Справа № 380/12433/20
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Максимович А.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут , місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Московська, 45/1 (далі позивач; Військовий інститут) до ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі відповідач; ОСОБА_1 ), в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут 1318,78 грн витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі.

Суд на виконання вимог частини третьої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) надіслав до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .

13.04.2021 на адресу суду від Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області надійшла інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвалою від 16.04.2021 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження у справі.

Ухвалою від 16.09.2021 суд визнав поважними причини пропуску та поновив Військовому інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут строк звернення до суду, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідача відраховано з інституту у зв`язку з достроковим розірванням контракту через небажання продовжувати навчання. Тобто відповідач порушив умови контракту, а тому відповідно до статті 623 Цивільного кодексу України повинен відшкодувати позивачу завдані збитки у розмірі 1318,78 грн.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, суд визнав можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації (по особовому складу) від 31.07.2015 № 25 ОСОБА_1 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання факультету №1.

Наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації (по стройовій частині) від 01.08.2015 № 151 ОСОБА_1 з 01.08.2015 зараховано до списків особового складу інституту на всі види забезпечення по курсантській формі, на котлове забезпечення.

Наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації (по особовому складу) від 03.03.2016 № 8 ОСОБА_1 відраховано з інституту, у зв`язку з достроковим розірванням контракту через небажання продовжувати навчання, та як такого, що не вислужив встановлений строк строкової військової служби відповідно до пунктів 36, 195, 227 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації (по стройовій частині) від 03.03.2016 № 47 ОСОБА_1 з 03.03.2016 виключено зі списків особового складу інституту, всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення з 04.03.2016. У такому наказі також зазначено про стягнення з ОСОБА_1 коштів на відшкодування за утримання в інституті у відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964.

Указом Президента України «Про присвоєння почесного найменування Військовому інституту телекомунікацій та інформатизації» від 29.01.2018 № 18/2018 постановлено присвоїти Військовому інституту телекомунікацій та інформатизації почесне найменування «імені Героїв Крут» і надалі іменувати його - Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут.

У зв`язку з несплатою відповідачем у добровільному порядку витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відповідно до частин першої, другої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (тут і надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється:

- громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом;

- іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

У частині першій-п`ятій статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів.

Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

Громадяни України, які в установленому порядку зараховані до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів для здобуття певних освітніх та освітньо-кваліфікаційних рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами.

З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 вказаного Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і п`ятим частини другої вказаної 23 зазначеного Закону.

У частині десятій статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «і», «и» частини шостої статті 26 вказаного Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Як встановив суд, Наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації (по особовому складу) від 03.03.2016 № 8 ОСОБА_1 відраховано з інституту, у зв`язку з достроковим розірванням контракту через небажання продовжувати навчання, та як такого, що не вислужив встановлений строк строкової військової служби відповідно до пунктів 36, 195, 227 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації (по стройовій частині) від 03.03.2016 № 47 ОСОБА_1 з 03.03.2016 виключено зі списків особового складу інституту, всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення з 04.03.2016. У такому наказі також зазначено про стягнення з ОСОБА_1 коштів на відшкодування за утримання в інституті у відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964.

Механізм відшкодування таких витрат курсантами, в разі, зокрема, дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання, визначено Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (далі Порядок № 964).

Вказаним Порядком передбачено, що витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі (пункт 2 Порядку № 964).

Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби (пункт 8 Порядку № 964).

Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв (пункт 3 Порядку № 964).

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів (пункт 4 Порядку № 964).

Військовий інститут, керуючись вказаними положеннями Порядку № 964, сформував довідку-розрахунок витрат на відповідача, пов`язаних з його утриманням у Військовому інституті (арк. справи 6), згідно з якою загальна сума таких витрат становить 1318,78 грн.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що Військовий інститут розрахував та довів розмір фактичних витрат, що підлягають відшкодуванню відповідачем.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 964 у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Станом на день розгляду справи відповідач не надав доказів добровільної сплати витрат, пов`язаних з його утриманням у Військовому інституті.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь Військового інституту 1318,78 грн витрат, пов`язаних з утриманням його у вищому військовому навчальному закладі.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут (, місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Московська, 45/1) 1318,78 грн витрат, пов`язаних з утриманням його у вищому військовому навчальному закладі.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне рішення суду складене 30 грудня 2021 року.

Суддя Мричко Н.І.