Справа № 540/1947/21
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
30 грудня 2021 р. м.ОдесаСправа № 540/1947/21
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді : Бойка А.В.,
суддів: Федусика А.Г.,
Єщенка О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 р. по справі №540/1947/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії посадових осіб, які ухвалили відповідне рішення;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахування пенсії за вислугу років та обчислити її в розмірі 90 % від заробітної плати, до якої включити виплати, відображені в довідці Херсонської обласної прокуратури від 21.10.2020 р. №21-388вих-20 в зазначених розмірах та збільшені на розмір коефіцієнта загального підвищення посадового окладу та надбавок до нього доплати у вигляді надбавки за класний чин та середньомісячного розміру грошової допомоги за кожен відпрацьований рік. Нарахування пенсії здійснити з 1 листопада 2020 року без обмеження пенсії верхнім граничним розміром та обмеження десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність;
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 р. позов задоволено частково, суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 25.11.2020 р. №34 про перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , та зобов`язав відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01.10.2020 р. у розмірі 90% від заробітної плати на підставі довідки Херсонської обласної прокуратури від 21 жовтня 2020 року №21-388вих-20, без застосування обмеження її максимального розміру, з урахуванням виплачених сум. В решті позовних вимог відмовив.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження .

01 жовтня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі, обґрунтоване неможливістю розгляду даної справи до вирішення Конституційним Судом України скарг ОСОБА_2 , ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) частини першої статті 2 розділу І Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року №3668-VI, першого речення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України „Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VII.

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів не вбачає правових підстав для його задоволення, виходячи з наступного:

Так, згідно з пунктом 3 частини першої статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, за чинного правового регулювання закони, інші правові акти або їхні окремі положення втрачають чинність у визначений Конституційним Судом України день, але не раніше дня ухвалення ним рішення. Виключенням із цього правила може бути надання нормі права ретроактивної дії у випадках пом`якшення або скасування юридичної відповідальності фізичної особи.

Під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи слід розуміти те, що обставини, які розглядаються у такій іншій справі, не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог тощо.

Зупинення провадження в адміністративній справі з підстав неможливості її розгляду до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, є доцільним у випадках, коли предметом розгляду органу конституційної юрисдикції є норми закону чи іншого акта, якими врегульовано питання щодо юридичної відповідальності фізичної особи (мають зворотню дію). В інших випадках визнання неконституційним закону чи іншого акта не матиме впливу на правове регулювання відносин, що виникли (відбулися) до ухвалення рішення Конституційним Судом України.

Вирішуючи питання щодо зупинення провадження в адміністративній справі з підстав визначених пунктом 3 частини першої статті 236 КАС України, суд повинен належним чином проаналізувати ймовірні наслідки ухвалення Конституційним Судом України рішення за результатом розгляду справи, їхній взаємозв`язок із спірними правовідносинами, що є предметом розгляду в адміністративній справі, підставами позову, і відобразити відповідні висновки у своїй ухвалі.

У спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, пов`язаних із реалізацією Законів № 3668, № 1697, зупинення провадження в адміністративних справах до розгляду Конституційним Судом України питання щодо конституційності положень вказаного Закону може бути визнано доцільним за умов дійсної пов`язаності потенційного результату розгляду цього питання із фактичними обставинами адміністративної справи та належного обґрунтування судом необхідності такого зупинення.

Отже, тривале зволікання судами з розглядом вказаної категорії спорів, ставить під загрозу дотримання з боку України пункту 1 статті 6 Конвенції.

Таким чином, невиправдане зупинення провадження у справах даної категорії є неприпустимим та не відповідає завданням адміністративного судочинства.

За наведених вище обставини, колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі є необґрунтованим, підстави для його задоволенні відсутні.

Керуючись п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Конституційним Судом України скарг ОСОБА_2 , ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) частини першої статті 2 розділу І Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року №3668-VI, першого речення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України „Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VII.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Судді: А.Г. Федусик

О.В. Єщенко