Справа № 160/1277/21
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 160/1277/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року (м. Дніпро, суддя Юрков Е.О.) у справі № 160/1277/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду із позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 20.07.2018 року №1-0403.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року позовну заяву залишено без задоволення.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що контролюючий орган правомірно відніс легковий автомобіль позивача до об`єкту оподаткування транспортним податком.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивачка оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги позивачки мотивовано, зокрема тим, що при розрахунку вартості транспортного засобу позивачки за формулою, яка наведена у Порядку, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66, можливо дійти висновку про відсутність об`єкту оподаткування.

Відповідач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому вказує, що матеріали справи містять розрахунок з офіційного сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, відповідно до якого, середньоринкова вартість транспортного засобу позивачки перевищує 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 (звітного) року. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що у власності ОСОБА_1 перебуває легковий автомобіль марки Porsche модель Panamera, 2014 року випуску, об`єм двигуна 3000 куб. см., державний номер НОМЕР_1 , який зареєстровано у встановленому законом порядку 25.03.2017 року.

20.07.2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №1-0403, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» за 2018 рік на суму 25000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.

Правомірність податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №1-0403 є предметом спору в межах цієї адміністративної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Залишаючи позовну заяву без задоволення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку наявний перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 (звітного) року, автомобіль марки Porsche модель Panamera віком до 5 років, об`ємом двигуна 3,0 літри належить до цього переліку, у зв`язку з чим, позивачка, як власник цього автомобіля у 2018 році була платником транспортного податку.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (стаття 1 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 267.1.1. пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

За положеннями підпункту 267.2.1 пункту 267.2. статті 267 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час спірних правовідносин), об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального".

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Станом на 01 січня 2018 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 3723 грн (стаття 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік"). Отже, 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2018 року складали 1396125 грн.

Таким чином, об`єктом оподаткування у 2018 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1396125 грн та з року випуску яких минуло не більше п`яти років.

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 66 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.06.2017 р. N 428, чинній на час спірних правовідносин), (далі - Методика), встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком.

Пунктом 2 Методики визначено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою:

С ср = Ц н х (Г / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. N 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 44, ст. 1576).

Джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) (пункт 3 Методики).

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального (п. 13 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального (пункту 14 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Аналіз наведених положень Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з вебсайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 02.08.2018, середньоринкова вартість транспортного засобу марки Porsche моделі Panamera, об`ємом двигуна внутрішнього згорання 3,0, тип пального бензин, рік випуску - 2014, становить 1583631,00 грн.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на офіційному вебсайті Мінекономрозвитку наявна інформація про перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 (звітного) року, а також що до вказаного переліку віднесено автомобіль марки Porsche модель Panamera віком до 5 років, об`ємом двигуна 3,0 літри.

Водночас, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували наявність обставин, що зменшують середньоринкову вартість легкового автомобіля позивачки.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачка, як власник автомобіля марки Porsche моделі Panamera об`ємом двигуна 3,0 літри, тип пального бензин, 2014 року випуску, у 2018 році була платником транспортного податку.

Отже, приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення, контролюючий орган правомірно відніс вказаний легковий автомобіль до об`єкту оподаткування транспортним податком, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування податкового повідомлення-рішення від 20.07.2018 року № 1-0403, яким позивачці нараховано податкове зобов`язання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» за 2018 рік на суму 25000,00 грн.

В свою чергу, колегія суддів вважає помилковими доводи позивачки про можливість дійти висновку щодо відсутності об`єкту оподаткування при розрахунку середньоринкової вартості її автомобілю, адже позивачка застосовує для її розрахунку методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 66, без врахування змін, що внесені до цієї методики постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2017 р. N 428 та які діяли на час спірних правовідносин.

Згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року у справі № 160/1277/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко