Справа № 160/18033/21
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині відмови у зарахуванні до загального трудового стажу роботи ОСОБА_1 весь період її роботи в районах Крайньої Півночі в розрахунку один рік за півтора - незаконними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з дати подання заяви, тобто з 14 червня 2021 року, перерахунок призначеної їй пенсії та зарахувати до загального трудового стажу її роботи період роботи з 19 листопада 1980 р. - по 23 червня 1988 р. в Магаданському обласному управлінні хлібопродуктів, а також з 06 липня 1988 р. - по 06 лютого 1994 року у Магаданській телеграфно-телефонній станції (TTC) Магаданського обласного виробничо-технічного управління зв`язку (ВТУЗ) у полуторному розмірі, тобто один рік роботи на зазначених вище підприємствах - за півтора роки роботи в звичайних умовах.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка працювала у спірні періоди в районі Крайньої Півночі, у зв`язку з чим стаж роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, що прирівнюються до районів Крайньої півночі, враховується з 01.03.1960 року у полуторному розмірі (один рік за півтора роки). Позивачем було подано заяву про перерахунок пенсії із зарахуванням до загального трудового стажу період роботи в районах Крайньої Півночі, у розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі за півтора роки роботи в нормальних умовах. Проте, листом, відповідач повідомив, що стаж роботи в районах Крайньої Півночі обчислено в одинарному розмірі, оскільки на думку відповідача, у наданих довідках відсутня інформацію про укладання з позивачем та підприємством трудових договорів на визначений термін. Позивач вважає, що відповідачем безпідставно не було обчислено у полуторному розмірі весь період роботи в районах Крайньої Півночі.
Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
11.11.2021 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що з позовними вимогами не погоджується, що вони є необґрунтованими з наступних підстав. За документами, наданими для призначення пенсії за віком, загальний стаж позивачу зараховано по 31.03.2021 року і складає 41 рік 2 місяці 18 днів. Щодо зарахування до загального стажу роботи трудової діяльності у районах Крайньої Півночі в полуторному розмірі, ГУПФУ зазначає, що пільгове обчислення стажу роботи проводиться на підставі документів (трудової книжки, письмового трудового договору або довідок, в яких зазначено, що заявником укладалися трудові договори про роботу в районах Крайньої Півночі, та користування пільгами). Документи, що підтверджували б укладання позивачем з підприємством трудових договорів на визначений термін в районах Крайньої Півночі до Головного управління надано не було. Таким чином, для зарахування позивачу періодів роботи з 19.11.1980 по 23.06.1988 та з 06.07.1988 по 06.02.1994 до стажу в районах Крайньої Півночі у полуторному розмірі відсутні.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 28.04.2021 року призначено пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Листом від 12.07.2021 року «Про розгляд звернення», Відділом розгляду звернень управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Дніпропетровській області розглянуто звернення ОСОБА_1 про пільгове обчислення страхового стажу для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої півночі та повідомило, що оскільки будь-які документи, що підтверджували б укладання з підприємством трудових договорів на визначений термін, в пенсійній справі відсутні стаж роботи в районах Крайньої Півночі обчислено в одинарному розмірі .
Не погоджуючись з відмовою відповідача в обрахуванні її стажу роботи в районах Крайньої Півночі у полуторному розмірі, позивач звернулась до суду з даним позовном.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до п.5 розд. ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.
Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».
Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.
Відповідно до п.4-5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.
Пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до пункту 7 параграф "б" цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
При цьому, п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 1 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР № 1029 від 10 листопада 1967 року.
Спору, що місцевість, де працював позивач, відносилась до місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, між сторонами не існує.
Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 від 02.08.1979р.:
Магаданське обласне виробниче управління хлібопродуктів
- 19.11.1980 рік прийнято ст.бухгалтером (наказ №66/к від 19.11.1980р.);
- 14.06.1988 рік переведено бухгалтером групи обліку товарів в дорозі (наказ №105/к від 14.06.1988р.);
23.06.1988 рік звільнено за власним бажанням (наказ №113/к від 23.06.1988р.);
Магаданська телеграфно-телефонна станція:
- 06.07.1988 рік прийнята ученицею телефоністки міжміської телефонної станції (наказ №621/к від 06.07.1988р.);
- 01.12.1988 рік надано кваліфікацію телефоніста 3 класу міжміської телефонної станції (наказ №997/к від 25.11.1988р.);
- 07.02.1990 рік надано кваліфікацію телефоніста 2 класу міжміської телефонної станції (наказ №631/к від 08.02.1990р.);
- 06.02.1994 рік звільнено через догляд за дитиною у віці до 14 років ст.31 КзпП РФ (наказ №18/к від 17.01.1994р.).
Крім того, до матеріалів справи позивачем додані наступні довідки, які також містяться в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 .
Згідно довідки від 31.08.2005 року №4/162 яка видана ОСОБА_1 ВАТ «Магаданхлібпродукт», у відповідності до постанови Ради Міністрів СРСР від 1967 року №1029, Магаданська область відносить до районів Крайньої Півночі.
Згідно довідки від 31.08.2005 року №4/163 яка видана ОСОБА_1 ВАТ «Магаданхлібпродукт», в тому, що вона дійсно працювала в Магаданському обласному управлінні хлібопродуктів з 19.11.1980 року по 23.06.1988 рік за трудовими договорами о праці в районах Крайньої Півночі.
Згідно довідки від 31.08.2005 року №4/164 яка видана ОСОБА_1 ВАТ «Магаданхлібпродукт», в тому, що вона працювала в Магаданському обласному управлінні «Мааданхлібопродукт» з 19.11.1980 (наказ №66-к від 19.11.1980р.) на посаді старшого бухгалтера, з 14.06.1988 (наказ 105-к від 14.05.1988р.) на посаді бухгалтера групи обліку товарів в дорозі, з 23.06.1988 (наказ 113-к від 23.06.1988) звільнена.
Згідно довідки №А/581 від 06.07.2005 року Магаданського філіалу Дальзв`язок ВАТ «Далекосхідної компанії електрозв`язку», ОСОБА_1 дійсно працювала повний робочий день, повний робочий тиждень за строковим трудовим договором на посаді учениці телефоніста, телефоніста міжміської телефонної станції Магаданської телеграфно-телефонної станції Магаданського обласного виробничо-технічного управління зв`язку в період з 06.07.1988 року по 06.02.1994 рік. Наказ про прийняття на роботу №621/к від 06.07.1988 року, наказ про звільнення №18/к від 17.01.1994 року.
Підпунктом "д" пункту 5 Указу Президії ВР СРСР від 10.02.1960 регламентовано, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.
Указом Президії ВР СРСР від 29.09.1967 було скорочено тривалість трудового договору, який надає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, а саме: зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком та по інвалідності, виключно працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей країни за умови укладення ними трудового договору про роботу в цих районах строком на три роки.
Пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.
Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу 1 Інструкції № 530/П-28, пільги, встановлені Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" і від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, що працюють з районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", надаються всім робочим і службовцям (в тому числі місцевим жителям і іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних і громадських підприємств, установ, організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".
Системний аналіз вказаних положень дає підстави дійти висновку, що достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців) є сукупність наступних обставин: 1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях; 2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії ВР СРСР від 10.02.1960 та від 29.09.1967 та Постановою № 148.
При цьому, основним документом, підтверджуючим факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях є її трудова книжка, а також ці обставини можуть підтверджуватися й іншими документами, зокрема, архівною довідкою.
Суд зазначає, що з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07 червня 2018 року у справі № 173/637/17, від 03 липня 2018 року у справі № 302/662/17-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 554/1723/17, від 21 серпня 2019 року у справі №750/1717/16-а.
Вищезазначеними записами у трудовій книжці, а також архівними довідками підтверджено, що ОСОБА_1 працювала у період з 19 листопада 1980 р. - по 23 червня 1988 р. в Магаданському обласному управлінні хлібопродуктів, а також з 06 липня 1988 р. - по 06 лютого 1994 року у Магаданській телеграфно-телефонній станції (TTC) Магаданського обласного виробничо-технічного управління зв`язку (ВТУЗ) Магаданської області, тобто в районі Крайньої Півночі.
Крім того, у п. 2 Розділу 1 Інструкції № 530/П-28 чітко вказано, що пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26.09.1967, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.
Проте, судом встановлено, що у вказаних архівних довідках зазначено, що ОСОБА_1 працювала на підставі трудових договорів укладених з цими підприємствами.
За таких обставин, наявні достатні та необхідні правові підстави для зарахування деяких періодів роботи до трудового стажу ОСОБА_1 із застосуванням пільгового коефіцієнту - один рік за один рік і шість місяців.
За загальним правилом, діями суб`єкта владних повноважень є сукупність вчинків здійснених у межах наданих чинним законодавством повноважень. Отже, під протиправними діями суб`єкта владних повноважень слід розуміти активну форму поведінки, пов`язану з виконанням дій, які такий суб`єкт не мав права вчинювати відповідно до його повноважень, за відсутності обставин, з якими пов`язана необхідність вчинення певної дії або з порушенням процедури.
До адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено, оскільки підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу саме позивача. При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення можливості чи неможливість реалізації її законного права та/або виникнення додаткового обов`язку.
В даному випадку, права позивача порушуються не діями Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині відмови у зарахуванні до загального трудового стажу роботи ОСОБА_1 весь період її роботи в районах Крайньої Півночі в розрахунку один рік за півтора, а саме відмовою зарахувати в кратному розмірі роботи ОСОБА_1 з 19 листопада 1980 р. - по 23 червня 1988 р. в Магаданському обласному управлінні хлібопродуктів, а також з 06 липня 1988 р. - по 06 лютого 1994 року у Магаданській телеграфно-телефонній станції (TTC) Магаданського обласного виробничо-технічного управління зв`язку (ВТУЗ) Магаданської області викладеною в листі від 12.07.2021 року «Про розгляд звернення», у зв`язку з чим суд вважає необхідним залишити вимоги про визнання протиправними дій без задоволення.
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
На підставі зазначеного, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивачів, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною та скасувати відмову в застосуванні пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців) період роботи в районах Крайньої Півночі, викладену в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 12.07.2021 року «Про розгляд звернення».
Щодо позовної вимоги про зарахування до загального трудового стажу її роботи період роботи з 19 листопада 1980 р. - по 23 червня 1988 р. в Магаданському обласному управлінні хлібопродуктів, а також з 06 липня 1988 р. - по 06 лютого 1994 року у Магаданській телеграфно-телефонній станції (TTC) Магаданського обласного виробничо-технічного управління зв`язку (ВТУЗ) у полуторному розмірі, тобто один рік роботи на зазначених вище підприємствах - за півтора роки роботи в звичайних умовах, суд зазначає наступне.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (частина друга статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач має право на застосування пільг, передбачених пунктом 5 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV, для перерахунку пенсії шляхом зарахування до страхового стажу періоду роботи з 19 листопада 1980 р. - по 23 червня 1988 р. в Магаданському обласному управлінні хлібопродуктів, а також з 06 липня 1988 р. - по 31 грудня 1990 року у Магаданській телеграфно-телефонній станції (TTC) Магаданського обласного виробничо-технічного управління зв`язку (ВТУЗ) в полуторному розмірі.
З вище зазначених підстав, суд дійшов висновку про протиправність відмови відповідача, яка полягала в не зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду роботи з 19.11.1980 р. по 23.06.1988 р. та з 06.07.1988 р. по 31.12.1990 р. в Магаданській області, який підтверджується записами трудової книжки та архівними довідками.
При цьому, оскільки положеннями пункту 5 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України № 1058-IV надано право на зарахування до страхового стажу періоду роботи виключно до 01.01.1991 року, підстави для задоволення позовних вимог в частині зарахування до загального трудового стажу її роботи період роботи після 31.12.1990 року (до 06.02.1994 року) у полуторному розмірі - відсутні.
Відповідно до ч.4 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.
З огляду на характер вищенаведеної норми, пенсія позивача підлягає перерахунку, із врахуванням періоду її роботи з 19.11.1980 р. по 23.06.1988 р. та з 06.07.1988 р. по 31.12.1990 р. в районах Крайньої Півночі, з 01.06.2021р., оскільки ОСОБА_1 зверталася із заявою про перерахунок пенсії 14.06.2021р.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково.
Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 908,00 грн.
Отже, відповідно до положень ст.139 КАС України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати відмову у зарахуванні до загального трудового стажу роботи ОСОБА_1 періоди її роботи в районах Крайньої Півночі в розрахунку один рік за півтора, викладену в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 12.07.2021 року «Про розгляд звернення».
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 цього Кодексу.

Суддя Д.В. Сидоренко