Справа № 334/4752/21
Суддя: Бредіхін Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 08.11.2021
Справа № 334/4752/21
Провадження № 2-а/334/94/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Бредіхіна Ю.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача: інспектора молодшого лейтенанта поліції першої роти першого батальйону УПП в Запорізькій області Заярного Іллі Олександровича про визнання дій протиправними та скасування постанови,

встановив:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов вказаний позов, в якому позивач просить скасувати постанову від 23.01.2021 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування підстав звернення до суду позивач посилається на те, що відносно нього складено постанову від 23.01.2021 року серії ЕАН №3701633, за змістом якої відповідач не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 чим порушив вимоги пункту 8.4.в ПДР України.

Позивач із зазначеною постановою не погоджується, оскільки оскаржувана постанова винесена з численними порушеннями законодавства: йому не були роз`ясненні його права та обов`язки, позбавлено права на правову допомогу, позбавлено права бути присутнім під час складення постанови, у постанові не зазначено відомості про технічний засіб, яким здійснювалось фото або відеозапис, в постанові не вказано наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

Відповідача відзив на позов не подав.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають значення для вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідно до Конституції України і Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський під час виконання своїх службових обов`язків зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до встановлених процедур і довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Суд дійшов висновку про те, що відповідачем рішення, якого оспорюється позивачем, прийнято на підставі, у межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Рішення прийнято з використанням повноваження з тою метою, з якою це повноваження надане зазначеному суб`єкту владних повноважень.

З приводу доводів позивача щодо порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Особа позивача, як водія транспортного засобу встановлена працівником поліції безпосередньо після зупинки транспортного засобу та пред`явлення ним документів.

Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивач не надав, його позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку інспектора, що не було встановлено підтверджено. По суті, позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому його вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Інші доводи позивача щодо незаконності постанови носять виключно формальний характер та не спростовують факту скоєння правопорушення.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів з приводу порушень інспектором поліції прав позивача під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Відсутність факту правопорушення, позивач доводить своїми ж поясненнями.

Крім того, згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 у справі № 724/716/16-а, відповідачем у справах про оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП працівники органів і підрозділів Національної поліції (поліцейські) при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції, тому належним відповідачем у справі щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинен бути відповідний орган Національної поліції.

З наведеної норми випливає, що суб`єктом владних повноважень, який розглядає справу про адміністративне правопорушення і виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, є відповідний орган в особі конкретної посадової особи, а тому відповідач - поліцейський, який є посадовою особою вказаного органу, є неналежним відповідачем по справі.

Належним відповідачем у справі щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, є УПП в Запорізькій області.

Керуючись статтями 241-246, 286 КАС України,суд -

вирішив:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до відповідача: інспектора молодшого лейтенанта поліції першої роти першого батальйону УПП в Запорізькій області Заярного Іллі Олександровича про визнання дій протиправними та скасування постанови.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін