Справа № 627зп-21/160
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
30 грудня 2021 р.Справа №627зп-21/160
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Юрков Е.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-
29 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд:
- заборонити Комунальному підприємству "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з демонтажу, розбирання, знесення, знищення літнього майданчику «First Chill» та кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташовані на належному ОСОБА_1 на праві власності ґанку за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що виконання приписів КП "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради від 25.11.2021 року № 1886д та № 1887д, складених без зазначення особи, з вимогою усунути не існуючі наслідки порушень правил благоустрою території міста, а саме: демонтувати літній майданчик « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та кіоск «Грузинська випічка «Лаваш» є безпідставними, фактично перешкоджає законній підприємницькій діяльності позивача та права власності, а також спричиняє суттєві матеріальні збитки. В разі демонтажу літнього майданчику «First Chill» та кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_1 » при подальшому задоволенні судом позовних вимог, відновлення порушених прав позивача потребуватиме значних зусиль, часу та витрат, оскільки потребуватиме відновлення цілісності конструкцій, повторного монтажу та оплати вказаних витрат, відшкодування збитків за час простою (за час, коли літній майданчик «First Chill» та кіоск «Грузинська випічка «Лаваш» не будуть функціонувати).
Так, заява про забезпечення позову подається, зокрема до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом (частина 1 статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Суд вважає за можливе розглянути заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.
Дослідивши письмові докази, долучені до заяви, доводи заявленого клопотання, суд дійшов висновку про задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову з наступних підстав.
Статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено що, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
З огляду на приписи наведеної статті небезпека заподіяння шкоди до вирішення справи по суті не є фактом, який підлягає встановленню, а є елементом аргументації або оціночною категорією.
Згідно статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Також, при розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжитих заходів з урахуванням:
- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;
- наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;
- імовірності виникнення ускладнень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд зазначає, що обов`язок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка заявляє клопотання.
Згідно з абзацом другим пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 р. № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.
За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.
Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Відповідно до Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.
Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
З аналізу вказаних положень вбачається, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про те, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Таким чином, судом при вирішенні питання щодо необхідності забезпечення позову має враховуватися предмет позову, підстави звернення до суду, співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи, а також забезпечення дотримання пропорційного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для позивача та інших заінтересованих осіб внаслідок невжиття таких заходів.
Водночас, суд вважає за необхідне зазначити про те, що забезпечення позову в адміністративній справі є надання тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , а також нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 .
Приписами КП "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради від 25.11.2021 року № 1886д та № 1887д викладено вимоги усунути порушення і недоліки у сфері благоустрою на території за адресою: АДРЕСА_1 ТС «Літній майданчик « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ТС «Грузинська випічка «Лаваш».
Таким чином, реалізація приписів КП "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради від 25.11.2021 року № 1886д та № 1887д до вирішення справи по суті може призвести до примусового демонтажу об`єктів, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ТС «Літній майданчик « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ТС «Грузинська випічка «Лаваш».
Зважаючи на встановлені обставини, суд доходить висновку, що в даному випадку існує очевидна небезпека заподіянню шкоди правам та інтересам ОСОБА_1 до ухвалення рішення у адміністративній справі з предметом спору - приписів КП "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради від 25.11.2021 року № 1886д та № 1887д - що полягає у примусовому демонтажі об`єктів, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ТС «Літній майданчик « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ТС «Грузинська випічка «Лаваш» до розгляду адміністративної справи по суті. Внаслідок демонтажу вказаних об`єктів до набрання законної сили судовим рішенням у справі з вирішення позову щодо законності приписів КП "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради від 25.11.2021 року № 1886д та № 1887д можуть виникнути несприятливі наслідки для заявників у вигляді понесених витрат з демонтажу об`єктів.
В такому випадку невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії до набрання законної сили рішення суду у справі щодо оскарження приписів КП "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради від 25.11.2021 року № 1886д та № 1887д може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, яким, в разі задоволення позову може бути скасовано приписи КП "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради.
Суд вказує, що співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони вчиняти певні дії.
В даному випадку співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони здійснювати певні дії.
Водночас, наявність очевидних ознак протиправності приписів КП "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради від 25.11.2021 року № 1886д та № 1887д, на які посилається заявник у своїй заяві про забезпечення позову, може бути встановлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за наслідком розгляду справи по суті.
Крім того, суд звертає увагу, що у випадку відмови в задоволенні позовної заяви, до заявника будуть застосовано відповідні заходи, визначені приписами КП "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради від 25.11.2021 року № 1886д та № 1887д.
Отже, суд вказує, що заходи забезпечення позову жодним чином не порушують прав КП "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради на реалізацію прийнятного рішення.
Поряд із цим, суд наголошує, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд не дає оцінки спірному рішенню: не оцінює ґрунтовність обставин його прийняття та покладене в його основу правове обґрунтування.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених вимог заяви про забезпечення позову, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів заяви, суд дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.
На підставі викладеного, керуючись статтями 150-154, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, -
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.
До набрання законної сили рішення суду у справі з питання оскарження приписів КП "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради від 25.11.2021 року № 1886д та № 1887д:
- заборонити Комунальному підприємству "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з демонтажу, розбирання, знесення, знищення літнього майданчику «First Chill» та кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташовані на належному ОСОБА_1 на праві власності ґанку за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала набирає чинності з 30.12.2021 року і підлягає негайному виконанню на підставі частини першої статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання до 29.12.2024 року (включно).

Стягувачем у виконавчому провадженні, відкритому на підставі даної ухвали, є: ОСОБА_1 , АДРЕСА_5 , ПН НОМЕР_1 ;

Боржник: Комунальне підприємство "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради, просп. Пушкіна, буд.55, м.Дніпро, 49000, ІК в .

Ухвала про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Е.О. Юрков