Справа № 200/16523/21
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2021 р. Справа№200/16523/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В., розглянувши у спрощеному позовному проваджені адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправної та зобов`язати вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області, у якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Донецькій області щодо не підготовки висновку про проведення помилково сплачених грошових зобов`язань по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017-2018 роки та не направлення такого висновку для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обґрунтування бюджетних коштів;

- зобов`язати головне управління ДПС в Донецькій області підготувати висновок про повернення позивачу помилково сплачених і зарахованих до бюджету грошових коштів по оплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2017 року у сумі 1740,48 грн. та за податковий період 2018 року у сумі 2024 грн. згідно поданої заяви від 26.08.2021 року та направити його відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Позовні вимоги мотивує бездіяльністю та не розгляду заяви від 26.08.2021 року про повернення помилково сплачених коштів на підставі скасування рішенням суду, яке набрало законної сили податкового повідомлення-рішення від 26.11.2018 № 0-0522 на суму 1740,48 грн. та податкове повідомлення-рішення від 04.04.2019 за № 0-0522 на суму 2024,94 грн. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач через відділ діловодства та документообігу суду надано відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що сплачені позивачем кошти по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки не були повернуті, оскільки позивач надав заяву про повернення помилково сплачених коштів не встановленого зразку. А саме, вважає, що позивач повинен був надати заяву через «Електронний кабінет» з дотриманням правил накладання КЕП або ЕПЦ засобами програмного забезпечення, що передбачено вимогами Наказу № 60. Просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Ухвалою суду від 29.11.2021 року відкрито спрощене провадження без виклику сторін.

Дослідивши доводи сторін, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони в обґрунтування вимог та заперечень, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) є фізичною особою підприємцем яка пройшла передбачену законом державну реєстрацію, перебуває на обліку як платник податків та згідно ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідачі - Головне управління ДПС у Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59), є суб`єктом владних повноважень, яка в даних правовідносинах реалізують надані Податковим кодексом України повноваження та згідно ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України здатні здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

12 березня 2020 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/13814/19 були визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 26.11.2018 № 0-0522 на суму 1740,48 грн. та податкове повідомлення-рішення від 04.04.2019 за № 0-0522 у сумі 2024,94 грн. Зазначене рішення набрало законної сили.

16.10.2020 року позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача про повернення помилково сплачених сум по вищезазначеним податковим повідомленням рішенням.

26.02.2021 року та 16.10.2021 року відповідач повторно звертався до відповідача з заявою про повернення помилково сплачених сум. Втім відповідач відповіді на вищезазначені заяви не надав, помилково сплачені грошові кошти не повернув. Така бездіяльність обумовила позивача звернутися до суду.

Зазначені обставини визнаються сторонами, отже не є спірними.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до п.43.1 ст.43 ПК України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно з п.43.3 ст.43 ПК України, обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Пунктом 43.4 ст.43 ПК України передбачено, що платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Відповідно до п.43.5 ст.43 ПК України, контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку та подає його для виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Згідно з п.43.6 ст.43 ПК України повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані, або з єдиного рахунку.

Отже, аналіз приписів податкового кодексу України дозволяє зробити висновок, що обов`язковими умовами для повернення надмірно сплачених коштів є подання платником заяви про повернення та відсутність наявності у такого платника податкового боргу.

При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що у позивача є наявний податковий борг.

З огляду на вищезазначене, а також надання позивачем відповідних письмових заяв підстав для не повернення помилково сплачених грошових коштів у відповідача не було.

При цьому, суд не приймає доводи відповідача про те, що позивач повинен був надати заяву про повернення помилково сплачених сум виключно через «Електронний кабінет» з дотриманням правил накладання КЕП або ЕПЦ засобами програмного забезпечення, як це передбачено вимогами Наказу № 60.

Наказом Міністерства фінансів № 60 від 11.02.2019 року було затверджено Порядок інформаційної взаємодії Державної податкової служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, який визначає механізм інформаційного обміну:

між ДПС, територіальними органами ДПС та Казначейством і територіальними органами Казначейства у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені за платежами, контроль за справлянням яких покладено на ДПС; між територіальними органами ДПС та місцевими фінансовими органами в процесі погодження електронних висновків та/або електронних повідомлень про повернення платежів, належних місцевим бюджетам, та платежів, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами.

Згідно з абз.2 п.1 розділу ІІІ Порядку № 60 заява про повернення помилково сплачених сум може бути подана платником до територіального органу ДПС в електронній формі за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційних систем та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

Отже, зазначений Порядок № 60 є підзаконним актом, який врегульовує порядок подачі заяв про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових коштів в електронній формі.

З цього приводу суд зазначає, що відповідач повинен був керуватися виключно пунктом 43.4 ст.43 Податкового кодексу України, як нормативним актом вищої сили, відповідно до якого заява про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань подається у довільній формі.

Тобто податкове законодавство надає платнику податків альтернативну подачу заяви про повернення помилково сплачених сум як в письмовому вигляді так і в електронному.

З цього приводу суд вважає позицію податкового органу щодо подачі заяви про повернення помилково сплачених сум виключно в електронному виді помилковою.

Відповідно до п. 3, 6, 9 ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідач не довів суду правомірність своєї бездіяльності, тому позовні вимоги про визнання протиправної відмови щодо неповернення помилково сплачених грошових коштів та зобов`язання підготувати висновок про повернення помилково сплачених грошових коштів підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з наступного.

За правилами частини першої статті 139 КАСУкраїни, при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із наведеним, враховуючи, що позов судом задоволений у повному обсязі, суд приходить до висновку, що з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань як суб`єкта владних повноважень, на користь позивача, підлягає стягненню судовий збір у сумі 2270 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду із даним позовом.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 90, 132, 139, 193, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язати вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Донецькій області щодо не підготовки висновку про проведення помилково сплачених грошових зобов`язань по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017-2018 роки та не направлення висновку для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обґрунтування бюджетних коштів.

Зобов`язати головне управління ДПС в Донецькій області підготувати висновок про повернення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 помилково сплачених і зарахованих до бюджету грошових коштів з оплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2017 року у сумі 1740,48 грн. та за податковий період 2018 року у сумі 2024 грн. згідно поданої заяви від 26.08.2021 року та направити його відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (ЄДРПОУ 44070187, 87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Італійська, 59) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.)

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Стойка