Справа № 620/16200/21
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 грудня 2021 року Чернігів Справа № 620/16200/21

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., за участю секретаря Палуб М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу
за позовомВійськової частини НОМЕР_1
до Деснянського відділу держаної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)
про визнання протиправними дій та скасування постанови
У С Т А Н О В И В:
Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з адміністративним позовом про визнати неправомірною та скасування постанови винесеної 29.10.2019 Головним державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області Падалкою О.С., якою накладено на військову частину НОМЕР_1 штраф у розмірі 5100 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 у справі № 620/2296/19, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2019, Військова частина НОМЕР_1 у липні 2020 року здійснила виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 . Своєю чергою, 18.10.2021 відповідачем відкрито виконавче провадження з виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.09.2019, а у подальшому, незважаючи на повідомлення державного виконавця про виконання рішення суду в повному обсязі і в добровільному порядку, останнім прийнято оскаржувану постанову про накладення на позивача штрафу за невиконання судового рішення. Така постанова на думку позивача є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки прийнята всупереч норм Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідач надіслав на адресу суду відзив на позов, в якому просив у задоволенні позовної заяви відмовити, оскільки рішення суду виконано не в повному обсязі, позаяк індексація грошового забезпечення виплачена стягувачу лише за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, в той час як рішенням суду зобов`язано здійснити нарахування та виплату індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 30.11.2018.

Сторони в судове засідання не з`явилися, надіслали, кожен окремо, заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Зважаючи на вказані вимоги чинного законодавства належним відповідачем у даній справі є Деснянський відділ держаної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.09.2019, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2019 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково та, зокрема, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 30.11.2018.

18 грудня 2019 року Чернігівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №620/2296/19 (а.с. 48-49)

27.07.2020 Військовою частиною НОМЕР_1 на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 зараховано індексацію грошового забезпечення на виконання рішення суду від 05.09.2019 в сумі 6455,93 грн (а.с. 12-14), що не заперечується стягувачем (а.с. 36-37).

Виконавчий лист від 18.12.2019 був пред`явлений для виконання у Деснянський відділ державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління в Чернігівській області 12.10.2021 (а.с. 47).

18.10.2021 відкрито виконавче провадження №67150252 з виконання виконавчого листа №620/2296/19 (а.с. 46).

19.10.2021 на адресу позивача надійшла вимога державного виконавця щодо виконання рішення суду у справі №620/2296/19, на яку Військовою частиною НОМЕР_1 надіслано листа від 23.10.2021 з повідомленням про виконання судового рішення в повному обсязі у липні 2020 року, до якого долучено платіжне доручення від 24.07.2020, банківську відомість від 27.07.2020 та розрахунково-платіжну відомість за липень 2020 року (а.с. 9, 12-14).

29.10.2019 державним виконавцем, відповідно до вимог ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», за невиконання рішення суду винесено постанову про накладення штрафу на Військову частину НОМЕР_1 в розмірі 5100,00 грн (а.с. 15).

Не погоджуючись із вказаною постановою відповідача Військова частина звернулась до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі Закон).

Зокрема, відповідно до ст.1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.5 названого Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 18 Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.75 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З аналізу вказаних норм можливо дійти висновку про те, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено відповідальність боржника за невиконання судового рішення без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення.

Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначені правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Частинами першою та п`ятою статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, серед яких оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

В силу частини першої статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Приписами частини другої статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Згідно з частиною шостою статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі- Порядок № 1078).

Згідно пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, грошове забезпечення.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 уразі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Отже, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.

Водночас, суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» було внесено зміни, які набрали чинності з 01.03.2018, з метою підвищення розмірів посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців.

Згідно з пунктом 1.9 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 за № 638/15329 (в редакції, чинній до 19.07.2018) грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.

Згідно з пунктом 8 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий.

Так, згідно з наявною в матеріалах справи довідкою Військової частини НОМЕР_1 , в квітні 2018 року позивачу було виплачено підвищені посадовий оклад та оклад за військове звання за березень 2018 року, а отже вказаний місяць є місяцем підвищення доходу для проведення подальшої індексації (а.с. 8).

При вирішенні справи №620/2296/19 судом було враховано, що обов`язок розрахунку конкретних помісячних розмірів індексації доходів позивача покладається саме на його роботодавця, а тому у суду відсутні можливості для встановлення факту перевищення або не перевищення розміру підвищення грошового доходу над сумою індексації, що склалась у березні 2018 року, та, як наслідок, позитивного значення розміру індексації з березня по листопад 2018 року з урахуванням вимог пункту 5 Порядку № 1078.

Враховуючи вказане, судом у справі №620/2296/19 позовні вимоги були задоволені шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 30.11.2018; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 30.11.2018.

Так, з огляду на розрахунково-платіжну відомість №477 на виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з січня 2016 року по 30 листопада 2018 року Військовою частиною НОМЕР_1 на виконання рішення суду від 05.09.2019 у справі №620/2296/19 здійснено розрахунок індексації та визначено суму останньої 6455,93 грн (а.с. 14). Згідно зазначеного розрахунку індексація грошового забезпечення стягувачу нарахована по лютий 2018 року включно, зважаючи на підвищення в березні 2018 року посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 .

Зважаючи на викладені обставини та визначення у судовому рішенні у справі №620/2296/19, що обов`язок розрахунку індексації доходів позивача покладається саме на його роботодавця, то здійснивши обрахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 враховуючи базовий місяць березень 2018 року Військова частина НОМЕР_1 фактично виконала рішення суду в межах задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності своїх дій, у той час як позивач навів достатньо обставин на підтвердження позовних вимог, а відтак позов Військової частини НОМЕР_1 необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 132, 143, 242-246, 255, 271, 287, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Падалки Олександра Сергійовича від 29.10.2021 у виконавчому провадженні №67150252 про накладення на Військову частину НОМЕР_1 штрафу в розмірі 5100 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) на користь Військової частини НОМЕР_1 судові витрати у розмірі 2270,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач: Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Відповідач: Деснянський відділ держаної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), вул. Шевченка, 118, м. Чернігів, 14033, .

Дата складення повного рішення суду - 30.12.2021.

Суддя Підпис Ю. О. Скалозуб