Справа № 160/18163/21
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 160/18163/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Замкової А.О.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року (головуючий суддя Голобутовський Р.З.) про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»

до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України

про визнання протиправними дій та скасування висновку, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - Позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (далі - Відповідач), в якому просило:

- визнати протиправними дії Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України щодо видачі Висновку з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності «Реконструкція Ганнівського кар`єру ПРАТ «ПІВНГЗК», Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Тернівський район, для примітки діючих потужностей комбінату на період з 2022 по 2037 рік» від 06.08.2021 року № 21/01-9/1, реєстраційний номер справи про оцінку впливу на довкілля планованої діяльності 9;

- визнати протиправним та скасувати повністю виданий Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України Висновок з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності «Реконструкція Ганнівського кар`єру ПРАТ «ПІВНГЗК», Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Тернівський район, для примітки діючих потужностей комбінату на період з 2022 по 2037 рік» від 06.08.2021 року № 21/01-9/1, реєстраційний номер справи про оцінку впливу на довкілля планованої діяльності 9.

Разом із позовною заявою Приватним акціонерним товариством «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» подано заяву про забезпечення позову, у якій останнє просить суд вжити заходи забезпечення позову Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України про визнання протиправним та скасування окремих положень індивідуального акта шляхом:

- зупинення дії пункту 7 Висновку з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності «Реконструкція Ганнівського кар`єру ПРАТ «ПІВНГЗК», Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Тернівський район, для підтримки діючих потужностей комбінату на період з 2022 по 2037 рік» №21/01- 9/1 від 06.08.2021 року, реєстраційний номер справи про оцінку впливу на довкілля планованої діяльності 9, опублікованого в Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля 11.08.2021 року;

- зупинення дії Висновку з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності «Реконструкція Ганнівського кар`єру ПРАТ «ПІВНГЗК», Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, Тернівський район, для підтримки діючих потужностей комбінату на період з 2022 по 2037 рік» №21/01-9/1 від 06.08.2021 року, реєстраційний номер справи про оцінку впливу на довкілля планованої діяльності 9, опублікованого в Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля 11.08.2021 року, в частині встановлення в будь-якій формі, прямо чи опосередковано, Приватному акціонерному товариству «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» обов`язку провести додаткову оцінку впливу на довкілля до початку провадження планованої діяльності - до набрання судовим рішенням у справі законної сили.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року заяву Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про забезпечення позову по справі №160/18163/21 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України про визнання протиправними дій та скасування висновку задоволено.

Зупинено дію пункту 7 Висновку з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності «Реконструкція Ганнівського кар`єру ПРАТ «ПІВНГЗК», Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Тернівський район, для підтримки діючих потужностей комбінату на період з 2022 по 2037 рік» №21/01- 9/1 від 06.08.2021 року, реєстраційний номер справи про оцінку впливу на довкілля планованої діяльності 9, опублікованого в Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля 11.08.2021 року.

Зупинено дію Висновку з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності «Реконструкція Ганнівського кар`єру ПРАТ «ПІВНГЗК», Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, Тернівський район, для підтримки діючих потужностей комбінату на період з 2022 по 2037 рік» №21/01-9/1 від 06.08.2021 року, реєстраційний номер справи про оцінку впливу на довкілля планованої діяльності 9, опублікованого в Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля 11.08.2021 року, в частині встановлення в будь-якій формі, прямо чи опосередковано, Приватному акціонерному товариству "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" обов`язку провести додаткову оцінку впливу на довкілля до початку провадження планованої діяльності - до набрання судовим рішенням у справі законної сили (а.с. 48-54).

