Справа № 320/1506/20
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 року м. Київ № 320/1506/20

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Панової Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі також - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі також - відповідач, ГУ ДПС у Київській області), в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу ГУ ДФС у Київській області від 21.08.2019 №109942-53;

- визнати протиправним і скасувати рішення ГУ ДФС у Київській області про опис майна у податкову заставу №1252 від 22.08.2019;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області самостійно або через свої відокремлені підрозділи вчинити дії щодо відображення у інтегрованій картці фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 здійснених оплат єдиного податку за платіжними дорученнями №7 від 27.05.2019 на суму 1 640,00 грн., №10 від 20.06.2019 на суму 1 175,00 грн., №3 від 18.07.2019 на суму 1 175,00 грн., №7 від 19.08.2019 на суму 1 640,00 грн.;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області вчинити дії щодо зняття фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з обліку у відокремленому підрозділі Вишгородське управління Головного управління ДПС у Київській області та взяття на облік у відокремленому підрозділі Ірпінського управління Головного управління ДПС у Київській області.

В обгрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 20.02.2019 зареєструвався фізичною особою-підприємцем та з дати реєстрації зареєструвався платником єдиного податку 3 групи без реєстрації ПДВ. Місце проживання позивача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою позивача було зареєстровано фізичною особою-підприємцем та узято на облік Вишгородським управлінням головного управління ДФС у Київській області. Проте 25.09.2018 Гаврилівська сільська територіальна громада сіл Гаврилівка та Тарасівщина Вишгородського району Київської області приєдналася до Бучанської міської об`єднаної територіальної громади Київської області (далі - Бучанська об`єднана територіальна громада). У зв`язку з чим, з січня 2019 року позивач сплачував єдиний податок у повному обсязі до місцевого бюджету адміністративного центру Бучанської об`єднаної територіальної громади. Однак, податкові декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 1 квартал, півріччя та три квартали 2019 року та за 2019 рік позивач був змушений подавати до Вишгородського управління Головного управління ДФС у Київській області та Вишгородського управління Головного управління ДПС у Київській області, оскільки на той час позивача як фізичну особи-підприємця не було знято з обліку у Вишгородському управлінні головного управління ДПС у Київській області та не було взято на облік у Ірпінському управлінні головного управління ДПС у Київській області, яке обслуговує Бучанську об`єднану територіальну громаду. Незважаючи на це, ГУ ДФС у Київській області сформувало та направило позивачу податкову вимогу від 21.08.2019 №109942-53 щодо заборгованості з єдиного податку з фізичних осіб станом на 20.08.2019 у розмірі 2 815,00 грн. (надалі - Податкова вимога) та прийняло рішення про опис майна у податкову заставу №1252 від 22.08.2019 (надалі - Рішення про опис майна). З огляду на наведене позивач вважає, що спірні Податкова вимога та Рішення про опис майна є протиправними та не обгрунтованими, тому їх слід скасувати. У взаємозв`язку з цим позивач також зазначив, що на момент звернення із цим позовом до суду він досі перебуває на податковому обліку у Вишгородському управлінні Головного управління ДПС у Київській області, що суперечить нормам чинного законодавства та зумовлює невідповідність даних щодо задекларованих та сплачених платежів по єдиному податку в інтегрованій картці платникаєдиного податку - позивача дійсним обставинам.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до розгляду та призначено підготовче судове засідання.

На виконання вимог ухвали суду від 26.02.2020 представник відповідача подав до суду відзив на позовом. Свої заперечення проти позову відповідач мотивує тим, що починаючи з 20.02.2019 позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець та як платник єдиного податку. Наразі відомості щодо припинення позивачем підприєммницької діяльності до органу ДПС не надходили, а тому підстави для зняття ФОП ОСОБА_1 як платника податків з обліку у відповідному контролюючому органі відсутні. Також відповідач зазначив, що за позивачем обліковувався загальний податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб в розмірі 2 815,00 грн., що виник за наслідком подання позивачем податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за півріччя 2019 року (від 09.07.2019). З огляду на обставину наявності податкового боргу контролюючим органом було винесено та направлено позивачу податкову вимогу від 21.08.2019 року №109942-53 та прийнято рішення про опис майна ОСОБА_1 у податкову заставу №1252 від 22.08.2019. Оскільки станом на 19.03.2020 в інтегрованій картці платника податків (позивача) обліковується податковий борг, підстав для скасування зазначених податкової вимоги та рішенян про опис майна у податкову заставу у ГУ ДПС у Київській області відсутні.

У свою чергу представник позивача подав до суду клопотання від 27.03.2020 про розгляд цієї справи за відсутності позивача.

За результатами підготовчого провадження, після вчинення всіх необхідних процесуальних дій, передбачених ч. 2 ст. 180 Кодексу адміністративного судочинства України, судом 21.05.2020 постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У призначене на 18.06.2020 судове засідання сторони не з`явились. Натомість 12.06.2020 від предстаника позивача через канцелярію суду надійшло клопотання від 04.06.2020 щодо здійснення подальшого розгляду цієї справи за відсутності позивача. Представник відповідача також просив суд здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження, про що письмово зазначив на звороті клопотання позивача від 04.06.2020.

З огляду на дані обставини судом, відповідно до ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження, на підставі наявних у справі матеріалів.

Між тим, 25.06.2020 від представника відповідача через канцелярію суду надійшла заява про закриття провадження у справі відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України. А саме представник ГУ ДПС у Київській області повідомив суд, що інтегрована картка платника єдиного податку з фізичних осіб ФОП ОСОБА_1 була передана до Ірпінського управління (м. Буча) ГУ ДПС у Київській області. Тобто, позивача було знято з з обліку у Вишгородському управлінні ГУ ДПС у Київській області та взято на облік в Ірпінському управлінні ГУ ДПС у Київській області. Також посадовими особами ГУ ДПС у Ктиївській області здійснено відображення та зарахування в інтегрованій картці платника податків ФОП ОСОБА_1 коштів здійсненої ним сплати по єдиному податку за платіжними дорученнями №7 від 27.05.2019 на суму 1 640 грн., №7 від 19.08.2019 на суму 1 640 грн., №3 від 18.07.2019 на суму 1 175 грн., №10 від 20.06.2019 на суму 1 175 грн. та №2 від 28.05.2020 на суму 250 грн. Відповідно станом на 31.05.2020 в інтегрованій картці платника податків ФОП ОСОБА_1 по єдиному податку з фізичних осіб обліковується переплата у розмірі 250 грн. Стосовно скаржуваних Податкової вимоги та Рішення про опис майна представник відповідача зазначив, що у зв`язку з відсутністю податкового боргу у позивача по єдиному податку з фізичних осіб (що підтверджується даними інтегрованої картки станом на 31.05.2020) податкова вимога від 21.08.2019 № 109942-53 - відкликана, а рішення про опис майна у податкову заставу № 1252 від 22.08.2019 - скасоване. У зв`язку з наведеним відповідач вважає, що оскільки у спірних відносинах наразі відсутнє порушення прав позивача податковою вимогою від 21.08.2019 №109942-53 та рішенням про опис майна у податкову заставу від №1252 від 22.08.2019 у зв`язку з відкликанням таких в силу закону, а сплачені кошти позивачем відображенні в інтегрованій картці платника податку, а також інтегрована картка платника податків ФОП ОСОБА_1 по КБК 18050400 (єдиний податок з фізичних осіб) була передана до ГУ ДПС у Київській області, Ірпінське управління (м. Буча), то у суду відсутні підстави для задоволення позовної заяви ФОП ОСОБА_1 .

У свою чергу представник позивача подав до суду письмові заперечення проти задоволення клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Дослідивши та проаналізуваши подані представниками сторін клопотання про закриття провадження у справі, разом з додатками, та заперечення проти такого клопотання суд дійшов висновку про не доведення відповідачем належними документальними доказами наявність підстав, з якими п. 8 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає можливість закриття провадження у справі. А саме відповідач не подав до суду оригінали чи засвідчені копії рішення про відкликання (скасування) оспорюваних податкової вимоги та Рішення про опис майна у податкову заставу, а також доказів повідомлення ОСОБА_1 про факт прийняття такого рішення.

Таким чином, суд не дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про закриття провадження у справі, та відповідно вирішив продовжити розгляд справи за позовом ФОП ОСОБА_1 по суті.

Розглянувши подані сторонами у справі документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Частиною другою ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, у силу п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Загальні положення щодо обліку платників податків наведені у ст. 63 Податкового кодексу України (далі - ПК України). Зокрема, п. 63.1 і 63.3 ст. 63 ПК України визначено, що облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

З метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Взяття на облік фізичних осіб - підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (п. 65.1 ст. 65 ПК України).

Як вбачається з наявних у справі матеріалів та актуальних даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (вільний доступ до яких надано на офіційному сайті Міністерства юстиції за наступним посиланням: https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result), починаючи з 20.09.2019 ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець, та з дати реєстрації зареєстрований платником єдиного податку ІІІ групи без реєстрації ПДВ.

Місцем проживання позивача та реєстрації (податковою адресо) ФОП ОСОБА_1 є: АДРЕСА_2 . Саме за вказаною адресою було зареєстровано позивача, як фізичну особу-підприємця та в березня 2019 року узято на облік Вишгородським управлінням Головного управління ДФС у Київській області.

Разом з тим, рішенням 45-ої позачергової сесії 7-го скликання Бучанської міської ради Київської області «Про добровільне приєднання Гаврилівської сільської територіальної громади Вишгородського району до територіальної громади міста обласного значення» від 25.09.2018, було вирішено добровільно приєднати Гаврилівську сільську територіальну громаду сіл Гаврилівка та Тарасівщина Вишгородського району Київської області до Бучанської міської об`єднаної територіальної громади Київської області. Таким чином до складу Бучанської об`єднаної територіальної громади увійшла територіальна громада, розташована на території суміжного Вишгородського району.

Відповідно до ч. 9 ст. 7 Закону України від 05.02.2015 №157-VIII «Про добровільне об`єднання територіальних громад» (далі - Закон №157-VIII), якщо до складу об`єднаної територіальної громади увійшла територіальна громада (територіальні громади), розташована на території суміжного району, розширенню підлягають межі району, на території якого розташований адміністративний центр утвореної об`єднаної територіальної громади. У такому разі проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж району розробляється відповідно до постанови Ради міністрів Автономної Республіки Крим, розпорядження голови обласної державної адміністрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону №157-VIII, об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.

Відповідно до ч. 9 ст. 8 Закону про об`єднані територіальні громади, бюджети територіальних громад, що об`єдналися, виконуються окремо до закінчення бюджетного періоду.

Тобто, зі змісту навелених вище норм Закону №157-VIII можна дійти висновку, що всі податки, які сплачувалися на території колишньої Гаврилівської сільської ради, з 1 січня 2019 року повинні надходити до Бучанської об`єднані територіальні громади.

Згідно з абз. 3 п. 2.1 розд. II «Відкриття рахунків за надходженнями» порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.06.2012 №758, у разі внесення змін до законодавства, згідно з якими змінюється перелік надходжень, що зараховуються до відповідних бюджетів, та/або порядок їх зарахування, а також код та назва території, Казначейство централізовано відкриває/закриває рахунки за надходженнями згідно із внесеними змінами. Інформація про відкриті/закриті рахунки доводиться до органів Казначейства для подальшого інформування органів, що контролюють справляння надходжень бюджету згідно із встановленими порядками взаємодії, та місцевих фінансових органів.

Відповідно до п. 5 Порядку взаємодії органів державної казначейської служби України та органів державної фіскальної служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2016 №621, територіальні органи ДФС повідомляють реквізити аналітичних рахунків платникам податків.

Таким чином, рахунки для зарахування єдиного податку до колишньої Гаврилівської сільської ради були закриті та заблоковані і відкриті нові для зарахування податків з території Бучанської об`єднаної територіальної громади.

Відповідно до п. 295.3 і 295.4 ст. 295 ПК України (у редакції чинній до кінця 2019 року) платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Сплата єдиного податку платниками першої - третьої груп здійснюється за місцем податкової адреси.

Також п. 49.18 ст. 49 ПК України встановлює, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до норм п. 296.3 і 296.4 ст. 296 ПК України платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Податкова декларація подається до контролюючого органу за місцем податкової адреси.

Зі змісту поданих разом з позовом копій документів суд встановив, що враховуючи обставину перебування на обліку у Вишгородському управлінні Головного управління ДФС у Київській області та водночас закриття рахунків колишньої Гаврилівської сільської ради для зарахування сум податків, позивач діяв наступним чином.

05.04.2019 позивачем до Вишгородського управління Головного управління ДФС у Київській області було подано податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 1-ий квартал 2019 року, у якій сума єдиного податку, яка підлягає сплаті за підсумками поточного звітного періоду була відсутня (тобто, задекларовано значення з прочерком). Вказана податкова декларація була прийнята контролюючим органом без зауважень та зареєстрована за №.

09.07.2019 позивачем до Вишгородського управління Головного управління ДФС у Київській області було подано податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної осрби-підприємця за півріччя 2019 року, у якій сума єдиного податку, яка підлягає сплаті за підсумками поточного звітного періоду визначена у розмірі 2 815,00 грн. Вказана податкова декларація була прийнята контролюючим органом без зауважень та зареєстрована за №.

09.10.2019 позивачем до Вишгородського управління Головного управління ДФС у Київській області було подано податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної осрби-підприємця за три квартали 2019 року, у якій сума єдиного податку, яка підлягає сплаті за підсумками поточного звітного періоду визначена у розмірі 2 815,00 грн. Вказана податкова декларація була прийнята контролюючим органом без зауважень та зареєстрована за №.

09.01.2020 позивачем до Вишгородського управління Головного управління ДФС у Київській області було подано податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної осрби-підприємця за 2019 рік (річна), у якій сума єдиного податку, яка підлягає сплаті за підсумками поточного звітного періоду була відсутня (тобто, задекларовано значення з прочерком). Вказана податкова декларація була прийнята контролюючим органом без зауважень та зареєстрована за №.

При цьому, задекларовані позивачем суми єдиного податку за вказані звітні періоди були ним сплачені у повному обсязі на казначейський рахунок Бучанської сільської ради, призначений для зарахування єдиного податку з фізичних осіб, згідно платіжних доручень №7 від 27.05.2019 на суму 1 640,00 грн., №10 від 20.06.2019 на суму 1 175,00 грн., №3 від 18.07.2019 на суму 1 175,00 грн., №7 від 19.08.2019 на суму 1 640,00 грн.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що обов`язки щодо сплати єдиного податку позивачем були виконані у повному обсязі та своєчасно, та, що він не має заборгованості зі сплати єдиного податку за спірний період.

Відповідно до норм ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

При цьому, у силу положень п. 6 розд. 1 Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, за даними оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску ДФС та її територіальними органами формується звітність про нарахування та надходження податків, зборів, єдиного внеску, надходження митних та інших платежів до бюджетів, податковий борг, недоїмку зі сплати єдиного внеску, відшкодування податку на додану вартість, результати контрольно-перевірочної роботи, розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), надміру сплачені податки, збори, єдиний внесок тощо.

Згідно зі п.п. 60.1 - 60.3 ст. 60 ПК України податкова вимога вважаються відкликаними, якщо:

сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення;

контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу;

контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі;

рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;

рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

У випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі.

У випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.

Зі змісту поданих представником відповідача до матеріалів справи витягів з інтегрованої картки платника єдиного податку з фізичних осіб - ОСОБА_1 за 2019 - 2020 роки (за останній рік станом на 29.09.2020 та 31.05.2020) суд встановив, що 19.08.2019 в інтегрованій картці позивача Вишгородським управлінням ГУ ДФС у Київській області були проведені нарахування до сплати суми єдиного податку в розмірі 2 815 грн., задекларованого згідно подакової декларації реєстр. № від 09.07.2019, та збільшення недоїмки на вказану суму податку. Також 21.11.2019 Вишгородським управлінням ГУ ДФС у Київській області були проведені нарахування до сплати суми єдиного податку в розмірі 2 815 грн., задекларованого згідно подакової декларації реєстр. №923379802 від 09.10.2019, та збільшення недоїмки на вказану суму податку. При цьому, сплачені позивачем суми коштів згідно перелічених вище платіжних доручень в рахунок погашення задекларованих сум єдиного податку контролюючим органом за місце обліку позивача не були зараховані. Таким чином, станом на 20.11.2019 в інтегрованій картці платникає єдиного податку - позивача обліковувався податковий борг (недоїмка) на суму 2 815 грн., а починаючи з 21.11.2019 по 05.05.2021 - податковий борг (недоїмка) на загальну суму 5 630 грн.

В подальшому, 06.05.2020 зазначені суми коштів були зараховані Ірпінським управлінням ГУ ДПС у Київській області в рахунок погашення задекларованих сум єдиного податку повністю, та відповідно станом на 06.05.2020 податковий боргу у позивача був відсутній.

Наведені обставини дають суду підстави для висновку, що оскаржувана податкова вимогу від 21.08.2019 року №109942-53 була сформована ГУ ДФС у Київській області на штучно утворену суму недоїмки, яка в дійсності була відсутня. Відповідно погашення безпідставно сформованої суми податкового боргу за рахунок попередньо сплачених платежів платника не можна розцінювати як самостійне погашення податкового боргу платником.

З огляду на це та те, що в ході розгляду даної справи відповідач не подав до суду оригінал чи засвідчену копію рішення ГУ ДПС у Київській області про скасувння оспорюваної податкової вимоги, суд вважає, що оскаржувана податкова вимога ГУ ДФС у Київській області від 21.08.2019 року №109942-53 є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги про визнання протиправним і скасування оскаржуваного рішення ГУ ДФС у Київській області про опис майна у податкову заставу №1252 від 22.08.2019 суд зазначає наступне.

Пункт 88.1 ст. 88 ПК України встановлює, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

За змстом пп. 89.1.1 п. 89.1 ст. 89 ПК України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Порядок застосування податкової застави контролюючими органами затверджено наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 №586 (далі - Порядок застосування податкової застави).

Пункт 1 розд. 2 порядку застосування податкової застави визначає, що опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (додаток 1), яке приймається керівником контролюючого органу (його заступником або уповноваженою особою).

Рішення про опис майна у податкову заставу надається платнику податків, що має податковий борг.

Відповідно до пп. 93.1.4 п. 93.1 ст. 93 ПК України, майно платника податків звільняється з податкової застави з дня отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.

Згідно вищевикладених висновків, судом встановлено, що оскаржувана податкова вимога є протиправною і підлягає скасуванню, відповідно у позивача відсутній податковий борг, а тому оскаржуване рішення про опис майна у податкову замставу є протиправним та також підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ГУ ДПС у Київській області самостійно або через свої відокремлені підрозділи вчинити дії щодо відображення у інтегрованій картці ФОП ОСОБА_1 здійснених оплат єдиного податку та вчинити дії щодо зняття ФОП ОСОБА_1 з обліку у відокремленому підрозділі Вишгородське управління головного управління ДПС у Київській області та взяття останнього на облік у відокремленому підрозділі Ірпінське управління ГУ ДПС у Київській області, суд зазначає наступне.

Відповідно до Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 (далі - Порядок ведення оперативного обліку, що діяв у період виникнення спірних правовідносин) інтегрована картка платника (далі - ІКП) - це форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Згідно з п. 3 розд. 1 Порядку оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.

За змістом пп. 1, 2 ч. 1 розд. 2 Порядку ведення оперативного обліку з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

Органу ДФС, в якому перебуває платник за основним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за основним місцем обліку, для внесення відповідної інформації, а за неосновним місцем обліку - в режимі перегляду.

Органу ДФС, в якому перебуває платник за неосновним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за неосновним місцем обліку, для внесення відповідної інформації.

ІКП відкривається за місцем проживання осіб (фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців, самозайнятих осіб) (основне місце обліку).

Як вже було встановлено судом в ході розгляду даної справи, на момент звернення із цим позовом до суду позивач як платник єиного податку перебував на обліку у Вишгородському управлінні Головного управління ДФС у Київській області, яке обслуговувала жителів Гаврилівської сільської територіальної громади.

Між тим, 25.09.2018 Гаврилівська сільська територіальна громада сіл Гаврилівка та Тарасівщина Вишгородського району Київської області приєдналася до Бучанської міської об`єднаної територіальної громади Київської області (надалі - Бучанська об`єднана територіальна громада), яку облсуговувало Ірпінське управління Головного управління ДФС у Київській області.

У контексті з навеленим суд враховує, що відповідно до п. 10.23 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, у разі ліквідації чи реорганізації контролюючого органу, адміністративно-територіальної реформи, зміни меж адміністративних одиниць (районів, міст) чи інших, незалежних від платника податків об`єктивних причин, унаслідок яких змінюється контролюючий орган, в якому обліковується платник податків, здійснюються зняття з обліку платника податку в одному контролюючому органі та взяття на облік в іншому відповідному контролюючому органі.

На випадок такої ситуації Порядку оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску був визначений наступний порядок дій органів ДФС.

Так, відповідно до пп. 4 п. 1 розд. ІІ зазначеного Порядку, при переведенні на обслуговування платника з одного органу ДФС до іншого (взяття на облік / зняття з обліку) у зв`язку зі зміною місцезнаходження (місця проживання) платника податків, пов`язаною зі зміною адміністративно-територіальної одиниці, підрозділ, який здійснює облік платежів та інших надходжень, заповнює пункт повідомлення щодо стану розрахунків платника з бюджетом та державними цільовими фондами.

У день взяття на облік платника податків в органі ДФС за новим місцезнаходженням (місцем проживання) або після закінчення поточного бюджетного періоду (для юридичних осіб, які після зміни місцезнаходження повинні сплачувати визначені законодавством податки і збори за місцем попередньої реєстрації до закінчення поточного бюджетного року) відбувається автоматична передача ІКП з попереднього місця обліку платника шляхом зміни реквізитів ІКП в частині кодів областей (Автономна Республіка Крим, області, міста Київ та Севастополь), району відповідно до нового місця обліку платника з фіксацією події в реєстрі передачі ІКП між органами ДФС. За новим місцем обліку платника отримані ІКП відображаються в реєстрі отриманих ІКП.

Після припинення юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця на підставі судового рішення та/або після проведення державним реєстратором спрощеної процедури державної реєстрації припинення юридичної особи помилково та/або надміру сплачені грошові зобов`язання та кошти єдиного внеску (у разі відсутності заяви платника податків про їх повернення) списуються до бюджету та до фондів соціального страхування за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС.

При переведенні на обслуговування платника з одного органу ДФС до іншого (взяття на облік / зняття з обліку) у разі ліквідації чи реорганізації органу ДФС, адміністративно-територіальної реформи, зміни меж областей (Автономна Республіка Крим, області) (районів, міст) чи інших, не залежних від платника податків об`єктивних причин, унаслідок яких змінюється орган ДФС, в якому обліковується платник податків, здійснюються зняття з обліку платника податку в одному органі ДФС та взяття на облік в іншому відповідному органі ДФС. Переведення платників податків здійснюється на підставі переліку платників податків, стосовно яких змінюється місце обліку, затвердженого відповідним органом ДФС вищого рівня.

У день внесення до інформаційної системи в органі ДФС ознаки щодо належності до зазначеного переліку та зняття з обліку платника відбувається автоматична передача ІКП з попереднього місця обліку платника шляхом зміни реквізитів ІКП в частині кодів областей (Автономна Республіка Крим, області, міста Київ та Севастополь), району відповідно до нового місця обліку платника з фіксацією події в реєстрі передачі ІКП між органами ДФС. За новим місцем обліку платника отримані ІКП відображаються в реєстрі отриманих ІКП.

Тобто, в даному випадку у зв`язку із приєднанням Гаврилівської сільської територіальної громади сіл Гаврилівка та Тарасівщина Вишгородського району Київської області до Бучанської міської об`єднаної територіальної громади Київської області Вишгородському управлінні Головного управління ДФС у Київській області у вдповідності до п. 10.23 Порядку обліку платників податків і зборів мало вчинити дії щодо зняття у себе з обліку позивача та передачі матеріалів справи такого для взяття на облік в Ірпінське управління Головного управління ДФС у Київській області.

Проте, як вбачається зі змісту поданого відповідачем 25.06.2020 до матеріалів справи витягу з інтегрованої картки платника єдиного податку - позивача за 2020 рік (станом на 31.05.2020) необхідні дії щодо зняття ФОП ОСОБА_1 з обліку у Вишгородському управлінні Головного управління ДФС у Київській та взяття його на облік в Ірпінському управлінні Головного управління ДФС у Київській області, а також дії щодо проведення в інтегрованій картці за новим місцем податкового обліку сплачених ФОП ОСОБА_1 упродовж 2019 року до місцевого бюджету сум єдиного податку були вчинені контролюючими органами станом на 31.05.2020.

Наведене у свою чергу виключає необхідність задоволенні судом вимог зобов`язального характеру за результатами розгляду позовної заяви ФОП ОСОБА_1 по суті.

В частині 2 ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Наявною у матеріалах справи квитанцією від 12.02.2020 №ПН112 підтверджено, що за подання позову ФОП ОСОБА_1 до адміністративного суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 8 408 грн. Враховуючи обсяг заявлених позовних вимог та обсяг позовних вимог, що задоволені судом за результатами розгляду цієї справи, суд дійшов висновку про присудження на користь позивача відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат на оплату судового збору в сумі 4 204 грн.

Керуючись статтями 9, 11, 14, 73 - 78, 90, 132, 139, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у Київській області від 21.08.2019 № 109942-53.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Київській області № 1252 про опис майна у податкову заставу від 22.08.2019.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 4 204,00 грн. (чотири тисячі двісті чотири гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (, адреса місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-А).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.