Справа № 360/1100/21
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

06 грудня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1100/21

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шембелян В.С.,

за участю секретаря судового засідання Пономарьової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 86% до 56% від винагороди працюючого на відповідній посаді судді при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Луганського апеляційного суду № 122 від 05 березня 2020 року;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 86% від суддівської винагороди судді, зазначеної у довідці Луганського апеляційного суду № 122 від 05 березня 2020 року з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 360/3335/20 вимоги позивача до відповідача задоволено, визнано протиправним і скасовано рішення відповідача від 26 березня 2020 року № 3046 про відмову в проведенні позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Луганського апеляційного суду від 05 березня 2020 року з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Після набрання чинності рішенням суду на звернення від 18.11.2020 позивач отримав лист відповідача, з якого слідує, що відповідачем на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 року в справі № 360/3335/20 здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 56% з урахуванням пункту 3 статті 142 розділу X Закону № 1402- VIII у розмірі 56 % (23 роки 05 місяців 15 днів стажу судді) від розміру зазначеної у довідці суддівської винагороди, а не 86 %, які були визначені самим же відповідачем при призначені позивачу довічного грошового утримання під час виходу у відставку.

Позивач вважає протиправними та такими, що порушують його права та законні інтереси дії відповідача щодо зменшення відсотку з 86 % до 56 % від винагороди працюючого на відповідній посаді судді при здійснені перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, оскільки процедури призначення пенсії та перерахунку пенсії є різними як за замістом, так і за механізмом проведення. Застосування відповідачем під час здійснення перерахунку раніше призначеного довічного грошового утримання судді у відставці іншого відсоткового розміру довічного грошового утримання судді у відставці, визначеного частиною третьою статті 142 Закону № 1402-VIII, суперечить закону, оскільки стосується призначення нового щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а не перерахунку раніше призначеного. Відсоткове значення розміру довічного грошового забезпечення судді у відставці, яке обчислювалося при його призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним при здійсненні відповідного перерахунку.

З урахуванням зазначеного позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою від 15.03.2021 позовну заяву залишено без руху (арк.спр.36-37).

Ухвалою суду від 24.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (арк. спр. 66-67).

11.05.2021 судове засідання відкладено (арк.спр.99).

Ухвалою суду від 24.05.2021 вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (арк.спр.132).

Ухвалою суду від 29.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (арк.спр.139).

Ухвалою суду від 12.07.2021 відкладено судове засідання: замінено відповідача Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (арк.спр.170-171).

Ухвалою суду від 16.07.2021 зупинено провадження у справі (ар.спр.174).

Ухвалою суду від 06.12.2021 поновлено провадження у справі (ар.спр. 182).

Від УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області 09.04.2021 надійшов відзив на позовну заяву (арк. спр. 89-96), в якому відповідач заперечував проти позовних вимог, зазначивши, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09.10.2020 у справі №360/3335/20 в листопаді 2020 року було проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Луганського апеляційного суду від 05.03.2020 № 122 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з 19.02.2020.

Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 19.02.2020 складає 56% від 173415,00 грн, тобто 97112,40 грн.

У відповідь на звернення позивача відповідач листом від 25.11.2020 № 346-360/У-02/1216/20 направив рішення від 17.11.2020 № 80.

З заявою встановленого зразка для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 90% від суддівської винагороди діючого судді, позивач до відповідача не звертався та рішення з цього приводу відповідачем не приймалося.

Стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді складає 23 роки 05 місяців 15 днів, тобто розрахунок розміру її довічного грошового утримання судді у відставці в силу вимог ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII складає: 50% від суддівської винагороди судді, що працює на відповідній посаді, за 20 років роботи на посаді судді + 3 роки х 2% = 56% такої суддівської винагороди.

На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 КАС України, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини, що склалися між сторонами.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 (арк.спр.10-15), РНОКПП НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера (арк.спр.16), має статус судді у відставці відповідно до посвідчення № НОМЕР_3 (арк. спр. 17).

Позивач перебуває на обліку в УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області, згідно з протоколом про перерахунок пенсії від 16.11.2020 № 12163 їй перераховане довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 56% від суддівської винагороди працюючого судді (арк. спр. 33).

05.03.2020 Луганським апеляційним судом видано позивачеві довідку № 122 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно з якою станом на 18 лютого 2020 року її суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 173415,00 грн, в тому числі: посадовий оклад 115610,00 грн, доплата за вислугу років (50%) 57805,00 грн (арк. спр. 18).

19.03.2020 позивач звернулася до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки апеляційного суду Луганської області від 05.03.2020 № 122 (арк. спр. 79).

Рішенням УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 30.04.2020 № 3046/2020 позивачу відмовлено у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України Про судоустрій та статус суддів у зв`язку з тим, що після 18.02.2020 підвищення суддівської винагороди відповідно до статті 142 Закону № 1402, яке б було підставою для перерахунку, не здійснювалося, тому підстав для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці немає (арк. спр. 86-87).

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернулася до суду з відповідним позовом.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 року в справі № 360/3335/20 позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 30 квітня 2020 року № 3046/2020 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі заяви від 19 березня 2020 року, зареєстрованої 26 березня 2020 року за № 3046. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року на підставі заяви від 19 березня 2020 року, зареєстрованої 26 березня 2020 року за № 3046, та довідки Луганського апеляційного суду від 05 березня 2020 року № 122, з урахуванням фактично сплачених сум. Рішення набрало законної сили (арк.спр.19-30).

На звернення позивача від 18.11.2020, листом від 25 листопада 2020 року № 346-360/У-02/8-1216/20 повідомлено позивача, що управлінням здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, починаючи з 19 лютого 2020 року. Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 19.02.2020 складає 56% від 173415,00 грн, тобто 97112,40 грн. Заборгованість з перерахунку, яка утворилася за період з 19 лютого 2020 року по 30 листопада 2020 року в сумі 491206,96 грн включена до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (арк. спр. 31-32).

З протоколу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача, здійсненого відповідачем 17.11.2020 на виконання рішення суду встановлено, що під час перерахунку позивачу зменшено відсоткове значення розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з якого обчислюється розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача, до 56 % (арк. спр. 33).

Відповідно до розрахунку Апеляційного суду Луганської області щодо стажу роботи судді ОСОБА_1 , що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання вбачається, що позивач у період:

з 01.04.1993 по 01.04.2003 працювала на посаді судді Краснодонського міського суду Луганської області 11 років 00 місяців 00 днів,

з 01.04.2004 по 01.08.2008 працювала суддею Краснодонського міськрайонного суду Луганської області 04 роки 04 місяці 00 днів,

з 01.08.2008 по 16.09.2016 працювала на посаді судді Апеляційного суду Луганської області 08 років 01 місяць 15 днів.

Усього стаж роботи на посаді судді станом на 16.09.2016 року становить 23 роки 05 місяців 15 днів (ар.спр.104).

Трудова книжка позивача серії НОМЕР_4 від 08.07.1977 містить наступні записи щодо періодів її роботи в сфері права:

01.02.1988 01.02.1991 юрисконсульт Краснодонського районного вузлу зв`язку;

02.04.1991 31.03.1993 юрисконсульт Краснодонського відділення акціонерно-комерційного Агропромбанку «Україна»;

01.04.1993 обрана народним суддею Краснодонського міського народного суду;

01.08.2008 звільнена за переведенням до апеляційного суду Луганської області;

16.09.2016 відрахована зі штату апеляційного суду Луганської області відповідно до постанови Верховної Ради України від 08.09.2016 року №1515-VIII (а.с.155-158).

Трудова книжка не містить записів про навчання позивача у вищому юридичному закладі освіти за денною формою навчання.

Копія диплому НОМЕР_5 не містить також таких відомостей, однак свідчить про те, що позивач в 1982 році вступила, а 31.05.1988 року закінчила Свердловський юридичний інститут ім. Р.А. Руденка (арк. спр.159).

Отже спірним питанням цієї справи є саме правомірність дій відповідача щодо зменшення позивачу відсоткового значення розміру довічного грошового утримання судді у відставці від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, за наслідками здійсненого на виконання рішення суду в справі № 360/3335/20 перерахунку.

Таким чином, для правильного вирішення цього спору необхідно з`ясувати, чи підлягають застосуванню до спірних правовідносин норми частини третьої статті 142 Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» стосовно обчислення розміру спірного довічного грошового утримання у відсотках з включенням до стажу роботи на посаді судді певних періодів роботи позивача та половини строку навчання у вищому навчальному закладі.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII.

Відповідно до частини третьої статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частинами четвертою та п`ятою статті 142 Закону №1402-VIII передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2020 року в справі № 360/3335/20 відносно позивача встановлений факт, що з 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020, у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону №1402-VІІІ.

Відповідно до вимог ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У контексті вказаного питання, суд вважає за необхідне зазначити позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 07.06.2021 у справі №420/4001/20, про те, що однаковий підхід до визначення порядку розрахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді, який вийшов у відставку відповідно до Закону №1402-VIII, та судді, який вийшов у відставку раніше, відповідає принципу рівності та заборони дискримінації, передбаченого Конституцією України (частина друга статті 24 Конституції України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (стаття 14) та Кодексом адміністративного судочинства України (пункт 7 частини другої статті 2).

Верховний Суд в постанові від 15 листопада 2021 року у справі №580/6051/20 (адміністративне провадження № К/9901/22374/21) зазначив, що різний підхід до обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці зумовить неоднакове визначення розміру довічного грошового утримання суддів, що вийшли у відставку відповідно до Закону №2453-VI, та тих, які вийшли або вийдуть у відставку відповідно до Закону №1402-VIII. Вказане призведе до дискримінації останніх та суперечитиме положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів.