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Відповідач, із посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняте нове рішення, яким в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що судом першої інстанції не досліджено належним чином тих обставин, що кар`єр є діючим, а планова діяльність передбачає рознесення західного та східного бортів кар`єру, відтак, на думку Відповідача, висновок суду про зупинку діяльності Позивача є безпідставним та необґрунтованим. Крім того, Відповідач вказав і про те, що інформація зазначена у звіті з ОВД не відповідає вимогам статті 6 Закону та не дає можливості в повній мірі оцінити вплив планової діяльності Позивача на довкілля та встановити екологічні умови здійснення вказаної планової діяльності , що є основною метою здійснення процедури, визначеної ст. 2 Закону.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Відповідач зазначив і про те, що, на думку останнього, суд першої інстанції задовольнивши заяву Позивача про забезпечення адміністративного позову у справі №160/18163/21, вийшов за межі повноважень суду та фактично взяв на себе повноваження Відповідача, надавши Позивачу можливість отримати дозвільний документ для здійснення діяльності з «Реконструкція Ганнівського кар`єру ПРАТ «ПІВНГЗК», Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Тернівський район, для підтримки діючих потужностей комбінату на період з 2022 по 2037 рік» без встановлення екологічних умов провадження планової діяльності, що в подальшому може мати негативні наслідки для довкілля та загрозу екологічній безпеці в цілому.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотивуючи відзив, Позивач зокрема вказав про те, що у разі зупинення робіт з розробки кар`єру Позивач буде позбавлений можливості здійснювати добування корисних копалин, що спричинить неможливість здійснення Позивачем своїх договірних зобов`язань за договорами/контрактами укладеними з іншими підприємствами, що, у свою чергу, призведе до застосування останніми штрафних санкцій до Позивача, руйнуванню усталених господарських відносин, псування імені та ділової репутації Позивача. Поряд із зазначеним, Позивач зазначає і про те, що зупинення робіт з розробки кар`єру може призвести до невідворотних негативних наслідків, зокрема: затоплення кар`єру, зсувної деформації на бортах кар`єру, внутрішнього і зовнішнього відвалів в результаті накопичення опадів. Не виключені і ризики виникнення техногенних катастроф у разі зупинення діяльності кар`єра, оскільки потенційні наслідки процесів затоплення, зсувів, осідання бортів на довкілля, в тому числі геодеформаційні процеси території в межах міста Кривого Рогу, до кінця не досліджені та можуть мати критичні наслідки для життя та здоров`я працівників підприємства та громадян міста.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції 22 грудня 2021 року представник Відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Представник Позивача проти вимог апеляційної скарги заперечив.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, кожного окремо, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що непряма заборона Міндовкілля, яка викладена у оскаржуваному Висновку, здійснювати плановану діяльність призведе до того, що ПРАТ «ПІВНГЗК» не зможе здійснювати господарську діяльність в частині видобування руди на кар`єрі відкритим способом, що у подальшому може призвести до величезних збитків для підприємства, працівників та Держави в цілому, отже може спричинити значної шкоди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частинами 1, 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За приписами ч. 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

Порядок розгляду заяви про забезпечення позову визначений ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог, як поданого позову так і майбутнього його подання, та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову та позовної заяви, судом встановлено, що основним видом господарської діяльності ПРАТ «ПІВНГЗК» є добування залізних руд (Код КВЕД 07.10). ПРАТ «ПІВНГЗК» є одним із найбільших експортерів української продукції за кордон та відноситься до великих платників податків, який перераховує значні суми надходжень до Державного бюджету, що підтверджується копією податкової декларації за 2020 рік (копія податкової декларації за 2020 рік додано до заяви), є містоутворюючим підприємством, на якому працює більше 6 тисяч працівників (копія довідки про кількість працівників № 449/2 від 22.09.2021 року додано до заяви). Також, ПРАТ «ПІВНГЗК» забезпечує роботою та замовленнями велику кількість підрядних організацій, виробників та постачальників промислової продукції практично зі всіх регіонів України.

06.08.2021 року Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України надано висновок з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності «Реконструкція Ганнівського кар`єру ПРАТ «ПІВНГЗК», Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Тернівський район, для підтримки діючих потужностей комбінату на період з 2022 по 2037 рік» №21/01-9/1 від 06.08.2021 року.

У вказаному висновку Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України, зокрема зазначено: «... враховуючи дані, наведені у звіті з оцінки впливу на довкілля..., а також з урахуванням усієї інформації, зауважень і пропозицій, що надійшли протягом строку громадського обговорення вважає допустимим провадження планованої діяльності...» за умови, зокрема, «... здійснення до початку провадження планованої діяльності додаткової оцінки впливу на довкілля планованої діяльності «Реконструкція Ганнівського кар`єру ПРАТ «ПІВНГЗК», Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Тернівський район, для підтримки діючих потужностей комбінату на період з 2022 по 2037 рік».

Із аналізу вказаного висновку Відповідача слідує те, що завершення додаткової оцінки впливу на довкілля має відбутись до початку здійснення Позивачем планованої діяльності, що фактично унеможливлює розробку останнім родовища і видобування корисних копалин при наявності діючого спеціального дозволу на користування надрами до моменту отримання висновку з додаткової оцінки впливу на довкілля.

При цьому, процедура додаткової оцінки впливу на довкілля здійснюється за основною процедурою, тривалість якої - не менше чотирьох-п`яти місяців з урахуванням строків на отримання зауважень громадськості, на громадське обговорення та на отримання висновку з оцінки впливу на довкілля.

Вказане підтверджує доводи Позивача про те, що у останнього з об`єктивних причин (строків, встановлених Законом України «Про оцінку впливу на довкілля» та обсягу додаткових досліджень згідно висновку Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України) відсутня практична можливість завершення додаткової оцінки впливу на довкілля до початку здійснення планованої діяльності, що унеможливлює розробку родовища і видобування корисних копалин при наявності діючого спеціального дозволу на користування надрами до моменту отримання висновку з додаткової оцінки впливу на довкілля, який видається Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що непряма заборона Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України, яка викладена у оскаржуваному Висновку, здійснювати плановану діяльність призведе до того, що ПРАТ «ПІВНГЗК» не зможе здійснювати господарську діяльність в частині видобування руди на кар`єрі відкритим способом, що у подальшому може призвести до величезних збитків для підприємства, працівників та Держави в цілому, отже може спричинити значної шкоди.

Суд першої інстанції також правильно вказав про те, що якщо ПРАТ «ПІВНГЗК» при розгляді справи №160/18163/21 буде доведено протиправність дій Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, та у випадку прийняття судом рішення про задоволення позовних вимог і до моменту набранням ним законної сили, може скластись ситуація, при якій для відновлення прав Позивача у подальшому необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, колегія суддів бере до уваги й те, що зупинення господарської діяльності в частині видобування руди на кар`єрі може призвести до невідворотних негативних наслідків, зокрема: затоплення кар`єру, зсувної деформації на бортах кар`єру, внутрішнього і зовнішнього відвалів в результаті накопичення опадів, що свідчить про співмірність вимог заяви про забезпечення позову Позивача заявленим позовним вимогам останнього.

Щодо доводів апеляційної скарги Відповідача про те, що суд першої інстанції задовольнивши заяву Позивача про забезпечення адміністративного позову у справі №160/18163/21, вийшов за межі повноважень суду та фактично взяв на себе повноваження Відповідача, надавши Позивачу можливість отримати дозвільний документ для здійснення діяльності з «Реконструкція Ганнівського кар`єру ПРАТ «ПІВНГЗК», Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Тернівський район, для підтримки діючих потужностей комбінату на період з 2022 по 2037 рік» без встановлення екологічних умов провадження планової діяльності, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що такі доводи Відповідача є безпідставними, оскільки ухвала, якою вживаються заходи забезпечення позову жодним чином не встановлює законність чи протиправність оскаржуваного Висновку та не має наслідком вирішення питань по суті спору.

У той же час, вжиття заходів забезпечення позову за цих обставин має на меті виключно збереження існуючого становища до розгляду спору по суті.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про правомірність застосування судом першої інстанції заходів забезпечення позову у даній справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення питання, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, ухвалу суду першої інстанції у даній справі про задоволення заяви про забезпечення позову прийнято з дотриманням норм процесуального права, і тому остання підлягає залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 243, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року по справі №160/18163/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 29 грудня 2021 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов