Справа № 520/18249/21
Суддя: Севастьяненко К.О.
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 р. № 520/18249/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Севастьяненко К.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в призначенні пенсії від 06 квітня 2021 №76;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи за списком №2 з 02 вересня 1987 по 12 вересня 2003 та призначити, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 трудову пенсію на пільгових умовах за списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з моменту його звернення до управління із заявою про призначення трудової пенсії на пільгових умовах, тобто з 31 березня 2021;

-вирішити питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно не було зараховано до пільгового стажу за списком №2 періоди роботи позивача з 02 вересня 1987 по 12 вересня 2003 електрозварника та електрозварювальника на напівавтоматичних машинах. Позивач вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №76 від 06.04.2021 протиправним, таким що не відповідає чинному законодавству, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі.

Відповідач (Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області) надав відзив на позов, згідно якого зазначив, що у спірних правовідносинах діяв на підставі та у межах закону.

Відповідач (Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області) надав відзив на позов, згідно якого зазначив, що у спірних правовідносинах діяв на підставі та у межах закону.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі. Справа розглянута відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням перебування судді Севастьяненко К.О. у щорічній відпустці з 20.10.2021 по 30.10.2021.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Позивач звернувся 31 березня 2021 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зазначена заява була передана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області на розгляд Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Оскільки відповідь на заяву Позивача останньому тривалий час не надходила, він 01 червня 2021 року особисто звернувся до відділу обслуговування громадян № 17 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, де йому було надано лист від 01 червня 2021 року та копію рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (Відповідача-2) від 06 квітня 2021 року № 76 про відмову в призначенні пенсії.

Із зазначеного рішення вбачається, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2 відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю документів, уточнюючих характер робіт для зарахування стажу за Списком № 2. передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зі змісту зазначеного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в призначенні пенсії від 06 квітня 2021 року № 76 позивач не погоджується, вважає його протиправним та необгрунтованим. у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

З матеріалів справи судом встановлено наступне.

Згідно посвідчення зварника № 195/НА-14, виданого ОСОБА_1 , позивач отримав кваліфікацію зварника , згідно диплома № НОМЕР_1 .

Відповідно до виписки з наказу по Харківському монтажно-заготовлювальному виробництву № 11 від 04 січня 1994 року, "відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992, протоколів контрольних замірів на робочому місці шкідливих факторів Харківським ПДІ гігієни праці і профзахворювань Мінздраву України, карт умов праці і протоколу комісії з проведення атестації робочих місць, - умови праці електрозварника ОСОБА_1 підтверджують право на отримання пенсії на пільгових умовах згідно списку № 2".

Відповідно до записів трудовоїкнижки позивача, з 02 вересня 1987 року по 12 вересня 2003 року ОСОБА_1 безперервно працював електрозварником та електрозварником на напівавтоматичних машинах,

Страховий стаж позивача становить 35 років 9 місяців 17 днів, що не заперечується сторонами.

Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці. - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років па зазначених роботах.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (надалі по тексту також - № 1788-XII), що застосовується в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII згідно рішення Конституційного суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: "На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:…чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;…".

З 11.10.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», яким внесені зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі по тексту також - № 1058-IV).

Відповідно до п. 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV (у редакції, станом на час звернення позивача за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

За нормами ст. 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з приписами п. п. 2 п. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV, право на пільгову пенсію за віком мають чоловіки, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі по тексту також - Порядок № 637; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 , за спірний період наявні наступні записи на підтвердження пільгового стажу ОСОБА_1 :

- з 01.09.1981 - 24.07.1984 - проходив навчання на ХМЗЗ в ПТУ№1 м. Харкова;

- з 26.07.1984 - прийнятий на роботу в газоелектрозварювальники з розряду в ТЗЦ;

- з 03.04.1985 - звільнений у зв`язку з призовом на військову службу;

- з 02.09.1987 - прийнятий електрозварником 3 розряду в ТЗЦ;

- з 12.11.1991- присвоєно 4 розряд електрозварювальника полуавтоматичної сварки ТЗУ;

- з 01.04.1999 - прийнятий на посаду зварщика на напіавтоматичних машинах;

- з 12.09.2003 - звільнений за власним бажанням.

Водночас, трудова книжка не містить відомостей, що підтверджують право на пенсію на пільгових умовах, а саме: в яких умовах працювали особи, чи були вони зайняті певними роботами протягом повного робочого дня, характер виконуваних робіт, а також посилання на Список, яким передбачено ці роботи.

Разом з тим, суд зауважує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону № 1788-XII.

Так, згідно зі змістом п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Тому, суд приходить до висновку, що позивачем у повному обсязі надано достовірні відомості згідно трудової книжки, на підтвердження наявності відповідного стажу за спірний період.

Щодо незарахування до пільгового стажу (Список № 2) періоду роботи позивача з 02.09.1987 по 12.09.2003 електрозварником, суд зазначає наступне.

Підрозділом 33 розділу XXXIII Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах визначені посади електрогазозварника, зайнятого різанням та ручним зварюванням, електрозварник ручного зварювання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та також передбачає посади електрогазозварника, зайнятого різанням та ручним зварюванням та електрозварника ручного зварювання.

Тож, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що матеріалами справи та аналізом законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини підтверджується, що у спірний період з 02.09.1987 по 12.09.2003, позивач працював на посадах, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Судом береться до уваги те, що в матеріалах цієї справи наявне документальне підтвердження перебування позивача на посадах, що передбачені Списком 2, виконання ним робіт передбачених списком.

Таким чином, ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем необґрунтовано відмовлено в зараховуванні до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи позивача 02 вересня 1987 по 12 вересня 2003.

Щодо позовної вимоги зобов`язати відповідача призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах по Списку №2, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Прийняття рішення про призначення пенсії на пільгових умовах належить до повноважень відповідача.

Відповідно до Рекомендації Комітету Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням варто розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Pedersen and Baadsgaard проти Данії» від 17.12.2004, № 49017/99 зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, що їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї.

Під дискреційним повноваженням варто розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення у межах, визначених законодавством, та з урахуванням принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в призначенні пенсії від 06 квітня 2021 №76; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи за списком №2 з 02 вересня 1987 по 12 вересня 2003; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з моменту його звернення до управління із заявою про призначення трудової пенсії на пільгових умовах, тобто з 31 березня 2021, з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 243-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в призначенні пенсії від 06 квітня 2021 №76.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків,61022, ) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) період роботи за списком №2 з 02 вересня 1987 по 12 вересня 2003.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків,61022, ) призначити, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) пенсію на пільгових умовах за списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з моменту його звернення до управління із заявою про призначення трудової пенсії на пільгових умовах, тобто з 31 березня 2021, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків,61022, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження

Суддя Севастьяненко К.О.