Справа № 560/18033/21
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

іменем України

30 грудня 2021 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Майстер П.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Понінківської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до суду із позовом до Понінсківської селищної ради, в якій просила: визнати бездіяльність Понінківської селищної ради, Шепетівського району, Хмельницької області протиправною та зобов`язати вчинити певні дії, а саме:

Відповідно до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками;

- погодити акти зовнішніх меж та акти прийомки-передачі межових знаків на зберігання, на земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,15 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,27 га, розташованих за адресою АДРЕСА_1 з послідуючим затвердженням даної документації та передачею земельних ділянок /мені/ ОСОБА_1 у власність.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначила, що після смерті сина отримала у спадщину за законом, житловий будинок та господарські споруди розташовані на земельній ділянці площею 0,42 га виділеної твердими межовими знаками/огорожею.

Рішенням 11 сесії 8 скликання Понінківської селищної ради від 16.03.2021 №13 позивачу було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,27 га для ведення особистого селянського господарства з метою передачі її у власність.

Для закінчення формування земельних ділянок, присвоєння їм кадастрових номерів та внесення інформації до Державного земельного кадастру, відповідно до ст.ст. 22, 33, 38, 79, 116, 118, 186 Земельного Кодексу необхідно було отримати підписи усіх суміжних землекористувачів в тому числі підпис представника земель комунальної власності.

Листом від 12.07.2021 відповідач вказав, що відповідно до п.5 ст.65 Регламенту Понінківської селищної ради рішення, які не отримали необхідної більшості голосів на підтримку, вважаються неприйнятим. За результатами голосування за проект рішення "Про затвердження акту узгоджувальної комісії з розгляду земельних питань", відносно земельної ділянки площею 0,2700га, яка відводиться у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, за "адресою АДРЕСА_1 " у зв`язку з тим, що сусіди відмовились підписувати акт погодження меж так, як через дану земельну ділянку проходила труба для зливу потоку води в дощову погоду в річку. На сьогоднішній день труба відсутня і в разі відгородження даної земельної ділянки, без виділення місця для стоку води, будуть затоплюватись житлові будинки та домоволодіння сусідів вниз по вулиці.

Також, листом від 23.09.2021 відповідач вказав щодо зобов`язання посадової особи органу місцевого самоврядування на підписання (погодження) Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання (погодження меж). Повідомлено, що відповідні дії є неможливими, так як, оформлення права власності на земельну ділянку без виділення місця для стічної канави, що проходить вздовж земельної ділянки позивача та гр. ОСОБА_2 від вулиці Гоголя вниз до річки призведе до затоплення домогосподарств, які розташовані вниз по вулиці.

Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у затвердженні технічної документації із землеустрою у зв`язку із непогодженням меж земельної ділянки протиправними, а тому з метою зобов`язання затвердити технічну документацію звернулася до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 13.12.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

23.12.2021 позивачем надано до суду заяву на виконання вимог зазначених в ухвалі від 13.12.2021.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

У випадку коли позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі (п.1 ч.1 ст.170 КАС України).

Вирішуючи питання щодо визначення юрисдикції, в межах якої має розглядатись цей спір, суд виходить із таких мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір це спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (абз. 2 п.2 ч.1 ст.4 КАС України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Визначення поняття суб`єкта владних повноважень міститься у п. 7 ч. 1 ст. 19 КАС України, згідно якої суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, єдність системи судоустрою забезпечується, в тому числі, єдністю судової практики.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону № 1402-VIII, Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 36 Закону № 1402-VIII передбачено, що Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Нормою ч. 5 ст. 242 КАС України, встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правило подібного змісту містить ч. 6 ст.13 Закону № 1402-VIII, в силу якого, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як випливає із норми ч. 6 ст. 346 КАС України, завдання забезпечувати єдність судової практики із питань предметної юрисдикції судових спорів покладено на Велику Палату Верховного Суду.

Суд враховує, що у п. 22 Постанови від 4 вересня 2018 року (справа № 823/2042/16, провадження № 11-377апп18) Велика Палата Верховного Суду дійшла правового висновку, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Як встановлено із змісту позовної заяви, відповідач у справі (Понінківська селищна рада) є органом місцевого самоврядування. Проте, із урахуванням трьох наведених вище критеріїв для розмежування судової юрисдикції, необхідно врахувати, що помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір (наведений мотив узгоджується із правовим висновком, що міститься у п. п. 28 29 Постанови Велика Палата Верховного Суду від 4 вересня 2018 року справа № 823/2042/16, провадження № 11-377апп18).

Такий висновок узгоджується ще й із нормою ч. 1-2 ст. 2 ЦК України, в силу якої учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (далі - особи).

Учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Відтак, нормами Цивільного кодексу України передбачено, що орган місцевого самоврядування (суб`єкт публічного права) може бути учасником цивільних відносин.

Крім того, в силу п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Отже, сам факт участі Понінківської селищної ради у спірних правовідносинах, попри статус відповідача як органу місцевого самоврядування, не змінює їх правової природи та не вказує імперативно на публічно правовий характер правовідносин.

Тому, визначальною ознакою для правильного вирішення питання щодо юрисдикційної належності цього спору є характер правовідносин, у яких виник спір, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася позивачка.

Як свідчать матеріали позовної заяви, що після смерті сина позивач отримала у спадщину за законом, житловий будинок та господарські споруди розташовані на земельній ділянці площею 0,42 га виділеної твердими межовими знаками/огорожею.

Рішенням 11 сесії 8 скликання Понінківської селищної ради від 16.03.2021 №13 позивачу було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,27 га для ведення особистого селянського господарства з метою передачі її у власність.

Для закінчення формування земельних ділянок, присвоєння їм кадастрових номерів та внесення інформації до Державного земельного кадастру, відповідно до ст.ст. 22, 33, 38, 79, 116, 118, 186 Земельного Кодексу необхідно було отримати підписи усіх суміжних землекористувачів в тому числі підпис представника земель комунальної власності.

Листом від 12.07.2021 відповідач вказав, що відповідно до п.5 ст.65 Регламенту Понінківської селищної ради рішення, які не отримали необхідної більшості голосів на підтримку, вважаються неприйнятим.

За результатами голосування за проект рішення "Про затвердження акту узгоджувальної комісії з розгляду земельних питань", відносно земельної ділянки площею 0,2700га, яка відводиться у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, за «адресою АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що сусіди відмовились підписувати акт погодження меж так, як через дану земельну ділянку проходила труба для зливу потоку води в дощову погоду в річку. На сьогоднішній день труба відсутня і в разі відгородження даної земельної ділянки, без виділення місця для стоку води, будуть затоплюватись житлові будинки та домоволодіння сусідів вниз по вулиці.

Також, листом від 23.09.2021 відповідач вказав щодо зобов`язання посадової особи органу місцевого самоврядування на підписання (погодження) Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання (погодження меж). Повідомлено, відповідні дії є неможливими, так як, оформлення права власності на земельну ділянку без виділення місця для стічної канави, що проходить вздовж земельної ділянки позивача та гр. ОСОБА_2 від вулиці Гоголя вниз до річки призведе до затоплення домогосподарств, які розташовані вниз по вулиці.

Відтак, причиною виникнення спору у цій справі стало порушення, на думку позивачки, її цивільних прав на земельної ділянки у спосіб затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки без підпису суміжного землевласника нежитлової будівлі.

Отже, спірні правовідносини між позивачем і відповідачем виникли у сфері земельних відносин щодо встановлення меж земельної ділянки.

З огляду на викладене, суд вважає, що у цій справі існує земельний спір щодо меж земельних ділянок.

Верховним Судом у постанові від 23.12.2019 у справі № 466/5575/17 висловлено правову позиції стосовно непоширення юрисдикції адміністративних судів на спори, що виникають з подібних правовідносин стосовно захисту порушеного речового права на земельну ділянку при погодженні меж земельних ділянок.

Крім цього при вирішенні питання про відмову у відкритті провадження у справі судом враховується усталена судова практика Великої Палати Верховного Суду, із урахуванням якої спори, що виникають при погодженні меж земельних ділянок із суміжними землекористувачами, підписанні (відмові у підписанні) актів погодження меж та прийняття компетентними органами відповідних рішень належать до справ цивільної юрисдикції та розглядаються в порядку передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Такі правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справах № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), № 514/1571/14-ц (провадження № 14-552цс18), від 12 лютого 2020 року № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) та від 22 січня 2020 № 455/856/16-а (провадження № 11-1017апп19).

Ураховуючи вказане вище, а також те, що позов направлено на захист її речових прав у сфері земельних відносин, суд дійшов висновку, що цей спір не є публічно - правовим та не підлягає розгляду за правилами передбаченими Кодексом адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що у разі якщо особа стверджує про порушення її прав наслідками, що спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни або припинення її цивільних прав чи інтересів або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових прав чи інтересів, зокрема і щодо права на земельну ділянку, то визнання незаконними таких рішень, дій чи бездіяльності є способом захисту відповідних цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відтак, позов ОСОБА_1 може розглядатися у порядку передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 170, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Понінківської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддяП.М. Майстер