Справа № 160/9888/20
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 160/9888/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року (суддя Кальник В.В.) у справі №160/9888/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення №0400-0319-8/10209 відділу з призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 19.03.2020 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 24.01.2020 р. пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно з пунктом а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-ХІІ, в редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення під 02.03.2015 №213-VПІ, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 рішенні №1-р/2020, як особі, яка працює повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці на підставі заяви про призначення пенсії, поданої в межах строку звернення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалась на те, що 17.03.2020 року звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1. На момент звернення їй виповнилося 46 років і 9 місяців. Однак, Листом від 19.03.2020 року відповідач повідомив про відмову в призначенні пенсії з підстав недосягнення позивачем віку, визначеного положеннями п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. При цьому відповідач повідомив, що право на пенсію на пільгових умовах позивач набуде в 48 років і 06 місяців. Позивач зауважувала, що з 23.01.2020 (дня прийняття Конституційним Судом рішення № 1-р/2020) в Україні існують два Закони, які одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком №1, а саме: пункт а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення у редакції до Закону України від 02.03.2015 №213-VІІІ та пункт 1 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у редакції Закону

України від 03.10.2017 №2148-VІІІ. Правила означених законів містять розбіжність при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 щодо вікового цензу, який складає 45 років за п. "а" ст.13 Закону 1788-XII та 48 років і 6 місяців (для жінок, що народилися з 01.04.1973 по 30.09.1973) за п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV. На переконання позивача під час вирішення питання призначення пенсії відповідач повинен був застосовувати приписи п. "а" ст.13 Закону 1788-XII, а не п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV, як то визначив відповідач, оскільки найбільш сприятливим для позивача при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 є підхід, коли віковий ценз має бути встановлений на рівні найменшої величини, тобто 45 років. З цих підстав, позивач вважала відмову відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 протиправною, у зв`язку з чим просила задовольнити позов.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність відмови відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 у відповідності до положень п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV як такій, що не досягла пенсійного віку. Такі висновки суд мотивував тим, що починаючи з 11.10.2017 року (дати набрання чинності Законом від 03.10.2017 №2148-VIII, яким доповнено Закон №1058-IV статтею 114) Закон №1058-IV, як спеціальний закон, є пріоритетним у правовідносинах щодо призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1. Оскільки Закон №1058-IV та Закон №2148-VIII є чинними, їх положення не визнано неконституційними, відтак, рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 впливає на право призначення пенсії на пільгових умовах, яке виникло до 11.10.2017. Встановивши, що позивачу виповнилось 45 років у 2018 році, суд вказав, що умови призначення їй пільгової пенсії мають визначатися на підставі Закону №1058-IV, а не на підставі п. "а" ст. 13 Закону 1788-XII, оскільки вона не досягла 45 років до 11.10.2017 (дату набуття чинності внесенням змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невірну правову оцінку обставин справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції, який погодився з позицією відповідача, щодо необхідності застосування в спірному випадку положень п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV. Позивач стверджує, що положення даної норми права не можуть бути застосовані при призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1, адже це суперечить принципам юридичної (правової) визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права та принципом адміністративного судочинства та положенням Конституції України, з урахуванням висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020. Позивач вказувала, що судом під час вирішення справи не взято до уваги те, що стаття 13 Закону України Про пенсійне забезпечення в редакції пункту 3 Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 підлягає застосуванню для осіб, які працювали до 01.04.2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, тоді як позивач, на час до 01.04.2015 року набула такого права. До 01.04.2015 року у позивача було 17 років стажу по Списку №1, а звернення до відповідача за призначенням пенсії відбулося після 23.01.2020 року.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до відділу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з метою призначення пенсії за віком по списку № 1.

До заяви було додано: копія паспорту та ідентифікаційного коду, трудова книжка НОМЕР_1 , довідка про навчання №501 від 13.03.2020 та №519 від 17.03.2020 в «Учбово-курсовому комбінаті виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Павлоградвугілля», пільгова довідка №177 від 17.03.2020 за період роботи на шахті «Тернівська» ВСП «Шахтоуправління «Павлоградське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-0319-8/10209 від 19.03.2020 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недосягненням необхідного пенсійного віку. Як зауважив орган ПФУ, право на пенсію на пільгових умовах позивач набуде в 48 років і 6 місяців. Також, зазначив, що пільговий стаж роботи позивача на посадах, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 станом на 17.03.2020 складає 21 рік 2 місяці 14 днів, загальний стаж роботи складає 28 років 6 місяців 1 день.

Жодних зауважень щодо змісту поданих позивачем документів Лист відповідача не містить.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1, позивач звернулась до суду з цим позовом.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Так, судом встановлено, та не заперечується учасниками справи, що підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1, за поданою нею заявою, слугували висновки органу ПФУ щодо недосягнення позивачем пенсійного віку, передбаченого п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV.

Наявність у позивача загального страхового стажу, в тому числі пільгового, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1, відповідачем не заперечується.

Отже, спірним у цій справі є досягнення позивачем необхідного віку, який би давав останній право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1.

Так, позивач вказує на те, що на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 вона досягла 45-річного віку, що у відповідності до положень статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, в редакції до внесення змін Законом №213-VIII, згідно якої однією з умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 визначено досягнення 45 років (для жінок), та з огляду на наявний стаж роботи, в тому числі пільговий, дає право позивачу на призначення спірної пенсії.

За позицією відповідача, у спірному випадку застосуванню підлягають положення п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII, згідно якої до досягнення віку, встановленого абз.1 цього пункту, право на пенсію пільгових умовах мають жінки, які народилися з 01.04.1973 по 30.09.1973 по досягненню ними 48 років і 6 місяців. Оскільки на час звернення позивача за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 остання не досягла вказаного віку, то підстави для призначення їй спірної пенсії відсутні.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з пунктом а статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Законом №213-VIII, який набув чинності 01.04.2015, збільшено раніше передбачений пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 45 років до 50 років із одночасним запровадженням правила поетапного збільшення показника вікового цензу.

Законом №2148-VIII від 03.10.2017 року, текст Закону №1058-IV доповнений, зокрема, статтею 114, згідно із п. 1 ч. 2 якої на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 48 років і 6 місяців з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року.

Вказана норма застосовується з 01.10.2017 року.

Отже, з 01.10.2017 року правила призначення пенсій за Списком №1 почали регламентуватись одночасно двома законами, а саме: пунктом а статті 13 Закону №1788-XII у редакції Закону №213-VIII від 02.03.2015 року та пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV від 09.07.2003 року у редакції Закону №2148-VIII від 03.10.2017 року.

Такий стан правового регулювання існував до прийняття Конституційним Судом України рішення від 23.01.2020 року №1-р/2020 у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III Прикінцеві положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року №213-VIII.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

З вищевикладеного слідує, що з 23.01.2020 року в Україні існують два закони, які одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком №1, а саме: пункт а статті 13 Закону №1788-XII в редакції згідно із Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року, та пункт 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV від 09.07.2003 року в редакції Закону №2148-VIII від 03.10.2017 року.

Відносно позивача, правила означених законів містять розбіжність у величині показника вікового цензу, який складає 45 років за пунктом а статті 13 Закону №1788-XII в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року, та 48 років і 6 місяців за пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII.

Суд апеляційної інстанції, погоджуючись із позицією позивача, вважає, що у межах спірних правовідносин слід віддати перевагу у правозастосуванні найбільш сприятливому для позивача закону, а саме положенням пункту а статті 13 Закону №1788-XII в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року.

Така правова позиція відповідає правовим висновкам, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2021 року у зразковій справі №360/3611/20. В даному судовому рішенні Суд вказав на наявність колізії між нормами Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Суд зазначав, що оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, то вони вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі Щокін проти України). У цьому випадку, за висновками Суду, застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Таким чином, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Судом встановлено, що станом на 31.01.2020 загальний страховий стаж позивача становив 28 років 06 місяців 01 день, в тому числі пільговий стаж за Списком №1 21 рік 02 місяці 14 днів (згідно витягу з програмного комплексу ІКІС ПФУ ППВП, а.с.26, а також зазначено у спірному рішенні відповідача).

Відтак, за встановлених фактичних обставин справи, з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що позивач, яка на час звернення із заявою про призначення пенсії (17.03.2020) досягла повних 46 років, з огляду на наявний загальний страховий та пільговий стаж, набула право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

Тому спірне рішення органу ПФУ №0400-0319-8/10209 від 19.03.2020 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, підстави для прийняття якого пов`язані виключно з недосягненням позивачем пенсійного віку, визначеного пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV, є протиправним, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині, відповідно задоволенню.

За загальним правилом пенсія призначається з дня звернення за пенсією (ст.45 Закону № 1058-ІV, стаття 83 Закону № 1788-ХІІ).

З метою відновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких позивач звернулась до суду, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з дня подання нею заяви до пенсійного органу 17.03.2020.

У даному випадку, задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Позовні вимоги про призначення пенсії з 24.01.2020 (з дня наступного після ухвалення Конституційним Судом України рішення у справі №1-р/2020) не можуть бути задоволенні з огляду на те, що із заявою про призначення пенсії позивач звернулася лише 17.03.2020.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржуване рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та ухвалити нову постанову про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року по справі №160/9888/20 - скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-0319-8/10209 від 19.03.2020 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах визнати протиправним та скасувати.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 17 березня 2020 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно з пунктом а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-ХІІ, в редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення під 02.03.2015 №213-VIII, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 рішенні №1-р/2020, як особі, яка працює повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці на підставі заяви про призначення пенсії, поданої 17.03.2020.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених ч.5 ст.291 КАС України.

Повний текст постанови складено 29.12.2021р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк