Справа № 120/9420/21-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 грудня 2021 р. Справа № 120/9420/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Погребищенської міської ради про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Погребищенської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`зання вчинити дії.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на протиправну бездіяльність відповідача щодо ненадання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Гопчицької сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

З метою розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою від 18.08.2021 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання заяв по суті.

У встановлений строк на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначено, що на адресу Погребищенської міської ради 17.05.2021 надійшло клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

Погребищенська міська рада, розглянувши та дослідивши клопотання з додатками, відмовила у наданні дозволу на виготовлення проєкту та, на думку відповідача, надала вмотивовану відмову. Зокрема, позивачці було повідомлено письмово, що у Погребишенської міської ради відсутні повноваження для прийняття даного рішення, тому рекомендовано звернутись до органу, який на час звернення мав такі повноваження.

Відповідач зазначає, що міська рада лише з 27.05.2021 набула повноважень надавати дозволи на розробку проекту землеустрою на земельні ділянки, які знаходяться за межами населеного пункту. В своїх доводах відповідач посилається на положення пункту 24 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, за змістом яких до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Також у відзиві вказано, що ураховуючи суть спірних правовідносин, правовий статус учасників справи, відповідач вважає, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки правовідносини у цій справі мають вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Стосовно заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, то відповідач заявляє, що вони є повністю неспівмірними з даною справою та значно завищеними, обґрунтовуючи такі доводи, наводить ряд постанов Верховного Суду та практику Європейського Суду з прав людини.

Також відповідач звертає увагу на відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу.

15.09.2021 на адресу суду надійшла відповідь на відзив у якій позивач спростовує доводи відповідача та наводить мотиви їх відхилення. У відповіді вказано, що частиною 7 статті 118 ЗК України передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу.

Відтак, на переконання позивача, якщо зазначеними нормами не передбачено такої підстави для відмови, як у своїй відповіді наводить відповідач, такі дії місцевої ради можна розцінювати як свавільне використання наданих їй повноважень та умисне створення перешкод громадянам у реалізації їхніх конституційних прав.

Щодо стверджувального доводу відповідача, що тільки з дня набрання чинності п. 24 розділу X Перехідних положень ЗК України (тобто з 27 травня 2021 року) органи місцевого самоврядування набувають повноважень надавати дозволи на розробку проекту землеустрою на земельні ділянки, які знаходяться за межами населеного пункту, то позивач їх спростовує. Зокрема, звертає увагу на те, що Указом Президента України від 15.10.2020 року №449 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» доручено Кабінету Міністрів України активізувати діяльність із передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність.

Відповідно до пп. 2 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 року №1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру доручено забезпечити передачу з 17 листопада 2020 р. земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність відповідно до статті 117 Земельного кодексу України.

Додатково повідомляє, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області передано землі державної власності у комунальну власність, про що складено відповідний акт прийому-передачі, який опубліковано на сайті ГУ Держгеокадастру за активним посиланням https://vinnytska.land.gov.ua/peredacha zemel hromadam/.

Відтак земельна ділянка, яку позивачка бажає отримати у власність, передана в комунальну власність Погребищенської міської ради ще до 27 травня 2021 року, отже на день її звернення із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, Погребищенська міська рада була розпорядником земельної ділянки, яка зазначена в клопотанні.

Щодо предметної підсудності, то позивач звертається до суду з позовом про захист свого інтересу в отриманні земельної ділянки у власність в порядку безоплатної приватизації, а не за захистом наявного у нього майнового права на цю земельну ділянку.

Отже, розгляду адміністративним судам підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів, про що неодноразово звертав увагу Верховний Суд у подібних правовідносинах, а саме в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 по справі №536/233/16-ц, від 03.10.2018 по справі 820/4149/17, від 11.09.2019 по справі №280/191/19 та інші.

Також позивач наводить свої аргументи з приводу витрат на професійну правничу допомогу, та звертає увагу, що у постанові від 22.12.2018 р. у справі № 826/856/18 Верховний Суд зазначив, що під час визначення розміру витрат, пов`язаних із правовою допомогою, компенсації підлягають лише ті послуги, які вказано в договорі.

Отже, покликаючись на практику Верховного Суду позивач вказує, що розмір витрат на правову допомогу був заздалегідь обумовлений.

До відповіді долучено копію договору про надання правової допомоги; копію акту наданих послуг; копію ордеру.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

07 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Гопчицької сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

До клопотання додано викопіювання з кадастрової карти та копію документа, що посвідчує особу, що не заперечується відповідачем.

Листом Погребищенська міська рада № 4248 від 26.05.2021 року, який направлено 27.05.2021 року на адресу позивача, повідомила, що згідно земельно-облікових даних відділу регулювання земельних відносин, охорони навколишнього природного середовища Погребищенської міської ради земельна ділянка, яка вказана у зверненні та розташована на території Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області (за межами с. Гопчиця) в 07 кадастровій зоні 002 кадастровий квартал, відноситься до земель державної форми власності, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення.

Отже, у Погребищенської міської ради відсутні правові підстави для прийняття будь-яких рішень щодо передачі у власність або у користування земельної ділянки вказаної у зверненні. Також рекомендовано для вирішення питання щодо надання дозволу на розробку проекту із землеустрою з метою отримання у власність земельної ділянки площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства на території Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області (за межами с. Гопчиця), звернутись до відповідного органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, в порядку визначеному статтею 118 Земельного кодексу України.

Позивач вказує на протиправність рішення відповідача та зазначає про бездіяльність відповідача щодо ненадання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою, тому звернулась до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України.

Порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами регулюється главою 19 Розділу IV Земельного кодексу України.

Так, положеннями статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

У той же час, порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульований положеннями статті 118 ЗК України.

Так, частинами 6, 7 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів (пункт б частини 1 статті 121 ЗК України).

Згідно з абзацом 1 частини 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, громадяни можуть набувати право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності виключно за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Для цього такі громадяни мають звернутись з відповідним клопотанням до уповноважених органів. До клопотання додають визначені документи. Суб`єкт владних повноважень, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до своїх повноважень, розглядає таке клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Отже, процедура одержання громадянином безоплатно у власність земельної ділянки розпочинається із подання громадянами відповідного клопотання, до якого додаються графічні матеріали і лише після отримання клопотання разом із необхідними документами таке клопотання розглядається відповідним органом, який дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Повноваження міської ради щодо питань, які виникають з приводу земельних відносин визначено в Законі України "Про місцеве самоврядування в Україні", в частині першій статті 26 якої передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Отже, аналіз наведених правових положень свідчить про те, що вирішення заяви (клопотання) громадянина про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки повинно відбуватись на пленарному засіданні ради із прийняттям відповідного рішення.

Такий висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 по справі №826/926/15.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі №813/481/17, від 25 лютого 2019 року у справі №347/964/17, від 22 квітня 2019 року у справі №263/16221/17, від 08 листопада 2019 року у справі №420/914/19, від 09 жовтня 2020 року у справі №1840/3664/18.

Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Питання того, що відповідач вважає свій лист як правомірну вмотивовану відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту, судом відхиляються, оскільки такий лист не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а саме органу місцевого самоврядування, який прийнятий у спосіб, що передбачений Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до частини 1, 2 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, які приймаються на пленарних засіданнях після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради (частина 3 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

До того ж, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету з числа депутатів ради обираються постійні комісії ради (частина 1 статті 47 України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Відповідно до частини 4 статті 47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.

За результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації. Висновки і рекомендації постійної комісії приймаються більшістю голосів від загального складу комісії і підписуються головою комісії, а в разі його відсутності - заступником голови або секретарем комісії. Протоколи засідань комісії підписуються головою і секретарем комісії. Висновки і рекомендації постійної комісії, протоколи її засідань є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" (частина 10 статті 47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Заперечуючи проти позову, відповідач вказує, що міська рада лише з 27.05.2021 набула повноважень надавати дозволи на розробку проекту землеустрою на земельні ділянки, які знаходяться за межами населеного пункту. Тому, отримавши клопотання позивача 17.05.2021, надала відповідь 26.05.2021, чим не порушила строків відведених на прийняття даного рішення.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 24 розділу Х ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III у редакції Закону України від 28.04.2021 № 1423-IX з дня набрання чинності цим пунктом (27.05.2021) землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.

З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Як встановлено судом, бажана для позивача земельна ділянка розташована на території Погребищенської міської ради (за межами населеного пункту), а отже з 27.05.2021 вважається землею комунальної власності. При цьому, до 27.05.2021 міська рада такою землею розпоряджатися не могла.

Відомостей щодо перебування бажаної для позивача земельної ділянки у власності міської ради до 27.05.2021 матеріали справи не містять.

Щодо тверджень позивача, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області передано землі державної власності у комунальну власність, про що складено відповідний акт прийому-передачі, який опубліковано на сайті ГУ Держгеокадастру за активним посиланням https://vinnytska.land.gov.ua/peredacha_zemel_hromadam/, суд зазначає, що у даному акті відсутня дата, а також відомості із сайту не містять дати опублікування, тому суд при вирішенні даної справи не може брати їх до уваги.

Тому, повідомляючи позивача листом № 4248 від 26.05.2021 року, що земельна ділянка, яка вказана у зверненні, розташована на території Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області (за межами с. Гопчиця) в 07 кадастровій зоні 002 кадастровий квартал, відноситься до земель державної форми власності, міська рада діяла у спосіб та у межах повноважень, визначених законами України.

Відтак, оскільки станом на 26.05.2021 (день винесення оскаржуваної відмови) у Погребищенської міської ради були відсутні правові підстави для прийняття будь-яких рішень щодо передачі у власність або у користування земельної ділянки вказаної у зверненні, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, в тому числі і в частині позовних вимог зобов`язального характеру.

З приводу аргументів відповідача, що даний спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки правовідносини у цій справі мають вирішуватись у порядку цивільного судочинства, суд вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки предметом спору є бездіяльність суб`єкта владних повноважень, в межах адміністративної компетенції у публічно-правових відносинах. І хоча спір виник за наслідком дій позивача при реалізації права безоплатної приватизації земельної ділянки сільськогосподарського призначення, однак вказане не відносить його до приватно-правового.

Так, за позицією Великої Палати Верховного Суду по справі 820/4149/17, досліджуючи питання предметної юрисдикції вказано, що якщо особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких ці органи приймають відповідні рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Згідно з частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у задоволення даного позову частково.

В силу положень статті 139 КАС України, судові витрати на користь позивача у даній справі не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Погребищенська міська рада (вул. Б.Хмельницького, 77, м. Погребище, Погребищенський район, Вінницька область, )

Суддя Мультян Марина Бондівна