Справа № 300/5823/21
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" грудня 2021 р. справа № 300/5823/21
м. Івано-Франківськ
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 даний позов залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а позивачу надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.10.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який було подано 08.11.2021 із відповідними письмовими доказами (а.с. 51-72). У відзиві представник відповідача щодо заявлених позовних вимог заперечив та в обґрунтування своїх заперечень відмічає, що Єдиний внесок нараховується на базу нарахування єдиного внеску незалежно від джерел фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати (частина п`ята ст. 7 Закону ji|o2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями). Відповідно до частини п`ятої ст. 8 Закону №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями, єдиний внесок для платників фізичних осіб підприємців встановлюється у розмірі 34,7% (до 01.01.2016) та 22 % від суми грошового забезпечення. Перевіркою правильності нарахування єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7 % та 22%, за період з 01.01.2015 року по 27.06.2019 року, встановлено порушення ч.4 ст. 4, ч.2 ч.5 ст. 7, ч.6 ст. 8, ч. 3 ст. п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 08.07.2010р. №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено заниження суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу на 640 045,91 грн, в тому числі за 2015 64 206,15 грн, за 2016 155 345,57 грн, за 2017 155 291,80 грн, за 2018 217 036,01 грн, за 2019 48 166,38 грн. Оскільки ОСОБА_1 суми визначених перевіркою зобов`язань по платежу єдиний соціальний внесок не оскаржував, у зв`язку з чим така сума вважається узгодженою та була внесена до картки особового рахунку з ЄСВ. За таких обставин, Головне управління ДПС в Івано-Франківській області просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Від позивача на адресу суду 24.11.2021 надійшла заперечення на відзив на позовну заяву, в якій ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. (а.с. 74-75).
Позивачем 28.12.2021 подано клопотання про зупинення провадження у справі (а. с. 86).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.
ОСОБА_1 відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань був зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 05.05.2011 по 27.06.2019, проводив господарську діяльність згідно з КВЕД: 47.22 Роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами в спеціалізованих магазинах (основний); 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах; 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки.
Наказом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 17.12.2020 №1686 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 » будо призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 , з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплата податків та зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), первинних документів, використовуються в податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби за період з 01.01.2017 по 27.06.2019 та сплати єдиного соціального внеску за період з 06.05.2011 по 27.06.2019.
Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області за результатами проведеної перевірки діяльності платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 складено акт від 30.03.2021 №1624/09-19-07-12/ НОМЕР_1 та встановлено порушення чинного податкового законодавства, в тому числі (що стосується предмету спору) ч. 4 ст. 4, ч. 2 ч. 5 ст. 7, ч. 6 ст. 8, ч. 3 ст. п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 08.07.2010р. №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями, в результаті чого донараховано суму єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу в розмірі 640 045,91 грн, в тому числі за 2015 64 206,15 грн, за 2016 155 345,57 грн, за 2017 155 291,80 грн, за 2018 217 036,01 грн, за 2019 48 166,38 грн.
ГУ ДПС в Івано-Франківській області 27.04.2021 були винесені податкові повідомлення-рішення №002513/0712, №002512/0712, №002506/0712, №002529/0712, №002505/012, вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-002508/0712 щодо нарахування та сплати єдиного соціального внеску (код платежу 71040000) на суму 640 045, 91 грн та прийняте Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №002511/0712 від 27.04.2021 на суму 246 636,67 грн. (а.с. 58-66), які були направлені позивачу 28.04.2021 рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с . 56).
Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивачем 18.05.2021 подано до ДПС України скаргу, яку, як зазначає позивач, отримано ДПС України 21.05.2021, однак результатів розгляду даної скарги ним не отримано.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, установлених законом.
Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (далі ПК України) передбачено, що ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 175 ПК України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Грошове зобов`язання платника податків це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Згідно з підпунктом 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове повідомлення-рішення це письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
За приписами статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Згідно зі статтею 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Пунктом 57.3 статті 57 ПК України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно з п. 56.1 ст.56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
В силу вимог п. 56.3 ст. 56 ПК України, скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби-з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.
Відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПК України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 27.04.2021 року були винесені податкові повідомлення-рішення №002513/0712, №002512/0712, №002506/0712, №002529/0712, №002505/012, податкова вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-002508/0712 на суму 640 045,91 грн та Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №002511/0712 на суму 246 636,67 грн, які були направлені позивачу 28.04.2021.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_1 вказані податкові повідомлення-рішення та вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-002508/0712 отримав 29.04.2021 (а. с. 57).
Отже, 10 травня 2021 року після спливу 10 календарних днів після отримання податкових повідомлень-рішень від 27.04.2021 №002513/0712, №002512/0712, №002506/0712, №002529/0712, №002505/012 та вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-002508/0712 у позивача виник податковий борг.
Позивач протягом 10 календарних днів після отримання податкових повідомлень-рішень не сплатив нараховану суму грошового зобов`язання, доказів зворотного сторонами не подано.
Відповідно до п. 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Отже, передумовою формування та направлення податкової вимоги була наявність у платника податкового боргу.
Як вказувалося раніше, податкове повідомлення-рішення визначає грошове зобов`язання за тим, чи іншим податком або збором.
Податкова вимога визначає податковий борг за тим чи іншим податком або збором.
Питання правомірності визначення суми грошового зобов`язання зі сплати єдиного внеску податковими повідомленнями-рішеннями від 27.04.2021 №002505/0712, №002506/0712, №002512/0712, №002513/0712, №002529/0712 не є предметом розгляду даної справи.
Згідно зі статтею 37 ПК України податковий обов`язок може бути припинений, зокрема, його скасуванням у передбачений законодавством спосіб.
Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Щодо судових витрат, то відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги не підлягають до задоволення, підстави для повернення ОСОБА_1 сплаченого судового збору у сумі 908,00 грн відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Кафарський В.В.

Рішення складене в повному обсязі 30 грудня 2021 р.