Справа № 466/3961/20
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 466/3961/20 пров. № А/857/18591/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Ніколіна В.В., Пліша М.А.,

за участю секретаря судових засідань Михальської М.Р.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Шевченківського районного суду М. Львова від 13 вересня 2021 року (головуючий суддя: Федорова О.Ф., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , 03.06.2020 звернувся з позовом, в якому просив визнати дії головного державного інспектора Дячук Ю.М. щодо складення постанови по справі про адміністративне правопорушення ЛВ № 13/256/0340-0340 від 16.03.2020 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн та визнати її протиправною, а провадження у справі закрити.

Обґрунтовує позов тим, що з 02.03.2020 по 16.03.2020 посадовими особами Головного управління Держпраці у Львівській області була проведена позапланова перевірка з питань додержання законодавства у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, державного гірничого нагляду. На підставі акту перевірки від 16.03.2020 № 13/03526/0250, з урахуванням всіх виявлених порушень законодавства, генеральному директору підприємства ПрАТ «Стебницьке гірничо-хімічне підприємство «Полімінерал» Ковалю В.М. було винесено припис про усунення порушень № 13/03/256/0250-0217 від 16.03.2020.

Головним державним інспектором відділу нагляду у гірничобудівній промисловості Головного управління Держпраці у Львівській області Дячук Ю.М., 16.03.2020 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЛВ № 13/256/0340, згідно якого позивач, перебуваючи на посаді генерального директора ПрАТ «Стебницьке гірничо-хімічне підприємство «Полімінерал» не проводив роботи по заміні дефектних несучих металевих конструкцій копрової споруди ствола «Новий» гірничої дільниці № 1 з метою приведення копра у безпечний стан, чим порушено вимоги п. 50 глави 4 розділу VI Правил безпеки під час розробки родовищ рудних та нерудних корисних копалин підземним способом (НПАОП 0.00-1.77-16).

Позивач зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЛВ № 13/256/0340 від 16.03.2020 та постанову серії ЛВ № 13/256/0340-0340 від 16.03.2020 складені з порушеннями чинного законодавства, зокрема: протокол складений без участі позивача, при складанні протоколу особі, яка притягується до відповідальності не роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 286 КУпАП, та зміст ст. 63 Конституції України, не відібрано пояснень позивача, відсутній підпис позивача про отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення та не вручена його копія.

Рішенням Шевченківський районний суд М. Львова від 13 вересня 2021 року року позов задоволено частково. Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії № ЛВ №13/256/0340-0340 від 16 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 93 КУпАП скасовано, справу про адміністративне правопорушення закрито. У решті позовних вимог відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодилася адміністративна комісія відповідач та оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що зазначене рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати, а в задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що у зв`язку з відмовою отримати оскаржувану постанову, таку 18.03.2020 надіслано особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за місцем роботи. Вказує, що КУпАП не має прямої вказівки насилати копію постанови на адресу місця реєстрації.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволеною з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що з 02.03.2020 по 16.03.2020 посадовими особами Держпраці у Львівській області проведена планова перевірка з питань додержання законодавства в сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення; державного гірничого нагляду.

За результатами перевірки складено акт проведеної перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) № 13/03/256/0250 від 16.03.2020.

Крім цього, 16.03.2020 головним державним інспектором відділу нагляду у гірничобудівній промисловості Головного управління Держпраці у Львівській області Дячук Ю.М. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЛВ №13/091/0344, яким встановлено порушення генеральним директором ПрАТ «Стебницьке гірничо-хімічне підприємство» «Полімінерал» ОСОБА_1 п. 50 глави 4 розділу VI Правил безпеки під час розробки родовищ рудних та нерудних корисних копалин підземним способом (НПАОП 0.00-1.77-16).

Постановою головного державного інспектора відділу нагляду у гірничобудівній промисловості Головного управління Держпраці у Львівській області Дячук Ю.М. серії ЛВ № 13/256/0340-0340 від 16.03.2020 генерального директора ПрАТ «Стебницьке гірничо-хімічне підприємство» «Полімінерал» ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 93 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: не проводив роботи по заміні дефектних несучих металевих конструкцій копрової споруди ствола «Новий» гірничої дільниці № 1 з метою приведення копра у безпечний стан, чим порушено вимоги п. 50 глави 4 розділу VI Правил безпеки під час розробки родовищ рудних та нерудних корисних копалин підземним способом (НПАОП 0.00-1.77-16), та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 510 грн.

Задовольняючи частково позов, суд апеляційної інстанції виходив з того, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, винесена без участі особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, свідчить про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 93 КУпАП (тут і надалі в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги) порушення вимог законодавчих та інших нормативних актів з безпечного ведення робіт у галузях промисловості та на об`єктах, підконтрольних центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, тягне за собою накладення штрафу на працівників від чотирьох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 231 КУпАП, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, розглядає справи: про порушення законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці, щодо безпечного ведення робіт, зберігання, використання та обліку вибухових матеріалів у галузях промисловості та на об`єктах, підконтрольних центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, про порушення законодавства про надра, а також невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці (частини п`ята (крім порушень санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідемічних правил і норм) і шоста статті 41, статті 47, 57, 58, 93, 94, 188-4).

Від імені органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративні правопорушення, передбачені частинами п`ятою (крім порушень санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідемічних правил і норм) і шостою статті 41, статтею 93: державні інспектори - штраф до двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; головні державні інспектори, начальники інспекцій центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та їх заступники - штраф до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; начальники управлінь і відділів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та їх заступники - штраф до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та його заступники - штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Проаналізувавши вищенаведені норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення такої особи про місце і час розгляду справи щодо неї.

Крім цього, суд апеляційної інстанції зазначає, що закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

При цьому, обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо. Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що акт перевірки, протокол про адміністративне правопорушення та оскаржувана постанова прийняті 16.03.2020.

Відповідно до ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 42-2, частиною першою статті 44, статтями 44-1, 106-1, 106-2, 162, 172-10 - 172-20, 173, 173-1, 173-2, 178, 185, частиною першою статті 185-3, статтями 185-7, 185-10, 188-22, 203 - 206-1, розглядаються протягом доби, статтями 146, 160, 185-1, 212-7 - 212-20 - у триденний строк, статтями 46-1, 51, 166-9, 176 і 188-34 - у п`ятиденний строк, статтями 101-103 цього Кодексу - у семиденний строк. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою та шостою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), розглядаються уповноваженою особою невідкладно після виявлення правопорушення та отримання відомостей про суб`єкта цього правопорушення.

Законами України може бути передбачено й інші строки розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Строк розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).

Проаналізувавши вказану норму, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказаною статтею визначені випадки коли справа про адміністративне правопорушення розглядається у скорочені строки. Натомість, справа про адміністративне правопорушення за статтею 93 КУпАП до цих випадків не відноситься.

Отже, на думку суду апеляційної інстанції, складення протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови в один і той же день - 16.03.2020, позбавило позивача на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема висловлення заперечень, надання доказів, тощо.

Крім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, позивач від надання пояснень відмовився, про що у відповідній графі протоколу зазначено інспектором Держпраці. Разом з тим, відмітки про те, що позивачу роз`яснено його права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, протокол не містить. Крім цього, в протоколі немає підпису позивача про те, що він отримав протокол, або відмітки про те, що позивач відмовився отримати протокол. Вказані обставини свідчать про те, що протокол складений без участі позивача.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач не забезпечив дотримання порядку притягнення особи до відповідальності та дотримання прав особи, яка притягується до відповідальності, а відтак оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Держпраці у Львівській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 271, 272, 286, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 13 вересня 2021 року у справі № 466/3961/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 30.12.2021р.