Справа № 953/2046/21
Суддя: Лях М. Ю.
Дата ухвалення: 2021-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/2046/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2021 року Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Лях М.Ю., за участю секретаря судових засідань - Хомінської Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до УПП в Харківській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

05.02.2021 року представник позивача поштою звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ДП 18 №684164 від 16.01.2021 року про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 8 статті 121 КУпАП, провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову зазначає, що 16.01.2021 відносно нього працівниками патрульної поліції було складено постанову за те, що він керував автомобілем, який не ввозив на митну територію України, чим нібито порушив правила встановлені Митним кодексом України. Підставою для вказаних дій інспектор патрульної поліції вказав використання інформації з митних баз даних, яка є інформацією з обмеженим доступом використання якої, на думку позивача, співробітниками правоохоронних органів є таким, що порушує норми Конституції України, вимоги законодавства про захист персональних даних та законодавства України про інформацію. Так, позивач посилається на те, що між ГО «Авто Євро Сила» і Міністром МВС України укладено Меморандум про не притягнення до відповідальності власників автомобілів на європейській реєстрації до прийняття Закону про доступне розмитнення, у зв`язку з чим, співробітники патрульної поліції не мали права притягувати його до адміністративної відповідальності. Також, позивач зазначив, що він як громадянин іншої держави майже не розуміє українську мову, при цьому йому не було надано перекладача та не було запропоновано скористатися послугою адвоката. Крім того, зазначає, що винесення постанови безпосередньо на місці вчинення правопорушення (на дорозі), а не за місцезнаходженням відповідного органу, та без надання часу на реалізацію відповідних прав, є порушенням його прав. Також, зауважив, що працівник патрульної поліції не склав протокол про адміністративне правопорушення, а відразу виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення штраф.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 10.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін; клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою задоволено; поновлено позивачу строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, в обґрунтування зазначає, що 16.01.2021 приблизно о 14:25 в м. Харків по вул. Клочківська навпроти будинку 24-А працівниками патрульної поліції виявлений рух транспортного засобу BMW 530XI, номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований в іншій країні, а саме в Литовській Республіці, позивачеві в повному обсязі роз`ясненні його права, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, перекладача не потребував, жодних клопотань останній не заявляв. За результатами перевірки відомостей щодо транспортного засобу BMW 530XI, номерний знак НОМЕР_1 за інформаційно-телекомунікаційною системою «Інформаційний портал Національної поліції України» поліцейськими було встановлено, що цей автомобіль було ввезено на територію України 17.09.2019 через пункт пропуску «Гоптівка - Нехотєєвка», терміном до 1 року, особою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , натомість позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не ввозив вищезазначений транспортний засіб на митну територію України і не поміщував цей транспортний засіб у митний режим тимчасового ввезення. Як зазначає представник відповідача, під час розгляду справи позивач надав усні пояснення, вказав на те, що його товариш ввіз на територію України вказаний транспортний засіб, сам факт експлуатації та керування зазначеним автомобілем не заперечував, клопотання щодо перенесення часу розгляду справи і бажання скористатися правовою допомогою та перекладачем позивач не заявляв. Всі ці обставини зафіксовані на портативний відеореєстратор працівників патрульної поліції, а твердження позивача щодо винесення оскаржуваної постанови без розгляду справи є безпідставними і такими які не відповідають дійсності.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як встановлено дослідженими у справі доказами, 16.01.2021 року о 14:25 год. по вул. Космічна, 24А, у м. Харкові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керував транспортним засобом BMW 530XI, номерний знак НОМЕР_1 , щодо якого порушено обмеження встановлені Митним кодексом України, оскільки транспортний засіб перебуває на території України з порушенням строків перебування в режимі тимчасове ввезення терміном до 1 року і керував цим ТЗ ОСОБА_1 , який не ввозив його на митну територію України, згідно бази даних ІПНП автомобіль був ввезений 17.09.2019 гр-ном ABOHELAL AHMED, чим порушено вимоги ст. 380 МК України та ст. 31 ЗУ «Про дорожній рух».

У зв`язку з чим, поліцейським взводу №2 роти №4 бат. №2 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Сіліною А.Г. 16.01.2021 року винесено постанову серії ДП18 №684164, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500,00 грн.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема і передбачених частиною восьмою статті 121 КУпАП.

Таким чином, до компетенції органів Національної поліції належить розгляд справ про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України (ч.8 ст. 121 КУпАП).

Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Крім того, пунктом 4 Інструкції визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (далі Інструкція № 1395).

Таким чином, суд відхиляє посилання позивача на те, що відповідач не склав відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення, оскільки адміністративне правопорушення передбачене ч.8 ст.121 КУпАП - є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та, у такому випадку, згідно ч.5 ст. 258 КУпАП складання протоколу не передбачене.

Статтею 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Частиною 1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення ПДР (статті 121 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

Крім того, суд зазначає, що посилання позивача на рішення Конституційного Суду №5-рп/2015 від 26.05.2015 р. є безпідставним, оскільки вже після прийняття зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, статті 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 статті 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Доводи позивача про те, що поліцейським при розгляді адміністративного матеріалу не роз`яснено йому права, спростовуються особистим підписом позивача у постанові серії ДП18 №684164 від 16.01.2021 про роз`яснення йому прав за ст.268 КУпАП, та відеозаписом з відеореєстратора з нагрудної камери поліцейського.

Також, заперечення позивача, що йому не надавалась можливість скористатись правовою допомогою та не роз`яснено причини відмови в залученні адвоката не знайшли свого підтвердження, оскільки згідно відео позивач клопотання про залучення захисника не заявляв, а тому йому і не було відмовлено в його залученні; після роз`яснення поліцейським прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі, щодо права подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою, залучати перекладача, право на оскарження постанови до суду позивач відповів, що права йому зрозумілі. Також з відеозапису вбачається, що позивачу роз`яснювалось суть скоєного правопорушення.

Згідно ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про дорожній рух» тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених норм у сукупності та в контексті запровадження заборони керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, та цілей Закону України "Про дорожній рух", свідчить, що порушення вказаної заборони, посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення передбачене ч.8 ст.121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до наданої до суду довідки, автомобіль BMW 530XI, номерний знак НОМЕР_1 був ввезений на територію України 17.09.2019 громадянином ABOHELAL AHMED в митному режимі до 1 року, через пункт пропуску «Гоптівка - Нехотєєвка».

Зазначені відомості підтверджують встановлені поліцейським під час розгляду адміністративної справи обставини керування позивачем транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Таким чином, позивач 16.01.2021 року керував вказаним транспортним засобом, ввезений на митну територію України 17.09.2019 року, відносно якого порушено річний строк тимчасового ввезення в митному режимі користування, і таким транспортним засобом користувався, керував позивач як особа, яка не ввозила його на митну територію України. Вказані обставини підтверджуються наданим до суду відеозаписом та не спростовано позивачем, ці обставини ним не оспорюються.

Статтею 318 Митного кодексу України визначено, що для забезпечення здійснення митного контролю митними органами використовується єдина автоматизована інформаційна система митних органів України (далі - ЄАІС).

Відповідно до Положення про Єдину автоматизовану інформаційну систему Держмитслужби України, затвердженого наказом ДМС України від 04.11.10 № 1341, ЄАІС створюється з метою забезпечення реалізації державної політики у митній справі.

Основними завданнями ЄАІС Держмитслужби є, зокрема, забезпечення інформаційної взаємодії з центральними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та _недержавними установами суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, митними та правоохоронними органами інших країн.

Стаття 25 ЗУ «Про Національну поліцію» визначає, що поліція здійснює інформаційно-аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених цим Законом. Поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності, зокрема, користується базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ України та інших органів державної влади; здійснює інформанійно-пошукову та інформаційно-аналітичну роботу; здійснює інформаційну взаємодію з іншими органами державної влади України, органами правопорядку іноземних держав та міжнародними організаціями.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція має безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних".

Інформаційна взаємодія між митними органами та Національною поліцією України здійснюється відповідно до Порядку електронної інформаційної взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства фінансів України та центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України та Міністра фінансів України затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства фінансів України від 13 травня 2020 року № 386/208.

Таким чином, суд не вбачає порушенням прав на захист персональних даних при отриманні поліцейським відомостей про дату ввезення транспортного засобу, яким керував позивач на територію України та особу, яка ввозила цей автомобіль на територію України.

Щодо посилань позивача на дію «меморандуму» та обіцянки Уряду розглянути законопроекти щодо «розмитнення транспортних засобів на іноземній реєстрації», то ці доводи позивача не є підставою для не притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП. Вказана норма КУпАП є чинною, є законом, який встановлює відповідальність за порушення норм чинного законодавства. «Меморандум», на який посилається позивач, не має юридичної сили, та не звільняє за порушення положення ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії відповідача ґрунтуються на законі, стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкції ч.8 статті 121 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства; доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами, позивачем, у свою чергу не спростовано, тому суд вважає за необхідне постанову серії ДП18 №684164 від 16.01.2021 винесену відповідачем - залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 2, 5, 6-10, 20 77, 122, 241-246, 255, 257, 263, 295 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяву ОСОБА_1 до УПП в Харківській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя -