Справа № 340/4562/21
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2021-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/4562/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В. розглянув у порядку спррощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну сраву

за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (; адреса: вул. Дворцова, 32/29, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006)

про визнання протиправною та скасування постанови.

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправним та скасувати постанову старшого державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Зубік В.В. від 11 травня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 442 581,27 грн. у виконавчому провадженні № 52487216 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1344/10, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда 19 вересня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно кредитної заборгованості в сумі 170 814,85 доларів США, судового збору по 850 грн. з кожного та за інформаційно-технічне забезпечення по 60 грн. з кожного на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк».

Ухвалою суду від 01 грудня 2021 року відкрите провадження у справі; справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В обгрунтування позову позивач вказує, що на виконанні відповідача перебувало виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 лютого 2010 року у справі № 2-1344/10 щодо стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості на користь Акціонерного комерційного інноваційного банка «УкрСиббанк». Однак, відповідачем така заборгованість стягнута не була, а 11 травня 2021 року виконавчий документ у виконавчому провадженні ВП №52487216 повернуто стягувачу. Натомість виконавчий документ був виконаний приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. За таких умов ОСОБА_1 вважає, що стягнення державним виконавцем виконавчого збору без реального стягнення суми боргу (без реального виконання рішення суду) з боржника, враховуючи те, що рішення виконане приватним виконавцем, є протиправним.

Відповідач позовних вимог не визнав. У поданому відзиві на позовну заяву вказав, зокрема, що виконавче провадження приватному виконавцю не передавалося, а було завершене на підставі статті 37 Закону України Про виконавче провадження за заявою стягувача, що є безумовною підставою для стягнення виконавчого збору.

Позивач скерував до суду відповідь на відзив, у якому доводи відповідача заперечив та підтримав раніше заявлені позовні вимоги.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 лютого 2010 року у справі № 2-1344/10 з позивача ОСОБА_1 , а також з ОСОБА_2 вирішено стягнути солідарно кредитну заборгованість в сумі 170814 долларів США 85 центів, судовий збір в сумі по 850 грн. 00 коп. з кожного та за інформаційно технічне забезпечення в сумі по 60 грн. з кожного на користь Акціонерного комерційного інноваційного банка «УкрСиббанк».

19 вересня 2016 року Кіровським районним судом м. Кіровограда виданий виконавчий лист №2-1344 про стягнення такої заборгованості.

Згідно відомостей, що містяться у Єдиному реєстрі виконавчих проваджень, 30 вересня 2016 року на виконання названого виконавчого документа державним виконавцем Компанійцем В.С. відкрите виконавче провадження №52487216.

Постановою від 11 травня 2021 року виконавчий документ у виконавчому провадженні ВП №52487216 повернуто стягувачу.

У свою чергу, 17 червня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. відкрите виконавче провадження ВП№65854200 з примусового виконання виконавчого листа №2-1344/10, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда.

22 червня 2021 року вказане виконавче провадження закінчене у зв`язку з фактичним виконанням рішення.

При цьому, приватний виконавець скерувала до відповідача лист, у якому повідомила відповідача про даний факт, а також про те, що з ОСОБА_1 стягнуто основну винагороду приватного виконавця та витрати виконавчого провадження.

Натомість 25 червня 2021 року відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з позивача на користь держави виконавчого збору в сумі 442581,27 грн. та винесено спірну постанову.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно, у випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду, адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, одночасно є й вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає на виконання приписів закону відповідне рішення та вчиняє дії.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина перша статті 18 Закону №1404-VІІІ зобов`язує виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із приписами статті 26 Закону №1404-VIII:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт перший частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до частин 1-2 ст.42 Закону №1404-VIII, кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Суд враховує також, що за своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю саме за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 1 березня 2020 року у справі № 2540/3203/18.

Згідно частини другої статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За змістом частини четвертої статті 27 Закону №1404-VІІІ державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Пунктом 5 частини п`ятої статті 27 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий збір не стягується у разі виконання рішення приватним виконавцем.

При цьому згідно з частиною восьмою статті 27 Закону №1404-VIII, під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі.

У разі стягнення частини виконавчого збору на момент передачі виконавчого документа приватному виконавцю стягнута частина виконавчого збору поверненню не підлягає.

Покликання відповідача на те, що завершення виконавчого провадження за заявою стягувача (пункт 1 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII) є підставою для стягнення виконавчого збору не можуть бути прийняті судом, виходячи із необхідності тлумачення вищевказаних положень Закону у їх системному зв`язку.

Так, у спірних правовідносинах відповідачем одночасно із постановою про відкриття виконавчого провадження №52487216 не було вирішено питання стягнення виконавчого збору, а також у даному виконавчому провадженні не було стягнуто коштів за боргом позивача. Натомість така заборгованість стягнута приватним виконавцем у межах виконавчого провадження ВП62194630. При цьому, до відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем, виконавчий збір відповідачем стягнутий не був.

Викладене є підставою для визнання протиправною та скасування постанови від 11 травня 2021 року про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 442 581,27 грн. у виконавчому провадженні № 52487216ВП №, враховуючи також: 1) вимоги п. 5 ч. 5, ч. 8 ст. 27 Закону №1404-VIII; 2) факт нестягнення коштів за боргом позивача з часу відкриття відкриття відповідачем даного виконавчого провадження до часу повернення стягувачу виконавчого листа.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд приходить до висновку, що позивач довів позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову не довів законність спірної постанови, що підтверджено доказами, які перевірено судом.

Судові витрати у справі (судовий збір в сумі 1708,15 грн.) належить розподілити відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, присудивши їх позивачеві з бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (; адреса: вул. Дворцова, 32/29, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Зубік В.В. від 11 травня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 442581,27 грн. у виконавчому провадженні № 52487216 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1344/10, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда 19 вересня 2016 року.

Стягнути з Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1708,15 грн (одна тисяча сімсот вісім гривень, п`ятнадцять копійок).

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 272 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене у 10-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної елктронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі - безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. Кравчук