Справа № 0440/6622/18
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

23 грудня 2021 року справа 0440/6622/18

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Головко О.В., Ясенова Т.І.,

при секретарі Замковій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2019 (суддя Врона О.В.)

в адміністративній справі за позовом Керівника Дніпропетровської міської прокуратури №3 в інтересах держави

до Дніпровської міської ради та Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради

про зобов`язання вжити заходи, направлені на усунення порушень протипожежної безпеки;

треті особи Комунальний заклад освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №196 комбінованого типу» Дніпровської міської ради, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Дніпропетровській області

ВСТАНОВИВ:

Керівник Дніпропетровської міської прокуратури №3 звернувся 03.09.2018 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровської міської ради та Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність щодо невжиття заходів, направлених на усунення порушень протипожежної безпеки в діяльності Комунального закладу освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №196 комбінованого типу» Дніпровської міської ради, зафіксованих в акті №631 від 08.06.2018 позапланової перевірки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Дніпропетровській області;

- зобов`язати вжити заходи, в тому числі розглянути питання виділення коштів, на усунення виявлених порушень (т1ас86,105).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2019 в задоволенні позову відмолено. Прийняте рішення суд мотивував відсутністю повноважень прокурора звертатись з даним позовом (т1ас205).

В апеляційній скарзі Перший заступник прокурора Дніпропетровської області просить рішення суду скасувати та позовні вимоги задовольнити. Посилається на судову практику Верховного Суду, висловлену в постанові від 17.07.2019 у справі №0440/7154/18, що прокурор може звертатись до адміністративного суду з позовом до органів місцевого самоврядування з вимогами вжити заходи на усунення порушень законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної, пожежної безпеки, в тому числі розглянути питання про виділення коштів для усунення порушень, виявлених Державною службою України з надзвичайних ситуацій (т2ас1).

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Дійсно в постанові від 17.07.2019 у справі №0440/7154/18 Верховний Суд зазначив, що прокурор може звертатись до адміністративного суду з позовом до органів місцевого самоврядування з вимогами вжити заходи на усунення порушень законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної, пожежної безпеки, в тому числі розглянути питання про виділення коштів для усунення порушень, виявлених Державною службою України з надзвичайних ситуацій.

Натомість згодом практика Верховного Суду змінилась.

В постанові від 29.09.2021 у справі №580/6122/20 Верховний Суд ще раз надав аналіз нормативним актам, які регулюють спірне питання:

- пункт 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України: в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, визначеному законом;

- частина 3 статті 53 КАС України: у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь в розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами;

- частина 4 статті 53 КАС України: прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування статті 169 цього Кодексу;

- частина 1 статті 23 Закону України «Про прокуратуру»: представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом;

- абзаци 1, 2 частина 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру»: прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також в разі відсутності такого органу.

Верховний Суд дійшов висновку, що прокурор може виступати позивачем в інтересах держави лише за умови відсутності органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або якщо такий орган не має повноважень звертатись до суду.

Верховний Суд підкреслив, що існування інтересу і необхідність його захисту має базуватись на справедливих підставах, які мають бути об`єктивно обґрунтовані та переслідувати законну мету. Право на здійснення представництва інтересів держави в суді не є статичним, тобто не має обмежуватись тільки означенням того, в чиїх інтересах діє прокурор, а спонукає і зобов`язує обґрунтовувати існування права на таке представництво або, інакше кажучи, пояснити (показати, аргументувати), чому в інтересах держави звертається саме прокурор, а не органи державної влади, місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, які мають компетенцію на звернення до суду, але не роблять цього. Таке обґрунтування повинно основуватись на підставах, за якими можна виявити (простежити) інтерес того, на захист якого відбувається звернення до суду, і водночас ситуацію в динаміці, коли суб`єкт правовідносин, в інтересах якого діє прокурор, неспроможний сам реалізувати своє право на судовий захист.

Також Верховний Суд вказав:

Відповідно до пункту 12 статті 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, в тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Відповідно до частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, в разі встановлення порушення законодавства у сфері техногенної і пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної і пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем і засобів протипожежного захисту в порядку, встановленому законом.

Верховний Суд зазначив, що саме органи Державної служби України з надзвичайних ситуацій здійснюють захист інтересів держави у сфері пожежної та техногенної безпеки шляхом реалізації повноважень, передбачених статтями 67, 68 Кодексу цивільного захисту України. Надання органам Державної служби України з надзвичайних ситуацій права звернення до адміністративного суду лише з вимогами про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи суб`єктів господарювання свідчить про виключність судового способу захисту цих суспільних інтересів у випадку створення загрози життю та здоров`ю людей, тоді як в інших випадках передбачено застосування заходів адміністративного примусу. Законодавством установлений порядок забезпечення виконання вимог про усунення порушень в сфері пожежної безпеки саме шляхом звернення до суду органів Державної служби України з надзвичайних ситуацій про застосування заходів реагування, а не шляхом покладення на місцеву раду обов`язку вжити заходи, направлені на усунення порушень пожежної безпеки в дошкільному навчальному закладі.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обгрунтування судом першої інстанції підстав і мотивів відмови в задоволенні позову повністю співпадають з останніми висновками Верховного Суду у справах за позовами прокурорів до органів місцевого самоврядування про зобов`язання вжити заходи, направлені на усунення порушень протипожежної безпеки в діяльності підпорядкованих навчальних закладів. Зокрема окружний суд правильно підкреслив, що, звертаючись з таким позовом, прокурор намагається розширити повноваження державного органу, надані чинним законодавством, що суперечить приписам частини 2 статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування законного і обгрунтованого рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2019 без змін.

Постанова набирає законної сили з 23.12.2021 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 23.12.2021.

Повну постанову складено 30.12.2021.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді О.В. Головко

судді Т.І. Ясенова