Справа № 815/215/17
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/215/17
29 грудня 2021 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Вовченко O.A., суддів Юхтенко Л.Р. та Єфіменко К.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Державної фіскальної служби України про заміну сторони у виконавчому провадженні,-
ВСТАНОВИВ:
05 січня 2017 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області, в якому позивач просив суд: визнати протиправним та скасувати наказ Державної фіскальної служби України від 30.11.2016 року №541-ДФС України про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Державної податкової інспекції у м. Южному Головного управління ДФС в Одеській області у зв`язку зі зміною організаційної структури та скорочення штатної чисельності, п.1 ст.40 КЗпП України; поновити його на рівнозначній посаді - заступника начальника - начальника Южненського відділення Комінтернівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області; стягнути з ГУ ДФС в Одеській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу.
09 березня 2017 року усною ухвалою, внесеною до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі в якості 3-х осіб заступника начальника - начальника Южненського відділення Комінтернівської ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області Лєгостаєва В.Ю., Лиманську ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області.
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області, за участю 3-х осіб: заступника начальника-начальника Южненського відділення Комінтернівської ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області Лєгостаєва В.Ю., Лиманської ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області відмовлено повністю.
Постановою Верховного Суду від 25 червня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
10 вересня 2020 року усними ухвалами, внесеними до протоколу судового засідання: залучено до участі у справі в якості других відповідачів Державну податкову службу України та Головне управління ДПС в Одеській області; задоволено клопотання представника позивача та замінено третіх осіб Лиманську ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області на Южненське управління Головного управління ДПС в Одеській області та заступника начальника - начальника Южненського відділення Комінтернівської ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області Лєгостаєва В.Ю. - на начальника Южненської державної податкової інспекції Южненського управління Головного управління ДПС в Одеській області Лєгостаєва Владислава Юрійовича та визначено розгляд справи розпочати спочатку.
1. Визнати протиправним та скасувати наказ Державної фіскальної служби України від 30.11.2016 року №541-ДФС України про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Державної податкової інспекції у м. Южному Головного управління ДФС в Одеській області у зв`язку із зміною організаційної структури та скорочення штатної чисельності, п. 1 ст. 40 КЗпП України;
2. Поновити ОСОБА_1 на рівнозначній посаді - начальника Южненської ДПІ Южненського управління ГУ ДПС в Одеській області;
3. Стягнути з ГУ ДФС в Одеській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2017 року: апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року скасовано; ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково; визнано протиправним та скасовано наказ № 3806-о від 30.11.2016 року Державної фіскальної служби України про звільнення ОСОБА_1 , та наказ №541-о від 30 листопада 2016 року в.о. начальника ГУ ДФС в Одеській області про звільнення ОСОБА_1 ; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника державної податкової інспекції у м. Южному Головного управління ДФС в Одеській області; стягнуто з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 20 грудня 2016 року по 09 листопада 2021 року у розмірі 118815,51 грн. (сто вісімнадцять тисяч вісімсот п`ятнадцять гривень п`ятдесят одна копійка); в задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

24.12.2021 до суду від Державної фіскальної служби України за вх. №76770/21 надійшла заява про заміну сторони у виконавчому провадженні з Державної фіскальної служби України на правонаступника Державну податкову службу України, яке з посиланням на Постанову Кабінету Міністрів України 18.12.2018 №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» обґрунтовано тим, що Державна податкова служба України та Державна митна служба України є правонаступниками завдань та функцій, майна, прав та обов`язків реорганізованої ДФС у відповідних сферах діяльності.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно, у зв`язку з чим судом продовжено розгляд заяви у письмовому провадженні, оскільки відсутня потреба заслухати свідка чи експерта.

Вирішуючи заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно зі ст. 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником (ч.1). Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду (ч.2). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч.4).

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074 затверджено Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 5, 6 вказаного Порядку, орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам.

Підставами для залучення до участі у справі правонаступника сторони суб`єкта владних повноважень є або припинення суб`єкта владних повноважень в результаті реорганізації чи ліквідації, або повне чи часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень до іншого (іншим) внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Отже положення КАС України, на відміну від чинного цивільного чи господарського процесуального законодавства, не пов`язують процесуальне правонаступництво з обов`язковою наявністю факту припинення юридичної особи. Ключовим за правилам КАС України є доведення обставин вибуттям сторони - суб`єкта владних повноважень з відносин, щодо яких виник спір.

Такі правила КАС України встановлені виходячи із специфіки публічно-правових відносин, а саме: з тією обставиною, що повноваження відповідних державних органів не є статичними і можуть передаватись від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства. При цьому такий перехід може не збігатися у часі з юридичним припиненням суб`єкта владних повноважень унаслідок реорганізації чи ліквідації.

Тобто, якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі розпорядчим актом Кабінету Міністрів України його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень.

Якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень.

Вказані висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 13.10.2021 у справі №803/130/16.

Суд зазначає, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Установлено, що ДФС України продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Питання Державної податкової служби» від 21 серпня 2019 року № 682-р Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів України щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою України покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до Наказу ДПС України «Про початок діяльності Державної податкової служби України» від 28 серпня 2019 року №36 розпочато виконання ДПС України функцій і повноважень ДФС України, що припиняється.

З матеріалів справи слідує, що 17 травня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено записи про державну реєстрацію ДПС України як юридичної особи, та про внесення рішення засновників (учасників) ДФС України щодо припинення такої як юридичної особи в результаті реорганізації.

Проте запис про припинення ДФС України у Реєстрі на момент вирішення даної заяви відсутній.

Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року №1200 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №682-р свідчать про компетенційне адміністративне (публічне) правонаступництво ДПС України, тобто про перехід до ДПС України функцій ДФС України у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску.

Суд зазначає, що предметом розгляду даної справи була правомірність наказу Державної фіскальної служби України від 30.11.2016 року №541-ДФС України про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Державної податкової інспекції у м. Южному Головного управління ДФС в Одеській області у зв`язку із зміною організаційної структури та скорочення штатної чисельності, п. 1 ст. 40 КЗпП України та поновлення ОСОБА_1 на рівнозначній посаді - начальника Южненської ДПІ Южненського управління ГУ ДПС в Одеській області та що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2017 року зокрема стягнуто з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 20 грудня 2016 року по 09 листопада 2021 року у розмірі 118815,51 грн. (сто вісімнадцять тисяч вісімсот п`ятнадцять гривень п`ятдесят одна копійка).

У такому даній справі заміна ДФС України як відповідача може мати місце виключно у випадку фактичного її вибуття унаслідок припинення.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Ураховуючи, що суть спору у цій справі не стосується публічно-владних функцій, що були передані ДПС України, і на момент вирішення судами питання про заміну відповідача до Реєстру не був унесений запис про припинення ДФС України, підстави для заміни ДФС України на ДПС України відсутні.

Аналогічна за своєю суттю правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі № 826/9815/18, від 14 квітня 2021 року у справі № 826/14904/18, від 13 травня 2021 року у справі № 826/2850/17, від 03 червня 2021 року у справі № 640/19105/19, від 13 жовтня 2021 року у справі №803/130/16.

Відтак, у задоволенні заяви ДФС України про заміну сторони виконавчого провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст.52, 205, 241-245, 248, 256, 295, 379 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державної фіскальної служби України про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Вовченко О.А.

Суддя Юхтенко Л.Р.

Суддя Єфіменко К.С.