Справа № 520/18724/21
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 р. № 520/18724/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу № 520/18724/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 16.04.2021 № 0207754- 2415-2036 у сумі 6771,21 грн; № 0-2036 у сумі 2350,65 грн; № 0-2036 у сумі 1985,06 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що оскаржувані рішення податкового органу є протиправними, а тому, підлягають скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 відкрито спрощене провадження по даній справі та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

17.11.2021 представником Головного управління ДПС у Харківській області надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки спірні рішення є правомірними, підстави для їх скасування відсутні.

Положеннями ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно ч.2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України: за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно у ОСОБА_1 перебуває у власності: нежитлова будівля загальною площею 156,4 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; квартира загальною площею 69,5 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ; квартира загальною площею 82,3 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 .

16.04.2021 Головне управління ДПС у Харківській області винесло податкові повідомлення - рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 податковий період: № 0207754- 2415-2036 в сумі 6771,21 грн; № 0-2036 в розмірі 2350,65 грн; № 0-2036 в сумі 1985,06 грн.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Щодо вирішення справи по суті, суд вказує наступне.

Стосовно позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № 0207754- 2415-2036 від 16.04.2021, суд зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що у власності позивача перебуває нежитлове приміщення загальною площею 156,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, податковим органом здійснено наступний розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки:

156,40 х 47,23 = 7 386,77, де 156,40 - загальна площа нерухомості, 47,23 - ставка податку (4723 х 1 %). 7386,77 /12 (міс.) = 615,56. 615,56 х 11 (міс.) = 6771,21.

В свою чергу, позивач не погоджується з визначенням контролюючим органом ставки податку спірних нежитлових приміщень з урахуванням виду об`єктів нежитлової нерухомості та умов їх використання.

Відповідно до п. 266.1.1 ч. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно п. 266.2.1 ч. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до пп.266.3.1, 266.3.2 п.266.3 ст. 266 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно положень п.266.5.1 п.266.5 ст. 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно Додатку № 1 до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про місцеві податки і збори у місті Харкові" від 22.02.2017 № 542/17 ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб встановлюються у відсотках до мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м. бази оподаткування.

Так, пунктом 5 зазначеного вище Додатку № 1 встановлено ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у-таких розмірах: 1) будівлі готельні - 1 відсоток; 2) будівлі офісні - 1 відсоток; 3) будівлі торговельні - 1 відсоток; 4) гаражі - 0,1 відсотка; 5) виключений; (підпункт 5 пункту 5 додатку 1 виключений згідно з рішенням 23 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 28.11.2018 р. № 1284/18 набрав чинності з 01.01.2019 р.) 6) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки) - 1 відсоток; 7) господарські (присадибні) будівлі - 0 відсотків; 8) інші будівлі - 0,1 відсотка.

У відзиві на позов представник відповідача пояснив, що при обрахуванні позивачу податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2020 рік стосовно нежитлового приміщення загальною площею 156,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , податковий орган виходив з того, що до належного позивачу на праві власності нежитлового приміщення за зазначеною адресою відповідно до п.2 Рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 № 542/17 застосовується ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних (крім об`єктів, визначених п. 3) та юридичних осіб, у розмірі 1 відсоток за 1 квадратний метр.

Як встановлено в ході розгляду справи, нежитлові приміщення за адресою м. Харків, вул. Яроша Отакара, 18 використовуються з метою проведення освітніх заходів з програмування, що підтверджується Договором оренди від 09.07.2017 (а.с. 18-19)

Розділом 2 "Класифікація будівель та споруд" Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 р. № 507 (чинний з 01.01.2001 р.) визначено групу об`єктів нерухомості в частині їх належності до відповідних типів нерухомого майна.

Суд зазначає, що Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000 не визначає тип нерухомості щодо приміщення, яке знаходиться у власності фізичних та юридичних осіб, але ідентифікує призначення приміщень та їх тип відповідно до використання згідно з видами економічної діяльності та відповідного класифікаційного угруповання.

Одиницею класифікації в цьому Класифікаторі є окрема будівля чи інженерна споруда, які класифікуються за їх функціональним призначенням. Класификатор дає вичерпний перелік будівель, які за своїм функціональним призначенням відносяться до будівель готельних, офісних, торговельних, гаражів, будівель промисловості і складів, казино, ігорних будинків, господарських будинків, для медичних закладів та закладів освіти та ін. (розділ 1 Державного класифікатора).

Проведення освітніх заходів з програмування відповідно до Класификатора класифікується за кодом 1263.9 "будівлі освітніх і науково-дослідних закладів інші" та, відповідно до пункту 5 додатку № 1 рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання № 542/7 від 22.02.2017 року "Про місцеві податки та збори у місті Харкові", не відносяться до будівель готельних, офісних, торговельних, гаражів, будівель промисловості і складів, казино, ігорних будинків та господарських будинків. Будівлі за функціональним призначенням "освітня діяльність" класифікуються як "інші будівлі" та оподатковуються за ставкою 0,1 відсотка до мінімальної заробітної плати.

Крім того, в законодавстві України не існує правової норми, яка б чітко визначала поняття "інші будівлі".

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Податкового кодексу України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (пункт 30.2 статті 30 Податкового кодексу України).

При визначенні ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості застосовується об`єктно-функціональний підхід, що характеризує об`єкт оподаткування.

Суд не погоджується із твердженнями представника відповідача стосовно застосування до позивача ставки податку у розмірі 1% за нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки за своїми характеристиками належні позивачу на праві власності нежитлові приміщення за вказаною адресою за функціональним призначенням використовуються з метою проведення освітніх заходів з програмування, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем не доведено правомірності застосування при винесенні спірного податкового повідомлення - рішення до належного позивачу приміщення площею 156,4 кв.м. ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості (будівель торговельних) - 1% від мінімальної заробітної плати за 2020 рік.

Отже ставка податку для об`єктів нежитлової нерухомості повинна бути застосована податковим органом 0,1 % до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв.м. бази оподаткування як за інші будівлі.

У позовній заяві позивач зауважив, що не заперечує проти необхідності сплати податку за 2020 рік, однак вважає, що сума податку має визначатися у відповідності до норм діючого законодавства - з урахуванням цільового призначення нежитлових будівель та із застосуванням відповідної ставки податку - 0,1 % від мінімальної заробітної плати за 1 кв.м.

Сторонами не заперечувалося, що належні позивачу нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 мають загальну площу 156,4 кв.м.

Ставка податку на вказане нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яку позивач повинен сплатити за 2020 рік складатиме 738,68 грн (156,4 кв.м. х 4723,00 грн х 0,1%).

Враховуючи викладене, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 0-2036 від 16.04.2021 в частині нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки 6032,53 грн є протиправним, а тому. у вказаній частині підлягає скасуванню.

Щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Харківській області № 0-2036 в сумі 2350,65 грн та № 0-2036 в розмірі 1985,06 грн, суд вказує наступне.

Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування відповідно до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до п.п.266.5.1 п.266.5 ст.266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

При цьому, приписами підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України закріплено пільги зі сплати податку та передбачено, що база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Згідно з п.п.266.6.1 п.266.5 ст.266 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Положеннями п.п. "б"-"г" підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України визначено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

- за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

- за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

- сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Відповідно до абз. 1 та 2 п.п.266.7.2 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). Щодо новоствореного (нововведеного) об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт.

Зважаючи на вищенаведені приписи Податкового кодексу України, позивач, як власник двох об`єктів житлової нерухомості (квартир), право власності на які зареєстровано у встановленому законом порядку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у розумінні приписів п.п.266.1.1 п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, належні йому на праві приватної власності дві квартири - об`єктами оподаткування цим податком відповідно до п.п.266.2.1 п.266.2 статті 266 Податкового кодексу України, а їх загальна площа - базою оподаткування згідно з п.п.266.3.1 п.266.3 ст.266 цього Кодексу, яка за приписами п.п. "а" п.п.266.4.1 п.266.4 ст.266 Податкового кодексу України зменшується на 60 кв. метрів.

Так, зважаючи на те, що відповідно до досліджених судом правовстановлюючих документів позивачу на праві приватної власності належать дві квартири, сумарна загальна площа об`єктів оподаткування з урахуванням пільги становить: 82,30 + 69,50 = 151,8 - 60 = 91,8 кв.м., де 82,30 - загальна площа квартири АДРЕСА_4 - загальна площа квартири АДРЕСА_5 - пільга передбачена ПК України.

Для обрахування сум податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, контролюючий орган визначив питому вагу для кожного об`єкту нерухомості:

- 82,30/91,8 = 0,542 - для квартири АДРЕСА_6 , де 82,30 - загальна площа квартири; 151,8 - загальна площа об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності позивача;

- 69,50/91,8 = 0,458 - для квартири АДРЕСА_7 , де 69,50- загальна площа квартири; 151,80 - загальна площа об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності позивача.

Розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначеного у податковому повідомленні-рішенні № 15-2036 від 16.04.2021 за об`єкт житлової нерухомості - квартира АДРЕСА_6 , загальною площею 82,30 кв.м., складає: 0,542 х 91,8 х 47,23 = 2350,65 грн, де 0,542 - питома вага квартири; 91,8 - загальна площа об`єктів нерухомості, що перебувають у власності позивача з урахуванням пільги; 47,23 - ставка податку у 2020 році (1% х 4723,00).

Розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначеного у податковому повідомленні-рішенні № 1-2036 від 16.07.2021 за об`єкт житлової нерухомості - квартира АДРЕСА_7 , загальною площею 69,50 кв.м., складає: 0,48 х 91,8 х 47,23 = 1985,06 грн, де 0,458 - питома вага квартири; 91,8 - загальна площа об`єктів нерухомості, що перебувають у власності позивача з урахуванням пільги; 47,23 - ставка податку у 2020 році (1% х 4723,00).

Суд вважає необґрунтованим посилання позивача на те, що до об`єктів нерухомості необхідно застосовувати подвійну пільгу, тобто, пільгу, передбачену рішенням Харківської міської ради № 542/17 від 22.02.2017, виходячи з наступного.

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, нараховано відповідно до рішення Харківської міської ради № 542/17 від 22.02.2017 "Про місцеві податки і збори у місті Харкові" (далі - рішення № 542/17). Так, ставка податку у 2020 році для житлової нерухомості становила 1 % від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на січень відповідного року (4723,00 грн).

Отже, до об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності позивача, контролюючим органом застосовано ставку податку у розмірі 1 % відсоток від мінімальної заробітної плати, встановленої законом до відповідного податкового періоду за 1 кв.м.

Суд зазначає, що відповідно до пп. 12.3.7. п. 12.3 ст. 12 ПК України не дозволяється сільським, селищним, міським радам та радам об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлювати індивідуальні пільгові ставки місцевих податків та зборів для окремих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і фізичних осіб або звільняти їх від сплати таких податків та зборів.

Рішенням № 542/17 ставку податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 м2, що знаходяться у власності фізичних осіб, на 2017 та наступні роки встановлено у розмірі 0 відсотків.

Однак, вказаним рішення не відповідає вимогам ПК України та повноваженням міської ради в частині встановлення ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 кв.м., що знаходяться у власності фізичних осіб у розмірі 0 відсотків.

Нормами ПК України не передбачено зміни розміру зменшення бази оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичних осіб, визначеної пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України.

За наведених обставин, відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства та на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно правомірно визначено суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік в податкових рішеннях № 0-2036 в сумі 2350,65 грн та № 0-2036 в розмірі 1985,06 грн, а тому спірні податкові повідомлення-рішення є обґрунтованими та скасуванню не підлягають.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_8 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (місцезнаходження: вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ідентифікаційний код - 43983495) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 0-2036 від 16.04.2021 в частині нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 6032 (шість тисяч тридцять дві) грн 53 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (ідентифікаційний код - 43983495) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справа розглядалась в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.С. Мороко