Отже, усі без винятку судді, незалежно від того, чи вийшли вони у відставку відповідно до Закону №2453-VI, або вийшли чи вийдуть у відставку відповідно до Закону №1402-VIII, мають однакові за змістом та обсягом, єдині конституційно-правовий статус і гарантії незалежності, рівні правові можливості, у тому числі, щодо реалізації ними права на відставку та отримання довічного грошового утримання у належному розмірі, зокрема, із збільшенням розміру щомісячного довічного грошового утримання на два відсотки за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, як це встановлено частиною третьою статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин.

Вказана позиція узгоджується й з висновками Верховного Суду щодо застосування частини третьої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», викладеними у постанові від 08.11.2021 у справі № 580/492/21, правовідносини у якій є аналогічними до тих, які виникли у справі, яка розглядається.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, що є однією з вимог до законності та обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, оскільки, як встановлено рішенням суду в справі № 360/3335/20, у позивача станом на 19.02.2020 виникло право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону №1402-VІІІ, тому до спірних правовідносин для обчислення стажу судді, який враховується для розрахунку відсоткового значення довічного грошового утримання позивача слід застосовувати вимоги ст. 137 вказаного Закону в чинній саме на 19.02.2020 редакції.

Вказаний висновок свідчить про те, що з 19.02.2020 на позивача також розповсюджується дія норми ч.2 ст.137 Закону №1402-VІІІ, відповідно до якої до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Такий висновок відповідає зазначеним вище правовим позиціям Верховного Суду про те, що підхід до обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, що вийшли у відставку відповідно до Закону №2453-VI, та тих, які вийшли або вийдуть у відставку відповідно до Закону №1402-VIII, має бути рівним.

Крім того, жодна норма чинного законодавства не містить обмежень для застосування вимог ч.2 ст.137 Закону №1402-VІІІ, тому такі вимоги мають бути застосовані (шляхом зарахування відповідного стажу) як для визначення права судді на відповідний розмір доплати за вислугу років, так і для визначення права на відставку, а також для обчислення відсоткового розміру довічного грошового утримання суддів у відставці відповідно до Закону №1402-VIII.

Велика Палата Верховного Суду стосовно застосування зазначених положень законодавства для обчислення стажу роботи судді, що надає право на відставку, дійшла таких висновків, що викладені в постанові від 30.05.2019 у справі № 9901/805/18. Частину другу статті 137 Закону № 1402 потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду. Такий час роботи в сфері права має передувати призначенню (обранню) судді на посаду повноважним органом.

За таких обставин, до стажу роботи на посаді судді позивача також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом на момент її обрання народним суддею 01.04.1993, та який надавав право для призначення її на посаду судді.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року N 2862-XII (в чинній станом на 01.04.1993 редакції) право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

Позивач має стаж роботи за юридичною спеціальністю після здобуття вищої юридичної освіти 2 роки, які мають бути зараховані для обчислення її стажу роботи на посаді судді, що надає право на визначення розміру довічного грошового утримання, відповідно до вимог ч.2 ст.137 Закону №1402-VІІІ.

Крім того, відповідно до абзацу четвертого пункту 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

Згідно з статтею 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», чинного на день призначення позивачки на посаду судді, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Відповідно до вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів, що в матеріалах пенсійної справи позивача наявні документи, що свідчать про відсутність підстав для зарахування до її стажу роботи судді половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах.

Як встановлено матеріалами справи, стаж роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного грошового утримання ОСОБА_1 складає: 23 роки 05 місяців 15 днів на суддівських посадах; стаж, що професійної діяльності, що надавав право призначення на посаду судді 2 роки 0 місяців 0 днів, половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі 2 роки 4 місяці 15 днів, всього - 27 років 10 місяців 15 днів. Тому на підставі положень частини третьої статті 142 Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, розмір призначеного їй щомісячного довічного грошового утримання повинен збільшуватись за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років на 2 відсотки й відповідно становити: 50% (20 років) + 14% (7 років роботи на посаді судді понад 20 років х 2 % грошового утримання судді) = 64 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Отже, позовні вимоги слід задовольнити частково з обранням належного способу захисту порушених прав позивача, а саме: визнати протиправними дії відповідача щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачу у розмірі 56 %, замість 64% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №122 від 05 березня 2020 року та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплачувати з 19 лютого 2020 року позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 64% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №122 від 05 березня 2020 року із урахуванням раніше проведених виплат за вказаний період.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Щодо розподілу судових витрат суд дійшов таких висновків.

При зверненні до суду із позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн, що підтверджується квитанціями від 02.03.2021 №5 та від 18.03.2021 № 21 (арк.спр.9,40).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, відповідно до приписів статті 139 КАС України судовий збір у розмірі 454,00 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 9) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 56 %, замість 64% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №122 від 05 березня 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплачувати з 19 лютого 2020 року ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 64% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №122 від 05 березня 2020 року із урахуванням раніше проведених виплат за вказаний період.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 16 грудня 2021 року.

Суддя В.С. Шембелян