Справа № 400/1544/21
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 р.м. ОдесаСправа № 400/1544/21

Головуючий в І інстанції: Мороз А.О.

Дата та місце ухвалення рішення: 17.08.2021 р. м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Стас Л.В.

судді Турецької І.О.

за участю секретаря Чернецької В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати наказ від 09 грудня 2020 року № 257 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 »; визнати протиправним та скасувати наказ від 16 лютого 2021 року № 34 «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновити ОСОБА_1 в спеціальному званні майора служби цивільного захисту на посаді начальника караулу 21 державної пожежно-рятувальної частини ГУ ДСУНС у Миколаївській області; стягнути з ГУ ДСУНС у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу, починаючи з 16 лютого 2021 року.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року у задоволенні позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права, порушенні норм процесуального права.

Представником відповідача поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно матеріалів справи, 22.04.2020 року між ДСНС в особі начальника ГУ ДСНС України у Миколаївській області та ОСОБА_1 , майором служби цивільного захисту, фахівцем спортивного комплексу центру забезпечення діяльності ГУ ДСНС України у Миколаївській області, був укладений контракт № 474/20 про проходження служби цивільного захисту.

Наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області від 07.09.2020 року № 185, позивача, майора служби цивільного захисту, з 07 вересня 2020 року звільнено з посади фахівця спортивного комплексу центру забезпечення діяльності ГУ ДСНС України у Миколаївській області та призначено начальником караулу 21 державної пожежної-рятувальної частини Головного управління ДСНС України у Миколаївській області.

Наказом ГУ ДСНС України у Миколаївській області від 08.09.2020 року, з метою набуття практичного досвіду виконання професійних завдань та обов`язків за посадою начальника караулу майором служби цивільного захисту ОСОБА_1 , організовано проходження стажування позивача на посаді начальника караулу 21 державної пожежної-рятувальної частини Головного управління ДСНС України у Миколаївській області з 08.09.2020 року.

У відповідності до наказів про організацію стажування на посаді начальника караулу та про продовження строків такого стажування, позивач 09.10.2020 року та в подальшому повторно 06.11.2020 року мав прибути на засідання кваліфікаційної комісії щодо перевірки рівня професійної підготовки особового складу підрозділів ГУ ДСНС України у Миколаївській області для отримання допуску на самостійне виконання обов`язків керівника гасіння пожежі, для складання заліків.

За результатами службового розслідування по факту не складання заліків на отримання допуску до самостійного виконання обов`язків керівника гасіння пожежі начальником караулу 21 державної пожежної-рятувальної частини ГУ ДСНС України у Миколаївській області ОСОБА_1 , встановлено, що позивач за результатами складання заліків отримав незадовільні оцінки та направлений на повторну здачу заліку, чим порушив пп. 24 п. 2 своєї посадової інструкції начальника караулу, пп. 20 п. 10 р. 5 наказу МВСУ від 07.10.2014 року № 1032, пп. 2 п. 9 р. 2 Статуту, затвердженого наказом МВСУ від 26.04.2018 року № 340, у зв`язку з чим, наказом від 10.11.2020 року № 236 ГУ ДСНС України у Миколаївській області, відповідно до пп. 4 п. 59, п. 68 р. 3 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, затвердженого Законом України від 05.03.2009 року № 1068-VІ, на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани та зменшено розмір грошової премії за підсумками роботи у жовтні 2020 року на 20%.

Згідно протоколу засідання комісії по прийому заліків на допуск до самостійного виконання обов`язків керівника гасіння пожежі від 24.11.2020 року № 40 та наказу ГУ ДСНС України у Миколаївській області від 24.11.2020 року № 480, позивач отримав незадовільно оцінку за результатами складання заліку для отримання допуску на самостійне виконання обов`язків керівника гасіння пожежі (дата складання заліку 20.11.2020 року) та відповідний допуск не отримав, у зв`язку з чим, на підставі висновку службового розслідування, затвердженого начальником ГУ ДСНС України у Миколаївській області 07.12.2020 року, за порушення пп. 24 п. 2 посадової інструкції начальника караулу, пп. 20 п. 10 р. 5 наказу МВСУ від 07.10.2014 року № 1032, пп. 2 п. 9 р. 2 Статуту, затвердженого наказом МВСУ від 26.04.2018 року № 340, та у відповідності пп. 4 п. 59, п. 68 р. 3 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, затвердженого Законом України від 05.03.2009 року № 1068-VІ, постанови КМУ від 30.08.2017 року, пп. 2, 3 р. 16 наказу МВСУ від 20.07.2018 року № 623, наказом від 09.12.2020 року № 257 ГУ ДСНС України у Миколаївській області на майора служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника караулу 21 державної пожежної-рятувальної частини Головного управління ДСНС України у Миколаївській області, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани та позбавлено позивача частково премії за підсумками роботи у листопаді 2020 року на 20%.

Відповідно до особистих пояснень ОСОБА_1 щодо наведеного службового розслідування, позивач визнав провину у порушені службової дисципліни, зазначив, що не склав заліки у зв`язку з недостатністю теоретичної підготовкою та зобов`язується виправитись і належним чином скласти залік.

З 23.11.2020 року по 04.12.2020 року позивач перебував на лікарняному, приступив до виконання службових обов`язків з 05.12.2020 року згідно наказу від 04.12.2020 року № 79.

Згідно наказу від 16.09.2020 року № 410, позивач був направлений на навчання (підвищення кваліфікації) до Національного університету цивільного захисту (м. Харків) з 07.12.2020 року по 18.12.2020 року, за результатами якого отримав свідоцтво про підвищення кваліфікації № АА 08571363/000802-20.

Наказом Головного управління ДСНС України у Миколаївській області від 16.02.2021 року № 34 позивача звільнено зі служби з виключенням з кадрів ДСНС на підставі п. 176 пп. 6 (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту) Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року № 593 (підстави прийняття: подання про звільнення, матеріали службового розслідування від 10.11.2020 року та від 09.12.2020 року).

Не погоджуючись з наказами про оголошення суворої догани та про звільнення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з нормами Положення № 593, позивач повинен підвищувати свою професійну майстерність і однією з форм підвищення рівня знань та умінь є проходження ним стажування відповідно до Порядку № 412, який прямо передбачає, що за результатами стажування складається залік.

Суд першої інстанції зазначив, що позивач такий залік тричі поспіль не склав.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач вірно розцінив ці обставини, як порушення ОСОБА_1 свого обов`язку щодо фахового підвищення кваліфікації, який прямо встановлений Положенням № 593 і передбачений умовами контракту № 474/20.

Враховуючи, що на момент видання спірного наказу № 257, позивач вже мав непогашене дисциплінарне стягнення у виді догани, накладене раніше наказом № 236, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач вірно застосував наступний вид стягнення у виді суворої догани.

Оскільки у позивача мались два непогашені дисциплінарні стягнення, накладені на нього за триваючу неспроможність скласти залік за результатами стажування, суд першої інстанції також погодився з висновком відповідача про системне порушення умов контракту з боку позивача та обґрунтованість звільнення на цій підставі наказом № 34.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з яких виходив останній вирішуючи справу, з огляду на викладене.

Так, за обставин даної справи, наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області від 07.09.2020 року № 185, позивача, майора служби цивільного захисту, з 07 вересня 2020 року призначено начальником караулу 21 державної пожежної-рятувальної частини Головного управління ДСНС України у Миколаївській області.

При цьому, наказом ГУ ДСНС України у Миколаївській області від 08.09.2020 року, з метою набуття практичного досвіду виконання професійних завдань та обов`язків за посадою начальника караулу майором служби цивільного захисту ОСОБА_1 , організовано проходження стажування позивача на посаді начальника караулу 21 державної пожежної-рятувальної частини Головного управління ДСНС України у Миколаївській області з 08.09.2020 року.

Також, у відповідності до наказів про організацію стажування на посаді начальника караулу та про продовження строків такого стажування, позивач 09.10.2020 року та в подальшому повторно 06.11.2020 року мав прибути на засідання кваліфікаційної комісії щодо перевірки рівня професійної підготовки особового складу підрозділів ГУ ДСНС України у Миколаївській області для отримання допуску на самостійне виконання обов`язків керівника гасіння пожежі, для складання заліків.

Вказані накази про організацію стажування на посаді начальника караулу, про продовження строків такого стажування із визначенням про необхідність здачі заліку для отримання допуску на самостійне виконання обов`язків керівника гасіння пожежі, а також наказ щодо незадовільного складання позивачем заліку для отримання допуску на самостійне виконання обов`язків керівника гасіння пожежі та необхідність повторної здачі такого заліку позивачем не оскаржені та не оспорюються у даній справі.

Також, згідно матеріалів справи, за результатами службового розслідування по факту не складання заліків на отримання допуску до самостійного виконання обов`язків керівника гасіння пожежі начальником караулу 21 державної пожежної-рятувальної частини ГУ ДСНС України у Миколаївській області ОСОБА_1 , встановлено, що позивач за результатами складання заліків отримав незадовільні оцінки, чим порушив пп. 24 п. 2 своєї посадової інструкції начальника караулу, пп. 20 п. 10 р. 5 наказу МВСУ від 07.10.2014 року № 1032, пп. 2 п. 9 р. 2 Статуту, затвердженого наказом МВСУ від 26.04.2018 року № 340, у зв`язку з чим, наказом від 10.11.2020 року № 236 ГУ ДСНС України у Миколаївській області, відповідно до пп. 4 п. 59, п. 68 р. 3 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, затвердженого Законом України від 05.03.2009 року № 1068-VІ, на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани та зменшено розмір грошової премії за підсумками роботи у жовтні 2020 року на 20%.

Вказаний наказ про оголошення позивачу догани останнім не оскаржено та цей наказ не є предметом судового розгляду у даній справі.

Крім того, у відповідності до обставин даної справи, згідно протоколу засідання комісії по прийому заліків на допуск до самостійного виконання обов`язків керівника гасіння пожежі від 24.11.2020 року № 40 та наказу ГУ ДСНС України у Миколаївській області від 24.11.2020 року № 480, позивач складав залік для отримання допуску на самостійне виконання обов`язків керівника гасіння пожежі (дата складання заліку 20.11.2020 року), отримав оцінку незадовільно та відповідний допуск не отримав, у зв`язку з чим, на підставі висновку службового розслідування, затвердженого начальником ГУ ДСНС України у Миколаївській області 07.12.2020 року, за порушення пп. 24 п. 2 посадової інструкції начальника караулу, пп. 20 п. 10 р. 5 наказу МВСУ від 07.10.2014 року № 1032, пп. 2 п. 9 р. 2 Статуту, затвердженого наказом МВСУ від 26.04.2018 року № 340 та у відповідності пп. 4 п. 59, п. 68 р. 3 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, затвердженого Законом України від 05.03.2009 року № 1068-VІ, постанови КМУ від 30.08.2017 року, пп. 2, 3 р. 16 наказу МВСУ від 20.07.2018 року № 623, наказом від 09.12.2020 року № 257 ГУ ДСНС України у Миколаївській області на майора служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника караулу 21 державної пожежної-рятувальної частини Головного управління ДСНС України у Миколаївській області, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани та позбавлено позивача частково премії за підсумками роботі у листопаді 2020 року на 20%.

В свою чергу, згідно Порядку організації внутрішньої, гарнізонної та караульної служб в органах управління і підрозділах Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.10.2014 року № 1032 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04 грудня 2014 року за № 1563/26340), порушення вимог якого стало підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності оскаржуваним наказом, посадовими особами караулу є, зокрема, начальник караулу. Начальник караулу підпорядковується начальнику підрозділу і його заступнику. Він є прямим начальником усього особового складу караулу. Він відповідає за: 1) готовність особового складу караулу до виконання дій за призначенням, чітку організацію і несення особовим складом внутрішньої і караульної служб; 2) підготовленість, виховання, дисципліну, морально-психологічний стан підпорядкованого йому особового складу; 3) справне утримання і правильну експлуатацію спеціальної техніки і обладнання, що знаходяться на оснащенні караулу; 4) дотримання правил безпеки праці і пожежної безпеки особовим складом; 5) дотримання розпорядку дня особовим складом караулу та підтримання внутрішнього порядку в караулі. Начальник караулу повинен, зокрема, виїжджати на чолі караулу на пожежі, аварії, катастрофи, стихійні лиха і відповідно до вимог Статуту дій у надзвичайних ситуаціях органів управління та підрозділів Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту і встановленого у гарнізоні ОРС ЦЗ порядку керувати гасінням пожеж або роботою особового складу караулу при ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій (подій) (п.п. 7, 9, 10 р. 5 Порядку).

Аналогічні вимоги містить Посадова інструкція начальника 1-го караулу 21 державної пожежно-рятувальної частини ГУДСНС України у Миколаївській області, яка затверджена начальником Новоодеського РС ГУ ДСНС України у Миколаївській області 10.10.2020 року, згідно п. 2 якої, начальник караулу за напрямком службової діяльності, зокрема, повинен виїжджати на чолі караулу на пожежі, аварії, катастрофи, стихійні лиха і відповідно до вимог Статуту дій у надзвичайних ситуаціях органів управління та підрозділів Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту і встановленого у гарнізоні ОРС ЦЗ порядку керувати гасінням пожеж або роботою особового складу караулу при ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій (подій).

При цьому, згідно п. 9 р. 2 Статуту дій органів управління та підрозділів Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту під час гасіння пожеж, затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 квітня 2018 року № 340 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 липня 2018 року за № 802/32254), керівником гасіння пожежі (КГП) можуть бути посадові особи органів управління та підрозділів гарнізону ОРС ЦЗ, які отримали (підтвердили) в установленому порядку допуск до самостійного виконання обов`язків КГП.

Перелік посадових осіб органів управління та підрозділів гарнізону ОРС ЦЗ, які можуть виконувати обов`язки КГП: начальник територіального органу ДСНС, його перший заступник та заступник за напрямком реагування на надзвичайні ситуації; начальник управління (відділу) реагування на надзвичайні ситуації територіального органу ДСНС, його заступники, особовий склад та працівники цього управління (відділу); начальник оперативно-координаційного центру, його заступник з питань оперативного реагування та старші помічники (помічники) начальників змін з питань оперативного реагування; особовий склад та працівники чергових змін оперативно-координаційного центру, які за своїми функціями виїжджають до місця пожежі та керують оперативними діями пожежно-рятувальних підрозділів; начальники міських (районних) управлінь (відділів, секторів) територіального органу ДСНС; начальники державних пожежно-рятувальних загонів та їх заступники; начальники відділів (секторів) реагування на надзвичайні ситуації державних пожежно-рятувальних загонів, їх заступники, особовий склад і працівники цих відділів (секторів); начальники аварійно-рятувального загону спеціального призначення та загону технічної служби територіального органу ДСНС, аварійно-рятувального формування ДСНС центрального підпорядкування, їх перші заступники та заступники за напрямком реагування на надзвичайні ситуації, якщо в структурних підрозділах цих формувань здійснюється чергування відділень на основних пожежно-рятувальних автомобілях або пожежному кораблі (катері); керівники структурних підрозділів аварійно-рятувального загону спеціального призначення, загону технічної служби територіального органу ДСНС, аварійно-рятувального формування ДСНС центрального підпорядкування, у яких здійснюється чергування відділень на основних пожежно-рятувальних автомобілях або пожежному кораблі (катері); начальники пожежно-рятувальних частин (постів), командири пожежного корабля (катера) та їх заступники; начальники караулів пожежно-рятувальних частин (постів), чергових змін частини спеціальної пожежної техніки, групи рятувальних робіт і пожежогасіння, у яких здійснюється чергування відділень на основних пожежно-рятувальних автомобілях або пожежному кораблі (катері); інженери з пожежно-рятувальних робіт пожежно-рятувальних частин; командири відділень на основних пожежно-рятувальних автомобілях.

КГП є єдиноначальником і йому підпорядковуються всі підрозділи, служби та інші сили, які залучено до гасіння пожежі. КГП забезпечує організацію робіт з рятування людей, гасіння пожежі, безпеку особового складу, збереження пожежно-рятувальної техніки та оснащення.

Ніхто не має права втручатися в дії КГП або відміняти його накази під час управління оперативними діями сил та засобів з рятування людей і гасіння пожежі, не взявши на себе керівництво гасінням пожежі в порядку, визначеному в пункті 5 глави 8 цього розділу.

КГП зобов`язаний: провести розвідку, оцінити обстановку, визначити вирішальний напрямок та організувати оперативні дії сил і засобів на пожежі, поінформувати ПЗЧ (ОКЦ); визначити необхідну кількість сил і засобів для проведення оперативних дій на пожежі. У разі необхідності викликати додаткові сили і засоби та організувати їхню зустріч; організувати та особисто очолити рятування людей, використовуючи для цього наявні сили і засоби, ужити заходів щодо запобігання паніки; організувати (за потреби) знеструмлення об`єкта, відключення його від газопостачання; залежно від обстановки створити Штаб на пожежі, визначити місце його розташування, призначити НШ, НТ, НОД, інформацію за допомогою засобів радіозв`язку довести до відома всіх учасників гасіння; створити за потреби оперативні дільниці на пожежі, визначити завдання їх керівникам; безперервно слідкувати за обстановкою на пожежі та приймати рішення відповідно до її зміни; організувати введення в дію сил і засобів, що прибувають, з урахуванням обраного вирішального напрямку, забезпечити безперебійну подачу вогнегасних речовин на гасіння пожежі; створити резерв сил і засобів та організувати на тривалих пожежах позмінну роботу особового складу для його відпочинку і переодягання в сухий одяг тощо; у разі залучення на пожежу значної кількості сил і засобів виділити в розпорядження НТ помічників, за потреби організувати групу тилу, забезпечити її транспортом і засобами зв`язку; організувати (за потреби) пункт медичної допомоги; організувати (за потреби) контрольно-пропускні пункти для контролю за входом до задимленої (зараженої) зони та виходом з неї сил і засобів залучених служб; установити взаємодію з аварійними службами населеного пункту (об`єкта), які залучаються до гасіння пожежі; організувати за можливості евакуацію майна; інформувати Штаб на пожежі про прийняті рішення на оперативні дії сил і засобів, а також про місце свого перебування; під час гасіння пожежі підтримувати постійний зв`язок із ПЗЧ (ОКЦ) та періодично інформувати про обстановку та прийняті рішення. Під час інформування вказати точну адресу пожежі та назву об`єкта, що горить (горіло), місце виникнення пожежі, її орієнтовну площу, необхідність рятування (евакуації) людей чи тварин, скільки їх врятовано (евакуйовано), чи є небезпека розвитку пожежі, загроза вибуху, дані про викид радіоактивних або небезпечних хімічних речовин, які сили і засоби введено в дію, чи потрібні додаткові сили і засоби; у разі прибуття на пожежу старшої за посадою особи, доповісти про обстановку, прийняті рішення для гасіння пожежі та рятування людей, які сили і засоби зосереджено на місці пожежі, уведено в дію та викликано додатково; особисто впевнитися в ліквідації пожежі, визначити необхідність і тривалість догляду за місцем ліквідованого горіння; ужити заходів щодо збору відомостей для підготовки інформації про пожежу, збереження за можливості від надмірних руйнувань первинного місця виникнення пожежі та предметів, що могли бути причиною пожежі; вимагати від учасників гасіння пожежі дотримання правил безпеки праці; визначити порядок повернення з місця пожежі пожежно-рятувальних підрозділів і аварійних служб.

Під час визначення необхідної кількості додаткових сил і засобів для гасіння пожежі КГП повинен ураховувати: на скільки пожежа може поширитися до прибуття додатково викликаних сил і засобів; потрібну кількість сил і засобів для подачі вогнегасних речовин, необхідність підвезення води чи організації її перекачування; обсяг робіт з рятування людей, розкриття і розбирання конструкцій будівель та евакуації майна; необхідність залучення спеціальних аварійних служб.

У разі зміни обстановки на пожежі КГП повинен провести перегрупування сил і засобів для безперервного здійснення оперативних дій на вирішальних напрямках.

Накази на проведення оперативних дій повинні бути короткими, точними та зрозумілими. Залежно від змісту накази можуть доводитися до виконавців безпосередньо КГП, через Штаб на пожежі, за допомогою технічних засобів зв`язку або через зв`язкових.

КГП має право: віддавати накази щодо організації гасіння пожежі та вимагати їх виконання від усіх залучених підрозділів; приймати рішення щодо припинення оперативних дій у разі загрози життю та здоров`ю учасників гасіння; на безперешкодний доступ до всіх житлових, виробничих та інших приміщень, а також на застосування будь-яких заходів, спрямованих на рятування населення, запобігання поширенню вогню та ліквідацію пожежі; на повну та достовірну інформацію, у тому числі про об`єкти і території, на яких проводиться гасіння пожеж.

За наведеного правового регулювання, начальник караулу повинен, зокрема, виїжджати на чолі караулу на пожежі і керувати гасінням пожеж. При цьому, керівником гасіння пожежі (КГП) можуть бути посадові особи органів управління та підрозділів гарнізону ОРС ЦЗ, які отримали (підтвердили) в установленому порядку допуск до самостійного виконання обов`язків КГП.

У спірному випадку, наказами відповідача визначено про необхідність здачі саме заліку для отримання допуску на самостійне виконання обов`язків керівника гасіння пожежі, а висновки суду першої інстанції щодо здачі позивачем заліку за результатами підвищення кваліфікації є помилковими.

Водночас, колегія суддів зазначає, що накази про необхідність здачі заліку для отримання допуску на самостійне виконання обов`язків керівника гасіння пожежі, а також накази щодо незадовільного складання позивачем заліку для отримання допуску на самостійне виконання обов`язків керівника гасіння пожежі та необхідність повторної здачі такого заліку позивачем не оскаржені та не оспорюються у даній справі.

У даній справі позивач жодним чином не заперечує факт не здачі заліків на отримання допуску на самостійне виконання керівника гасіння службу (в тому числі, 24.11.2020 року), як начальником караулу 21 державної пожежної-рятувальної частини ГУ ДСНС України у Миколаївській області, та відповідно факт невиконання наведених вимог Порядку організації внутрішньої, гарнізонної та караульної служб в органах управління і підрозділах Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.10.2014 року № 1032, Посадової інструкції начальника 1-го караулу 21 державної пожежно-рятувальної частини ГУДСНС України у Миколаївській області, яка затверджена начальником Новоодеського РС ГУ ДСНС України у Миколаївській області 10.10.2020 року, Статуту дій органів управління та підрозділів Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту під час гасіння пожеж, затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.04.2018 року № 340.

Під час проведення службового розслідування позивач, відповідно до особистих пояснень, визнав провину у порушені службової дисципліни, зазначив, що не склав заліки у зв`язку з недостатністю теоретичної підготовки та зобов`язується виправитись і належним чином скласти залік.

Згідно п.п. 1, 2, 6, 7, 8 р. 1, п.п. 57, 59, 68 р. 3 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, затвердженого Законом України від 5 березня 2009 року № 1068-VI, службова дисципліна - бездоганне та неухильне виконання особами рядового і начальницького складу службових обов`язків, установлених Кодексом цивільного захисту України, цим Статутом, іншими нормативно-правовими актами та контрактом про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту (далі - контракт).

Службова дисципліна ґрунтується на усвідомленні особами рядового і начальницького складу своїх службових обов`язків та вірності Присязі, що складається особами рядового і начальницького складу відповідно до закону (далі - Присяга).

Порушення службової дисципліни є дисциплінарним правопорушенням. За порушення службової дисципліни - несуть дисциплінарну відповідальність згідно із цим Статутом, а також цивільну, матеріальну, адміністративну, кримінальну відповідальність згідно із законом.

Порушення службової дисципліни - протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння або бездіяльність особи рядового чи начальницького складу, спрямоване на недодержання вимог Присяги, зокрема на невиконання або неналежне виконання службових обов`язків, перевищення прав, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, чи вчинення інших дій, що ганьблять або дискредитують особу як представника служби цивільного захисту.

Дисциплінарні стягнення накладаються на осіб рядового і начальницького складу за порушення ними службової дисципліни.

До діянь, що є порушеннями службової дисципліни, також належать: порушення вимог законодавства з питань діяльності органів і підрозділів цивільного захисту; брутальне або зневажливе ставлення до громадян, приниження їх честі та гідності під час виконання службових обов`язків; приховування або недостовірне надання відомостей про себе, що мають значення для проходження служби (зміна місця проживання, притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності); інші діяння, визнані порушеннями службової дисципліни законом та цим Статутом.

На осіб рядового і начальницького складу за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, сувора догана.

Таким чином, враховуючи, що позивач, як начальник караулу, повинен, зокрема, виїжджати на чолі караулу на пожежі і керувати гасінням пожеж за наявності отримання в установленому порядку допуску до самостійного виконання обов`язків КГП, однак, заліків на отримання допуску на самостійне виконання керівника гасіння службу позивач не здав, відповідного допуску ним не отримано, що призвело до невиконання позивачем своїх службових обов`язків та порушення вказаних вище вимог Порядку організації внутрішньої, гарнізонної та караульної служб в органах управління і підрозділах Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.10.2014 року № 1032, Посадової інструкції начальника 1-го караулу 21 державної пожежно-рятувальної частини ГУДСНС України у Миколаївській області, яка затверджена начальником Новоодеського РС ГУ ДСНС України у Миколаївській області 10.10.2020 року, Статуту дій органів управління та підрозділів Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту під час гасіння пожеж, затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.04.2018 року № 340, колегія суддів вважає, що відповідачем цілком правомірно прийнято оскаржуваний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідача та, з огляду на наявність у позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді «суворої догани».

Що стосується посилань позивача в позовній заяві та в апеляційній скарзі на те, що він має допуск до самостійного виконання обов`язків КГП згідно виданого йому Національним університетом цивільного захисту (м. Харків) свідоцтва про підвищення кваліфікації № АА 08571363/000802-20, колегія суддів вважає такі посилання позивача безпідставними, оскільки згідно матеріалів справи, що не оспорюється позивачем, заліків на отримання допуску на самостійне виконання обов`язків керівника гасіння службу позивач не здав, допуску до самостійного виконання обов`язків КГП не отримав, а свідоцтво про підвищення кваліфікації Національного університету цивільного захисту (м. Харків) жодним чином не свідчить про здачу наведеного заліку та відповідно отримання вказаного допуску, оскільки згідно пп. 14 п. 29 Порядку організації внутрішньої, гарнізонної та караульної служб в органах управління і підрозділах Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.10.2014 року № 1032, забезпечення вирішення в установленому порядку питання щодо надання допуску особам начальницького складу підрозділів гарнізону ОРС ЦЗ стосовно виконання обов`язків керівника гасіння пожежі здійснює начальник гарнізону ОРС ЦЗ.

У спірному випадку в ГУ ДСНС України у Миколаївській області створено кваліфікаційну комісію щодо перевірки рівня професійної підготовки особового складу, згідно наказу від 15.06.2020 року № 227, та на засіданні цієї комісії позивач і мав скласти відповідний залік.

Як вже зазначалось колегією суддів, позивач жодним чином не заперечує факт не здачі заліків на отримання допуску на самостійне виконання обов`язків керівника гасіння службу, як начальником караулу 21 державної пожежної-рятувальної частини ГУ ДСНС України у Миколаївській області, що призвело до невиконання позивачем своїх службових обов`язків та порушення вказаних вище вимог законодавства з питань організації служби цивільного захисту.

Також, колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача в позовній заяві та апеляційній скарзі на те, що під час здачі заліку здійснювався відеозапис, у зв`язку з чим, позивач розхвилювався, оскільки зазначені обставини жодним чином не спростовують факту не здачі заліку та відповідно не обґрунтовують неможливість здачі такого заліку.

Крім того, колегія суддів відхиляє посилання позивача, які ним наводяться і в апеляційній скарзі, на те, що оскаржуваний наказ про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани прийнято протиправно в період проходження ним навчання, з огляду на викладене.

Згідно п. 87 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, дисциплінарне стягнення не може бути накладено у період тимчасової непрацездатності або перебування особи рядового чи начальницького складу у відпустці, або якщо з дня вчинення правопорушення минуло більше року.

Водночас, в день накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани оскаржуваним наказом від 09.12.2020 року позивач не перебував у відпустці та не був тимчасово непрацездатним, а перебування позивача на навчанні, згідно наведених вимог Дисциплінарного статуту, не є підставою для неприйняття оскаржуваного наказу про накладення дисциплінарного стягнення.

Окрім цього, як встановлено під час апеляційного розгляду справи та не заперечується позивачем, навчання в Національному університеті цивільного захисту (м. Харків) з 07.12.2020 року по 18.12.2020 року позивач проходив дистанційно на робочому місці.

Що стосується посилань позивача в апеляційній скарзі на те, що службове розслідування, за результатами якого на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, проводилось в період його тимчасової непрацездатності колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки у спірному випадку службове розслідування завершено та за його наслідками складено відповідний висновок, який затверджений 07.12.2020 року, після закінчення лікування позивача (наказ від 04.12.2020 року № 79 про те, що позивач приступив до виконання службових обов`язків з 05.12.2020 року).

Крім того, посилання позивача на те, що він не був ознайомлений з висновком наведеного службового розслідування спростовуються його особистим підписом у висновку службового розслідування щодо ознайомлення з ним.

На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного наказу від 09.12.2020 року № 257 ГУ ДСНС України у Миколаївській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ».

Поряд з цим, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого наказу від 16.02.2021 року № 34 «Про звільнення ОСОБА_1 », з огляду на викладене.

Так, позивача звільнено зі служби з виключенням з кадрів ДСНС згідно наказу від 16.02.2021 року № 34 на підставі п. 176 пп. 6 (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту) Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу.

В свою чергу, згідно пп. 5 п. 68, п. 80 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, затвердженого Законом України від 5 березня 2009 року № 1068-VI, на осіб рядового і начальницького складу за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту чи через службову невідповідність.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту або через службову невідповідність є крайнім заходом дисциплінарного впливу і може застосовуватися у разі, якщо раніше вжиті заходи дисциплінарного впливу не дали позитивних результатів або якщо вчинене дисциплінарне правопорушення не сумісне з перебуванням на службі цивільного захисту.

Відповідно до вимог п.п. 3, 45, 47, 51 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року № 593, особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу) є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання.

Контракт про проходження служби цивільного захисту - це письмова угода, що укладається на добровільній основі між громадянином та державою, від імені якої виступає ДСНС, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження такої служби.

Контракт укладається: 1) про проходження служби цивільного захисту - на строк: від трьох до п`яти років - з особами, які приймаються на службу за контрактом на посади, що заміщуються особами рядового і молодшого начальницького складу; від трьох до десяти років - з особами, які приймаються на службу за контрактом на посади, що заміщуються особами середнього, старшого і вищого начальницького складу.

Після укладення контракту видається наказ по особовому складу про прийняття на службу цивільного захисту і призначення на посаду.

Згідно пп. 6 п. 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року № 593, контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту: у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу.

Законодавство, яке стосується порядку проходження громадянами України служби цивільного захисту, не містить визначення поняття «систематичне невиконання умов контракту».

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23 листопада 2020 року у справі № 814/1722/16 зазначив, що поняття «систематичність» передбачає застосування до особи заходів дисциплінарного впливу до вчинення нею проступку, після якого керівником прийнято рішення про звільнення зі служби.

Крім цього, у постанові від 10 червня 2021 року у справі №560/3025/20 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що під терміном «систематичне невиконання умов контракту» слід розуміти вчинення дисциплінарного проступку особою рядового і начальницького складу після застосування дисциплінарного стягнення до такої особи, яке не втратило юридичної сили.

Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду від 09 серпня 2021 року у справі № 340/448/19.

Водночас, Верховний Суд у постанові від 23 листопада 2020 року у справі № 814/1722/16 зауважував, що систематичним невиконанням умов контракту є невиконання однією зі сторін одного із зобов`язань та інших умов, визначених контрактом, які допускались два чи більше разів протягом останнього року служби.

Разом з цим, приймаючи оскаржуваний наказ про звільнення позивача за пп. 6 п. 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту, відповідачем не визначено, які саме умови, укладеного з позивачем контракту ним не виконано.

Оскаржуваний наказ взагалі не містить посилань на контракт, який укладався з позивачем.

Більш того, колегією суддів встановлено, що ДСНС з позивачем укладався контракт 22.04.2020 року, як з фахівцем спортивного комплексу центру забезпечення діяльності ГУ ДСНС України у Миколаївській області.

Однак, позивача звільнено за невиконання ним умов контракту, як начальником караулу 21 державної пожежної-рятувальної частини Головного управління ДСНС України у Миколаївській області.

Водночас, контракт від 22.04.2020 року № 474/20 не містить будь-яких умов щодо проходження служби на посаді начальника караулу 21 державної пожежної-рятувальної частини Головного управління ДСНС України у Миколаївській області та в ньому прямо вказано, що він укладається з фахівцем спортивного комплексу центру забезпечення діяльності ГУ ДСНС України у Миколаївській області.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що оскаржуваний наказ не містить, як посилань на контракт, який не виконаний позивачем (його пункт, вимоги), так і посилань на фактичні підстави для звільнення позивача.

В оскаржуваному наказі визначено, що підставою для його прийняття є подання про звільнення та матеріали службового розслідування від 10.11.2020 року і від 09.12.2020 року.

Разом з цим, як встановлено у даній справі та наведено вище, за результатами проведених службових розслідувань, які були закінчені 10.11.2020 року та 09.12.2020 року, відповідачем 10.11.2020 року та 09.12.2020 року вже приймались накази про накладення на позивача дисциплінарних стягнень, тобто, ці матеріали службових розслідувань реалізовані.

В свою чергу, подання про звільнення позивача від 15.02.2021 року, на яке також посилається відповідач в оскаржуваному наказі, містить загальний характер та в ньому міститься загальне посилання на не здачу заліків позивачем на самостійне виконання обов`язків КГП, без посилань, що саме у спірному випадку є підставою для звільнення позивача у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту, не визначено з положення чинного законодавства, які порушені.

Як вже зазначалось вище, в оскаржуваному наказі також відсутні посилання на фактичні підстави звільнення позивача, умови контракту, які не виконані, не визначено порушення, яких норм стало підставою для висновку про систематичне невиконання умов контракту.

В ході розгляду справи відповідачем так само необґрунтовано підстав для звільнення позивача саме за систематичне невиконання умов контракту.

Колегія суддів наголошує, що фактично відповідач вказує на відсутність у позивача достатньої кваліфікації для заняття посади начальника караулу, проте, ці обставини не є підставою для звільнення позивача за систематичне невиконання умов контракту.

Також, приймаючи наказ про звільнення, відповідачем жодним чином необґрунтовано підстав для застосування такого крайнього заходу, як звільнення, неможливість застосування такого заходу дисциплінарного стягнення, як попередження про неповну службову відповідність, з урахуванням наявного у позивача стажу служби.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваний наказ про звільнення позивача є протиправним та підлягає скасуванню, як такий, що не відповідає вимогам ст. 2 КАС України.

Згідно п. 184 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року № 593, особи рядового і начальницького складу, стосовно яких прийнято рішення про дострокове розірвання контракту, мають право оскаржити таке рішення у порядку, встановленому законодавством.

У разі визнання рішення про дострокове розірвання контракту незаконним особи рядового і начальницького складу поновлюються на посадах, які займали раніше, або на рівнозначних посадах з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного невиконання службових обов`язків.

З огляду на викладене, позивач підлягає поновленню на посаді, яку займав раніше з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного невиконання службових обов`язків.

Згідно п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. При обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації.

Позивача оскаржуваним наказом звільнено з 16.02.2021 року, тобто, цей день є останнім робочім днем, вимушений прогул з 17.02.2021 року по дату прийняття рішення суду апеляційної інстанції (23.12.2021 року) складає 214 р.дн., середньоденна заробітна плата з урахуванням нарахованої заробітної плати (грошового забезпечення) за два місяця, що передують даті звільнення (січень, грудень) складає 725,53 грн. (січень (22 р.дн.) та лютий (19 р.дн.) нарахована заробітна плата 15645,41 грн. та 14101,12 грн. відповідно), загальна сума середнього заробітку складає 155263,42 грн. При цьому, сума заробітної плати (грошового забезпечення) для розрахунку береться з довідки від 11.03.2021 року саме щодо нарахованого заробітку, яка видана відповідачем та підписана головним бухгалтером, а подальші дані, надані відповідачем, які відмінні від нарахованих сум заробітку, не приймаються до уваги.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо: 1) справу розглянуто неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою; 3) справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; 4) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі; 5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у судовому рішенні; 6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; 7) суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, а також судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню із прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області від 16.02.2021 року № 34 «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 , майора служби цивільного захисту, на посаді начальника караулу 21 державної пожежної-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області з 17 лютого 2021 року.

Стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу з 17.02.2021 року по 23.12.2021 року у розмірі 155263,42 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 30.12.2021 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька