартість даного транспортного засобу 108560,55гривень, а загальна сума сплачених митних платежів становить 54012,79гривень, з яких: - ввізне мито - 10856,06грн. (десять тисяч вісімсот п`ятдесят шість гривень, 06 коп.), - акцизний податок - 16061,17грн. (шістнадцять тисяч шістдесят одна гривня, 17коп.), - податок на додану вартість - 27095, 56грн. (двадцять сім тисяч дев`яносто п`ять гривень, 56коп.).

Відповідач, за результатами розгляду поданої митної декларації від 07.05.2018 №UA403010/2018/3262 та доданих до неї товаросупровідних документів, таких як - рахунок фактура (faktura) №LYG633 від 25.04.2018 року; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , видане 21.03.2018 року компетентними органами Королівства Швеції, здійснив митне оформлення транспортного засобу марки FORD, модель MONDEO TURNIER 1.6 TDCI, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , календарний рік випуску 2011 року випуску.

Проте, 08.07.2021 року на електронну адресу представника ОСОБА_1 адвоката Крукеницької Тетяни Миколаївни надійшла Постанова Галицької митниці Держмитслужби (правонаступник Львівська митниця Держмитслужби) в справі про порушення митних правил №0852/20900/21 від 29.06.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів у сумі 73050,15 грн.

В тексті даної постанови зазначено, що митними органами Королівства Швеції листом від 10.07.2020 року №UTR2019-379 (Лист ДМСУ №20/20-02-01/7.4/109 від 04.02.2021) надано копію рахунку-фактури (faktura) №295 від 19.03.2018 року, відповідно до якої автомобіль марки FORD, модель MONDEO TURNIER 1.6 TDCI, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , календарний рік випуску 2011 року випуску, продано швецькою компанією «GLOBAL TRIANGLE AB» (BOX 417. 124. 04 Bandhagen) за 62000,00 шведських крон (згідно з курсом НБУ на 07.05.2018 року становить 184654,48 гривень). Відповідно до службової записки управління адміністрування митних платежів митної вартості та класифікації товарів Галицької митниці Держмитслужби (правонаступник Львівська митниця Держмитслужби) від 09.02.2021 року №677/4-15/44, сума митних платежів, які мали б бути сплачені при ввезенні на митну територію України вказаного автомобіля, з урахуванням інформації та копій документів, наданих митними органами Королівства Швеції станом на дату здійснення митного оформлення становить 78362,84гривень, а саме: - мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на митну територію України фізичними особами -18465,45гривень (вісімнадцять тисяч чотириста шістдесят п`ять гривень, 45 коп.); - акцизний податок з товарів, ввезених на митну територію України фізичними особами - 16061,17гривень (шістнадцять тисяч шістдесят одна гривня, 17 коп.); - податок на додану вартість з товарів, ввезених на митну територію України фізичними особами - 43836,22гривень (сорок три тисячі вісімсот тридцять шість гривень, 22 коп.).

З огляду на зазначене, відповідач вважає, що позивачем несплачена сума митних платежів в розмірі 24350,05гривень (двадцять чотири тисячі триста п`ятдесят гривень, 05коп.) чим вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Позивач вважає постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, складеною за відсутності належних доказів та з грубим порушенням чинного закону, оскільки, в порушення вимог ст. 486, 489 Митного кодексу України відповідачем, при розгляді справи про порушення митних правил не вжито жодних заходів та не здійснено всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин даної справи, не забезпечено в належній мірі дослідження обставин, на які покликався позивач, необґрунтовано, без жодного нормативно-правового обґрунтування, проігноровані заявлені клопотання позивачем про витребування інформації та виклик і допит свідків. Відповідачем в постанові не наведено жодних фактів стосовно того, що документи подані разом із ЕМД від 07.05.2018 №UA403010/2018/3262 й визначені у ч. 2 ст. 53 МК України - містять розбіжності, неточності, ознаки підробки чи не містять відомостей щодо вартості автомобіля. Жодного умислу в позивача на скоєння протиправних дій, описаних в оскаржуваній постанові не було. Окрім цього, відповідь митних органів Королівства Швеції датована й надана відповідачеві 04.08.2020, а оскаржувана постанова винесена 29.06.2021, в порушення статті 523 Митного кодексу України розгляд справи про порушення митних правил №0852/20900/21, здійснено неправомочним суб`єктом, що, в свою чергу, виключає правомірність оскаржуваної постанови.

Крім того, враховуючи, що правопорушення митних правил, передбачене статтею 485Митного кодексу України належить до триваючих правопорушень, що прямо передбачено статтею 467 Митного кодексу України, адміністративне стягнення за порушення митних правил мало бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень, а відтак строк притягнення до адміністративної відповідальності сплив.

Ухвалою судді від 12 липня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом адвоката Крукеницької Т.М. в інтересах ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби (правонаступник Львівська митниця Держмитслужби) про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил та вказано що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відзив на позовну заяву уповноваженим представником відповідача не подано. Слід зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 159 КАС України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у визначених цим Кодексом випадках (частини третя статті 159 КАС України). Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову (частина четверта статті 159 КАС України).

Відповідачем не забезпечено явку уповноваженого представника в жодне з судових засідань, призначених у даній справі та не повідомлено суд про причини такої неявки, хоча останній належним чином був повідомлений про час, дату судового засідання.

13.10.2021 року на офіційну електронну адресу суду надійшла заява уповноваженого представника позивача Крукеницької Т.М. про заміну відповідача по справі №461/5741/21 - Галицьку митницю Держмитслужби на правонаступника Львівську митницю як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ).

Ухвалою суду 22.10.2021 року відповідача Галицьку митницю Держмитслужби замінено на Львівську митницю як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, )

23.12.2021 року уповноваженим представником позивача Крукеницькою Т.М. подано клопотання до суду про розгляд судового засідання призначеного на 23.12.2021 року без участі позивача та уповноваженого представника позивача за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних міркувань.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 485 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 486 Митного кодексу України визначено, що завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із ст.489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи зміст наведених вище норм чинного законодавства, необхідно вказати, що склад правопорушення, визначеного ст.485 Митного кодексу України, передбачає, з-поміж іншого те, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі).

Відповідно до ст.10 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст. 485 Митного кодексу, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого ст. 485 Митного кодексу України) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 03.06.2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», порушення митних правил слід вважати як завершені дії, спрямовані на порушення митного законодавства, так і спробу їх вчинення.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03.06.2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.

Суд, який здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях чи домислах. Кожна сторона має довести свої вимоги та заперечення належними доказами.

Відповідно до статті 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються зокрема, висновком експерта.

Судом встановлено, що травня 04 травня 2018 року митним постом «Мостиська» Львівської митниці ДФС було здійснено пропуск на митну територію України товару «легковий автомобіль марки FORD, модель MONDEO TURNIER 1.6 TDCI, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , бувший у використанні, календарний рік виготовлення 2011, модельний рік 2011, колісна формула: 4х2, тип двигуна дизель, об`єм двигуна 1560 куб.см., потужність 85 кВт, номер двигуна не визначено, колір сірий, повна маса 2265кг., загальна кількість місць включаючи водія 5. Призначений для перевезення людей по дорогах, загального користування. Торговельна марка «FORD», Німеччина/DF, який переміщувався згідно митної декларації типу ІМ40ЕЕ №UA403010/2018/101411 від 02.05.2018 року.

Як підставу для пропуску на митну територію України вказаного транспортного засобу позивачем для здійснення митного контролю подано рахунок фактуру (faktura) №LYG633 від 25.04.2018 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , видане 25.04.2018 року компетентними органами Королівства Швеції, згідно яких швецькою компанією «GLOBAL TRIANGLE AB» автомобіль марки FORD, модель MONDEO TURNIER 1.6 TDC продано ОСОБА_1 . За 2750,00 євро. Покупець та особа, відповідальна за фінансове врегулювання є ОСОБА_1 .

07 травня 2018 року для здійснення митного оформлення вказаного автомобіля в митному режимі «імпорт» у відділ митного оформлення №1 митного поста «Тернопіль центральний» Тернопільської митниці ДФС було подано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA403010/2018/003262 разом з товаросупровідними документами: - рахунок-фактура (faktura) №LYG633 від 25.04.2018 року; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , видане 31.03.2018 року. Згідно даної митної декларації вартість автомобіля становить 2750,00 євро.

29 червня 2021 року в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби (правонаступник Львівська митниця Держмитслужби) Колобродовим А.В. складено постанову про порушення митних правил № 0582/20900/21 відносно ОСОБА_1 за ст. 485 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів у сумі 73050,15 грн.

Вказана постанова складена у відсутності особи, що притягується до відповідальності та у відсутності представника особи, що притягається до відповідальності.

Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати від митних платежів.

Частиною 1 ст. 352 МК України передбачено, що під час проведення перевірок посадові особи органів доходів і зборів можуть використовувати документи, визначені Митним кодексом України, податкову інформацію, експертні висновки, судові рішення, документально підтверджені відомості, отримані від уповноважених органів іноземних держав щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів.

Згідно з ч.7ст.54 МК України, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до п.7 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджені наказом Державної митної служби України 17 листопада 2005 року №1118 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 25 листопада 2005 року за №1428/11708, власник ТЗ або уповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації - у разі потреби; ВМД (у разі транзиту ТЗ, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні); паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо; довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності).

Так, підставою для прийняття спірної постанови була інформація яка містилась у листі митних органів Королівства Швеції від 10.07.2020 № UTR2019-379 згідно якої шведські митні органи зв`язалися з компанією «GLOBAL TRIANGLЕ АВ» з метою одержання інформації на що компанія повідомила, що вони продали 53 з 59 автомобілів про які йдеться. Всі ці автомобілі були придбані і забрані клієнтами з України, і клієнти заплатили за автомобілі банківськими переказами. Шведські митні органи не можуть знайти жодної інформації в експортній системі про експорт жодного зі згаданих автомобілів з території Швеції.

До вказаної відповіді долучено рахунок-фактуру (faktura) №295 від 19.03.2018 року із змісту якої вбачається, що автомобіль марки FORD, модель MONDEO TURNIER 1.6 TDCI, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , календарний рік випуску 2011 продано за 62000,00 шведських крон громадянину ОСОБА_3 . Однак, окрім вказаного вище листа та фактури, відповідачем на підтвердження своїх доводів відносно того, що вартість транспортного засобу становить саме 62000,00 шведських крон не надано жодних доказів.

З метою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усунення існуючих суперечностей та підтвердження/спростування припущень митного органу щодо вартості даного транспортного засобу, а відтак і розміру сплати митних платежів, уповноваженим представником ОСОБА_1, під час розгляду справи про порушення митних правил, Крукеницькою Т.М. подано до Галицької митниці Держмитслужби (правонаступник Львівська митниця Держмитслужби) наступні клопотання:

Про витребування інформації та документів. В даних клопотаннях заявлено наступні прохання:

Витребувати у митних органів Королівства Швеції, в порядку надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи, інформацію та документи щодо наступних питань: чи здійснювала компанія «GLOBAL TRIANGLE AB» впродовж 2018-2019 років реєстрацію за собою автомобіля марки FORD, модель MONDEO TURNIER 1.6 TDCI, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , календарний рік випуску 2011. Якщо так, то якою конкретно датою здійснено таку реєстрацію, та якими документами вона підтверджується?; чи здійснювала компанія «GLOBAL TRIANGLE AB» впродовж 2018-2019 років продаж автомобіля марки FORD, модель MONDEO TURNIER 1.6 TDCI, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , календарний рік випуску 2011. Якщо так, то, кому здійснено такий продаж, якою конкретно датою здійснено такий продаж, за яку суму та якими документами це підтверджується?; чи здійснював гр. ОСОБА_3 оплату на користь компанії «GLOBAL TRIANGLE AB» 62000,00 швецьких крон? Якщо так, то коли було здійснено таку оплату та якими документами вона підтверджується?; чи здійснював гр. ОСОБА_3 реєстрацію за собою автомобіля марки автомобіля марки FORD, модель MONDEO TURNIER 1.6 TDCI, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , календарний рік випуску 2011. Якщо так, то якою конкретно датою здійснено таку реєстрацію та якими документами вона підтверджується?; чи здійснював гр. ОСОБА_3 впродовж 2018-2019 років продаж автомобіля марки FORD, модель MONDEO TURNIER 1.6 TDCI, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , календарний рік випуску 2011. Якщо так, то, кому здійснено такий продаж, якою конкретно датою здійснено такий продаж, за яку суму та якими документами це підтверджується?

Про Витребування у компанії «GLOBAL TRIANGLE AB» інформацію та документи щодо наступних питань: чи здійснювала компанія «GLOBAL TRIANGLE AB» впродовж 2018-2019 років реєстрацію за собою автомобіля марки FORD, модель MONDEO TURNIER 1.6 TDCI, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , календарний рік випуску 2011. Якщо так, то якою конкретно датою здійснено таку реєстрацію, та якими документами вона підтверджується?; чи здійснювала компанія «GLOBAL TRIANGLE AB» впродовж 2018-2019 років продаж автомобіля марки FORD, модель MONDEO TURNIER 1.6 TDCI, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , календарний рік випуску 2011. Якщо так, то, кому здійснено такий продаж, якою конкретно датою здійснено такий продаж, за яку суму та якими документами це підтверджується?

Про витребування у гр. ОСОБА_3 інформацію та документи щодо наступних питань:- чи здійснював гр. ОСОБА_3 оплату на користь компанії «GLOBAL TRIANGLE AB» 62000,00 швецьких крон? Якщо так, то коли було здійснено таку оплату та якими документами вона підтверджується?; чи здійснював гр. ОСОБА_3 реєстрацію за собою автомобіля марки автомобіля марки FORD, модель MONDEO TURNIER 1.6 TDCI, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , календарний рік випуску 2011. Якщо так, то якою конкретно датою здійснено таку реєстрацію та якими документами вона підтверджується?; чи здійснював гр. ОСОБА_3 впродовж 2018-2019 років продаж автомобіля марки автомобіля марки FORD, модель MONDEO TURNIER 1.6 TDCI, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , календарний рік випуску 2011. Якщо так, то, кому здійснено такий продаж, якою конкретно датою здійснено такий продаж, за яку суму та якими документами це підтверджується?

Про виклик та допит свідка ОСОБА_3 (м. Львів, Україна), який зазначений як покупець у фактурі від 19.03.2018 року №295.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, вказані клопотання представника позивача були без жодного нормативно-правового обґрунтування проігноровані відповідачем.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду.

Таким чином, в порушення вимог ст. 486, 489 Митного кодексу України митним органом, при розгляді справи про порушення митних правил не вжито жодних заходів та не здійснено всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин даної справи, не забезпечено в належній мірі дослідження обставин, на які покликався позивач.

Також, суд звертає увагу, що при наявності спірної інформації щодо вартості транспортного засобу автотоварознавче дослідження в ході розгляду митної справи не проводилося, експертні висновки відсутні.

Крім цього, митний орган у разі сумніву щодо характеристик транспортного засобу, який ввозиться на митну територію України, має повноваження запитувати у декларанта додаткові документи або коригувати митну вартість.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, рішення про коригування митної вартості відповідачем не приймалось й додаткові документи у декларанта не запитувались.

Що стосується доводів, наведених у позовній заяві, стосовно відсутності умислу на ухилення від сплати митних платежів у позивача, суд звертає увагу на наступне.

Частиною 1 ст.257 Митного кодексу України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч.1 ст. 377 МК України, товари за товарними позиціями 8701-8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Правила митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджено наказом Держмитслужби України від 17.11.2005 р. № 1118 «Про затвердження правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» (надалі -Правила).

П. 2 Розділу І Правил визначено, що документами, що підтверджують право власності на ТЗ: придбані в підприємств є оформлені на відповідних бланках і завірені печатками цих осіб чи інших організацій та установ оригінали рахунків, чеків, рахунків-фактур, інвойсів, інших документів. У цих документах, крім чеків, згідно з формою відповідного бланка повинні бути зазначені дата продажу, номери шасі (рами), кузова (або ідентифікаційний номер), двигуна ТЗ, його модель і рік виготовлення, а також прізвище, ім`я, по батькові особи, якій продано ТЗ.

Згідно з п. 7 Розділу І Правил, власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації - у разі потреби; ВМД ( za140-07, 910а-2007-п ) (у разі транзиту ТЗ, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні); паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо; довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності).

З огляду на вищевикладені обставини справи та законодавчі положення, вбачається, що гр. ОСОБА_1 було виконано та дотримано усі вимоги щодо придбання та подальшого митного оформлення автомобіля марки FORD. Водночас, станом на момент придбання та розмитнення автомобіля марки FORD, ОСОБА_1 не було нічого відомо про те, що цей же автомобіль нібито попередньо продавався іншій фізичній особі ( ОСОБА_3 ) за іншу ціну, адже:

У наданому швецькою компанією «GLOBAL TRIANGLE AB» свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , що видане компетентними органами Королівства Швеції, у графі "Registreringsbevisets innehavare" (Власник свідоцтва про реєстрацію) зазначено « GLOBAL TRIANGLE AB », у графі " Forvarvsdatum " (Дата придбання) зазначено 18.03.2018 року, у графі "Utfardandedatum" (Дата видачі свідоцтва) вказано 21.03.2018 року, що не дає можливості сумніватися в тому, що на момент купівлі ОСОБА_1 вказаного автомобіля (березень 2018 року) такий справді належав швецькій компанії «GLOBAL TRIANGLE AB».

При купівлі автомобіля представники швецької компанії «GLOBAL TRIANGLE AB» не надавали жодної інформації чи документів, щодо попереднього продажу цього автомобіля іншим особам, відтак Позивачу нічого не було відомо про такі дії.

Зважаючи на викладене, лише після ознайомлення представника ОСОБА_1 із матеріалами справи про порушення митних правил №0852/20900/21, позивачу стало відомо про те, що придбаний ним автомобіль марки FORD начебто був попередньо проданий гр. ОСОБА_3 за ціною у 62000,00 шведських крон згідно з фактурою №295 від 19.03.2018 року.

З цього приводу слід зауважити, що позивачу вперше стало відомо про те, що придбаний ним автомобіль марки FORD начебто був попередньо проданий компанією «GLOBAL TRIANGLE AB» гр. ОСОБА_3 лише після ознайомлення із матеріалами справи про порушення митних правил. При цьому з моменту придбання автомобіля та до дати звернення із позовною заявою (тобто впродовж більш ніж 2 років), ані компанія «GLOBAL TRIANGLE AB», ані ОСОБА_3 не пред`явили ОСОБА_1 жодних претензій щодо власності на відповідний транспортний засіб.

Суд звертає увагу, що у матеріалах справи про порушення митних правил №0852/20900/21 відсутні будь-які документи, що підтверджували б оплату ОСОБА_3 автомобіля марки FORD. У матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі та достовірні докази того, що документи, які були передані ОСОБА_1 продавцем (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, рахунок-фактура) і, в подальшому, пред`явлені для митного оформлення, є скасованими, визнаними недійсними, чи підробленими. Митним органом взагалі не ставиться під сумнів справжність свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 485 МК України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Розглядаючи справи про порушення ч. 1 ст. 485 Верховний суд неодноразово приходив до висновку, що:

- диспозиція статті 485 Митного кодексу України передбачає умисну форму вини (особа має усвідомлювати протиправний характер своїх дій) (Постанова ВС від 28.04.2021 року у справі №461/3933/17);

- для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 Митного кодексу України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу (постанова ВС від 10.12.2020 року у справі №640/8429/16-а);

- статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірне зменшення розміру сплати митних платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості (постанова ВС від 11.06.2020 року у справі №564/530/17);

- статтею 485 Митного кодексу України передбачено, що склад вказаного вище правопорушення обумовлює наявність у діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі митної декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару (постанова ВС від 22.05.2020 року у справі №751/1477/17).

Зважаючи на вищевикладені обставини справи та законодавчі положення вбачається, що у діях ОСОБА_1 відсутній будь-який, в т.ч. і прямий умисел, на ухилення від сплати митних платежів, адже позивач пред`явив до митного оформлення виключно ті документи, які були йому передані від продавця автомобілів, які, в свою чергу, ніким не скасовані, не визнані недійсними, чи підробленими. Таким чином, ОСОБА_1 заявив правдиві дані щодо вартості автомобіля, які були йому відомі на момент декларування.

Позивачем сплачено митні платежі виходячи із тієї суми, яку він заплатив за купівлю автомобіля марки FORD, і яка відображена у рахунку-фактурі.

До моменту ознайомлення із матеріалами справи про порушення митних правил №0852/20900/21, позивачу нічого не було відомо про те, що придбаний ним автомобіль марки FORD начебто був попередньо проданий гр. ОСОБА_3 за ціною у 62000,00 шведських крон. Доказів протилежного (тобто, що ОСОБА_1 було відомо про продаж автомобіля ОСОБА_3 ) відповідачем не надано. Таким чином, на момент декларування, ОСОБА_1 об`єктивно не міг знати, що заявлена ним вартість автомобіля була нижчою, аніж вартість цього ж автомобіля, що відображена у рахунку-фактурі на ім`я ОСОБА_3 .

Таким чином, у діях ОСОБА_1 відсутні ознаки вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1-3 ч. 1 ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 486 МК України щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил згідно ст. 489 МК України зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом ст.ст.458, 487 МК України, ст.ст. 9-11 КУпАП, підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.

Статтею 485 МК України передбачена адміністративна відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Зі змісту даної норми випливає, що склад порушення, передбаченого ст. 485 МК України обумовлює наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.

Правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП), а вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП).

Досліджуючи наявні в матеріалах справи докази необхідно зазначити, що під час декларування ОСОБА_1 заявленої ним вартості автомобіля марки FORD, модель MONDEO TURNIER 1.6 TDCI, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , календарний рік випуску 2011 в розмірі 2 750,00 євро діяв добросовісно, без жодного умислу щодо заявлення неправдивих відомостей щодо імпортованого транспортного засобу та заниження митної вартості, адже пред`явив до митного оформлення виключно ті документи, які були йому передані продавцем транспортного засобу компанією «GLOBAL TRIANGLE AB». Дані документи в свою чергу ніким не скасовані, чи визнані недійсними, що безумовно свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 , прямого умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Відповідно до нормст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 2 ст. 74 КАС України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача належних правових підстав для винесення оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим, остання є протиправною та підлягає скасуванню, а позов задоволенню повністю.

При цьому, посилання представника позивача на те, що станом на день прийняття оскаржуваної постанови спливли строки притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, суд вважає безпідставними, оскільки вважає, що така винесена в межах строків, визначених ст.467 МК України.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 454 грн. підлягає стягненню на користь позивача з Львівської митниці Держмитслужби за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Львівської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил - задоволити.

Постанову в справі про порушення митних правил №0852/20900/21 від 29 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 73050,15 грн. - скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 454,00 грн.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Львівська митниця Держмитслужби, код. місцезнаходження: 79000, Львівська обл., місто Львів, вул. Костюшка, буд. 1

Суддя Мисько Х.М.