Справа № 420/19407/21
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м Одеса) (вул. Інглезі, 5, м. Одеса, 65101, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) з позовною заявою в якій просить суд:

визнати протиправними дії Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції щодо відмови ОСОБА_1 у зміні його прізвища в актовому записі про народження № 516 від 13 березня 1970 року з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 »;

зобов`язати Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_4 за № 516, складений 13 березня 1970 року, шляхом зміни прізвища з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 ».

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що його рідним батьком є ОСОБА_5 та при народженні позивач його повне ім`я було записане як « ОСОБА_4 » про що відповідачем 13.03.1970 року складено відповідний актовий запис № 516. В подальшому, позивач за власним бажанням, будучи повнолітнім, змінив своє прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 » та по-батькове з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_8 », відповідні відомості були внесені до актового запису про народження. Згодом, позивач вирішив повернути собі родове прізвище та по-батькове рідного батька. Позивачу в травні 2018 року було видане свідоцтво про зміну прізвища з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 » та на підставі рішення суду було повторно видане свідоцтво про народження на підставі актового запису про народження, проте прізвище позивача зазначено « ОСОБА_4 » та саме таке його прізвище міститься в актовому записі про народження. Після укладення шлюбу прізвище позивача змінилось на « ОСОБА_1 ». В Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження і як наслідок, в самому свідоцтві про народження позивача, в свідоцтві про зміну імені та в паспорті громадянина України, повне ім`я позивача записано по-різному: в державному реєстрі та свідоцтві про народження - ОСОБА_4 , в свідоцтві про зміну імені « ОСОБА_4 », в паспорті громадянина України « ОСОБА_1 ». Враховуючи бажання відновити своє родове прiзвище в актовому записі про народження, з урахуванням того, що позивач не є носієм прізвища « ОСОБА_4 », оскільки він повернувся до свого родового прізвища « ОСОБА_4 », він звернувся із заявою до відповідача з метою внесення змін до Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про своє народження за № 516 в частині зміни прізвища з « ОСОБА_4 » на родове « ОСОБА_4 », що стало б підставою видачі йому свідоцтва про народження на ім`я « ОСОБА_4 ». Проте, відповідачем у внесенні вказаних змін, було відмовлено.

Позивач вважає, що такою відмовою відповідач грубо і безпідставно порушує його законні права та інтереси, гарантовані Конституцією України, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 25.10.2021 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) отримав кореспонденцію суду 27.10.2021 року, а саме копію ухвали суду про відкриття провадження по справі та скановану копію позовної заяви з додатками. Разом з тим, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву та станом на день ухвалення рішення витребувані судом докази не надав.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи було призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Як вбачається з витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 03.05.2019 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , батьками зазначені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Київським районним у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зроблено актовий запис №516 від 13 березня 1970 року.

27 травня 1992 року ОСОБА_4 змінив прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 » та по батькові з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_8 » про що зроблено актовий запис №27 від 27.05.1992 року, що підтверджується свідоцтвом про зміну прізвища, імені, по батькові Серії НОМЕР_2 , виданим відділом РАГСУ Київського райвиконкому м. Одеси.

Позивач 16 лютого 2018 року звернувся до Київського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області із заявою про зміну прізвища з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 » та по батькові з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_11 ». Відповідно до свідоцтва про зміну імені від 15 травня 2018 року Київського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області прізвище позивача « ОСОБА_4 » змінено на « ОСОБА_4 ».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2018 року у справі № 1540/4899/18 було зобов`язано Київський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області скласти актовий запис про зміну ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по батькові з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_4 ». Відповідні відомості були внесені до актового запису про народження.

17 серпня 2019 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_12 після чого змінив прізвище на « ОСОБА_1 ».

Таким чином, хоча паспорт громадянина України позивача виданий на ім`я « ОСОБА_1 », проте в актовому записі про народження його прізвище не змінено і зазначене як « ОСОБА_4 ».

Позивач бажає отримати нове свідоцтво про народження з зазначенням в ньому свого прізвища як « ОСОБА_4 ». Проте, 15.09.2021 року відповідач повідомив про неможливість видати свідоцтво про народження бажаного позивачем зразка, оскільки згідно з п.7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація зміни імені не тягне за собою внесення змін до актових записів цивільного стану, складених стосовно особи, яка змінила ім`я, крім передбачених законом випадків.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Цивільного кодексу України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям.

Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Повноваження Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - Відділ ДРАЦС) у спірних правовідносинах регулюються, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VI, який регулює відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 2 Закону № 2398-VI, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Стаття 3 Закону № 2398-VI: державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ч.1 ст. 6 Закону № 2398-VI, відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Діяльність органів державної реєстрації актів цивільного стану ґрунтується на принципах додержання законності, захисту прав і законних інтересів громадян та держави, додержання таємниці державної реєстрації актів цивільного стану, належного документального оформлення проведеної державної реєстрації (ч.1 ст. 8 Закону № 2398-VI).

Згідно з ст..ст. 1-4 ст. 9 Закону № 2398-VI, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках.

Інформація про персональні дані фізичної особи, що містяться в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню.

Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону № 2398-VI, державний реєстр актів цивільного стану громадян - це державна електронна інформаційна система, яка містить відомості про акти цивільного стану, зміни, що вносяться до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання та відомості про видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану і про видачу витягів з нього. Державний реєстр актів цивільного стану громадян ведеться відділами державної реєстрації актів цивільного стану.

Порядок ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян установлюється Кабінетом Міністрів України (ч.7)

Внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях (ст..12 Закону № 2398-VI)

У відповідності до положень статті 16 Закону № 2398-VI, державна реєстрація зміни імені (прізвища, власного імені, по батькові) (далі - зміна імені) проводиться лише стосовно громадян України. Державна реєстрація зміни імені проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою фізичної особи, яка досягла віку, встановленого законом, за місцем її проживання за наявності в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану відповідних актових записів цивільного стану та відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. У разі відсутності в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану відповідних актових записів цивільного стану та відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян державну реєстрацію зміни імені може бути проведено тільки після їх поновлення та внесення відомостей до зазначеного Реєстру в установленому порядку.

Заява про зміну імені, подана у встановленому порядку до відділу державної реєстрації актів цивільного стану, розглядається у тримісячний строк з дня її подання. За наявності поважної причини цей строк може бути продовжено, але не більш як на три місяці.

Розгляд заяви про зміну імені може бути зупинено, у разі якщо виникла потреба у поновленні актових записів цивільного стану та внесенні відповідних відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Порядок розгляду заяв громадян про зміну імені встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Державна реєстрація зміни імені не тягне за собою внесення змін до актових записів цивільного стану, складених стосовно особи, яка змінила ім`я, та її малолітніх і неповнолітніх дітей, крім передбачених законом випадків, а також повнолітніх дітей.

Наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року були затверджені Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні (далі - Порядок № 52/5).

Відповідно до п.5 Розділу І Глави ІІ Порядку № 52/5, якщо до актового запису цивільного стану вносяться зміни або здійснюються інші відмітки (про розірвання шлюбу, усиновлення, зміну імені у випадках, встановлених законом, позбавлення чи поновлення батьківських прав тощо), то на лицьовому боці актового запису зазначаються підстави їх внесення: актовий запис, рішення суду, розпорядження голови районної, міської державної адміністрації або рішення виконавчого комітету міської, районної в місті ради про присвоєння або зміну прізвища або власного імені малолітньої дитини, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану або інший документ, який є підставою для внесення змін. Записи щодо внесених до актового запису цивільного стану змін засвідчуються підписом посадової особи та печаткою відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Зміни до актового запису цивільного стану вносяться одночасно з внесенням таких самих змін до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

За порушення вимог законодавства у сфері державної реєстрації актів цивільного стану органи державної реєстрації актів цивільного стану несуть цивільно-правову, а її працівники - матеріальну, дисциплінарну, адміністративну або кримінальну відповідальність у встановленому законом порядку.

Дії або бездіяльність працівника органу державної реєстрації актів цивільного стану можуть бути оскаржені до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, Міністерства закордонних справ України та/або до суду.

Згідно з п.1, 2 Розділу 4 Глави ІІ Правил № 52/5, ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Державна реєстрація зміни імені (прізвища, власного імені та по батькові) проводиться лише стосовно громадян України.

Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на власний розсуд змінити своє прізвище та (або) власне ім`я, та (або) по батькові.

Державна реєстрація зміни імені проводиться за заявою про зміну імені фізичної особи, яка досягла віку, встановленого законом, відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем її проживання.

Пункт 12: державна реєстрація зміни імені не тягне за собою внесення змін до актових записів цивільного стану, складених стосовно особи, яка змінила ім`я, та її малолітніх і неповнолітніх дітей, крім передбачених законом випадків, а також її повнолітніх дітей.

На підставі актового запису про зміну імені відділ державної реєстрації актів цивільного стану змінює прізвище батьків в актовому записі про народження малолітніх дітей заявника у разі зміни прізвища таких дітей з дотриманням вимог статті 148 Сімейного кодексу України.

На підставі актового запису про зміну імені в актовому записі про народження малолітньої дитини заявника змінюються відомості щодо імені батька та по батькові дитини у разі подання батьками відповідної заяви про зміну по батькові дитини.

Після цього надсилаються відповідні повідомлення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України для внесення аналогічних змін до других примірників актових записів цивільного стану.

Відомості про зміну імені підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Раніше видані свідоцтва про народження малолітніх дітей заявника вилучаються і знищуються в порядку, передбаченому Порядком обліку, звітності та зберігання бланків свідоцтв.

Предметом спору в цій справі є правомірність відмови Відділу ДРАЦС у внесенні змін до актового запису про народження позивача шляхом зміни прізвища « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 ».

Правову оцінку цим діям/рішенням відповідача суд надає з огляду на вимоги статті 19 Конституції України та зважаючи на відповідність дій та рішень суб`єкта владних повноважень критеріям, установленим у частині другій статті 2 КАС. Суд, зокрема, перевіряє, чи вони вчинені/прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Підсумовуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_13 та зобов`язання відповідача внести зміни до актового запису про народження змінивши прізвище позивача з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 », оскільки наведеними вище нормами законодавства чітко встановлений порядок зміни імені громадянина України та імперативно закріплено, що така дія як зміна імені не тягне за собою внесення змін до актового запису цивільного стану особи. Таким чином, відповідач відмовив позивачу у внесенні змін до його актового запису про народження з законних підстав, керуючись спеціальною нормою.

Одночасно, суд звертає увагу позивача на те, що йому не було відмовлено у зміні імені, а саме прізвища, та така зміна мале місце про що свідчить копія Свідоцтва про зміну імені від 15.05.2018 року серії НОМЕР_3 . Тобто відповідачем не порушувалось особисте цивільне немайнове право позивача на ім`я.

В даному випадку, позивач не погоджується та оскаржує сам порядок складення актового запису та внесення до нього змін у зв`язку зі зміною імені, та варто зазначити, що такий порядок та правила ведення (реєстрації) актових записів встановлений законодавством, закріплений у відповідних нормативних актів та незгода особи з такими правилами поведінки не свідчить про порушення її прав державним органом в особі Відділу ДРАЦС.

Незгода з тим, як держава врегулювала ці правовідносини, у порівнянні з тим, яке їх правове регулювання було раніше, а також небажання виконувати приписи законодавчих та урядових нормативно-правових актів, не може слугувати переконливим аргументом протиправності дій суб`єкта владних повноважень, як і не може бути підставою для того, щоб не виконувати/не дотримуватися приписів законодавства з огляду на таке.

З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання протиправними його дії.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов непідлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м Одеса) (вул. Інглезі, 5, м. Одеса, 65101, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук