Справа № 380/299/21
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/299/21 пров. № А/857/16979/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.

з участю секретаря судового засідання Хомича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішення та наказу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Вінницькій області на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року (суддя першої інстанції Костецький Н.В., м. Львів, повний текст додатково рішення складено 20.08.2021)

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області про застосування адміністративного арешту майна акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" від 24.12.2020.

19.03.2021 представник позивача подав заяву про зміну предмета позову, якою позов доповнено вимогою про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС у Вінницькій області від 15.12.2020 № 4474к «Про проведення фактичної перевірки АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО".

21.04.2021 Львівський окружний адміністративний замінив відповідача на його правонаступника - Головне управління ДПС у Вінницькій області як територіальний орган ДПС, утворений як її відокремлений підрозділ.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 3 серпня 2021 адміністративний позов було задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області про застосування адміністративного арешту майна акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" від 24.12.2020. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у Вінницькій області від 15.12.2020 № 4474к «Про проведення фактичної перевірки АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО". Стягнуто з Головного управління ДПС у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" судовий збір в сумі 4540 грн.

09.08.2021 представник позивача подав заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10500 грн.

20 серпня 2021 року Львівським окружним адміністративним судом було прийнято додаткове рішення, яким заяву представника позивача задоволено частково. Стягнуто з Головного управління ДПС у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7706 грн.

Із таким судовим рішенням не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу. Вважає, таке постановленим з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати додаткове рішення та постановити нове - про відмову в задоволенні заяви. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору. Суд безпідставно задовольнив заяву позивача і стягнув з податкового органу 7706 грн, оскільки такий розмір не є пропорційним до предмету спору і є завищеним.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав про незаконність і обґрунтованість додаткового рішення суду.

У судовому засіданні представник відповідача Бурка М.В. підтримав апеляційну скаргу з підстав, що в ній викладені.

Представник позивача Корнієнко А.Г. заперечив щодо задоволення апеляційної скарги.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Згідно з ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Статтею 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суд досліджує на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Судом встановлено, що професійна правнича допомога позивачу надавалася адвокатським об`єднанням «Перший радник» на підставі договору від 01.07.2019 № 1491-ЗЄ (із врахуванням додаткових угод № 1, № 3, № 6) про надання правової допомоги.

Згідно акту надання послуг № 106 від 03.08.2021 адвокатським об`єднанням «Перший радник» було надано позивачу правову допомогу в межах розгляду справи № 380/299/20 на загальну суму 10500 грн, а саме:

- підготовка позовної заяви до Львівського окружного адміністративного суду 1 год - 2000 грн;

- підготовка та подання до Львівського окружного адміністративного суду заяви про зміну предмета позову 0,5 год -1000 грн;

- підготовка та подання до Львівського окружного адміністративного суду клопотання про надання доказів та письмових пояснень 0,5 год -1000 грн;

- участь в судових засіданнях 16.02.2021 0,25 год - 500 грн; 06.04.2021, 21.04.2021 0,5 год 2000 грн; 30.06.2021, 03.08.2021 по 1,00 год - 4000 грн.

Судом першої інстанції при вирішенні питання про обґрунтованість визначеного позивачем розміру судових витрат було перевірено обсяг наданої адвокатом правних допомоги.

При цьому встановлено невідповідність вказано адвокатом часу реально витраченому часу і визначено, що з урахуванням реальної участі у засіданнях вартість отриманої правничої допомоги становить 7706 грн .

Апеляційний суд зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 7706 грн є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

Так, у даній справі предметом оскарження є два рішення контролюючого органу, які мають суттєве значення і вплив на здійснення господарської діяльності підприємством.

При цьому, як видно з матеріалів справи, адвокатом було здійснено аналіз доказової бази, правих позицій Верховного суду, що потребувало значних витрат часу та зусиль.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення заяви позивача та стягнення на його користь 7706 гривень витрат на правничу допомогу, що є адекватним складності та суттєвості позову.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, при цьому судом були повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Враховуючи, що апеляційний суд залишає в силі рішення суду першої інстанції, то в силу вимог частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення, а додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 30.12.2021.