Справа № 240/12036/21
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 113040000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Капинос О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Управління Держпраці у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкспромгаз" про застосування заходів реагування,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулось Управління Держпраці у Житомирській області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкспромгаз", в якому просить застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду, а саме заборонити виконання робіт підвищеної небезпеки, експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки в частині: АЗС: Житомирська область, селище міського типу Ємільчине, вулиця Соборна, 2, до усунення порушень зазначених в акті перевірки від 28 травня 2021 року № 958/12.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав що за результатами проведеної перевірки дотримання відповідачем вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, виявлені порушення, що створюють загрозу життю працівників підприємства, що є підставою для застосування до відповідача заходів реагування.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи та встановлено відповідачу строк для надіслання відзиву на адміністративний позов.
Відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що відповідачем самостійно було усунуто зазначені вище порушення, а саме: розроблено декларацію безпеки та повідомлення про результати ідентифікації об`єкти підвищеної небезпеки за адресою: Житомирська обл., смт. Ємільчине, вул. Соборна, 2. Номер об`єкта підвищеної небезпеки - 05, клас підвищеної небезпеки - 2. Кга об`єкта підвищеної небезпеки у Державному реєстрі об`єктів підвищеної небезпеки: 18:.39755730,05.2.; присвоєно реєстраційний номер декларації безпеки у Державному реєстрі об`єктів підвищеної небезпеки - 18.39755730.05.2 Д; підприємством вжито заходи та здійснюється контроль за електрообладнанням і електропроводкою на АЗС один раз на місяць. Відтак, всі порушення усунуто.
Частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до положень частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог статті 7 Закону № 877-У результати проведеної перевірки оформлені актом від 28 травня 2021 року № 958/12.
Відповідно до опису виявлених порушень вимог законодавства зазначених у таблиці Акту перевірки суб`єкта господарювання зафіксовані такі основні порушення, які створюють загрозу життю працівників підприємства:
суб`єктом господарювання, у власності або користуванні якого є об`єкти підвищеної небезпеки, не організовано розроблення і складання декларацій безпеки об`єктів підвищеної небезпеки та її надання разом з позитивними висновками експертизи територіальним органам Держпраці;
електрообладнання і електропроводки у вибу хонебезпечних зонах не піддаються зовнішньому огляду не менше одного разу на три місяці.
Вважаючи вказані порушення такими, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V).
Абзацом 2 статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 877-V) визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно зі пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (зі змінами та доповненнями, далі - Положення), Державна служба України з питань праці (Держпраці) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Основними завданнями Держпраці, зокрема, є реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб (підпункт 1 пункту 3 Положення).
В силу приписів пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю; здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань.
Пунктом 7 Положення визначено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.
Відповідно до абзаців 1-2 частини першої статті 39 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 № 2694-XII, із змінами та доповненнями, (далі Закон № 2694-XII), посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право безперешкодно відвідувати підконтрольні підприємства (об`єкти), виробництва фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та здійснювати в присутності роботодавця або його представника перевірку додержання законодавства з питань, віднесених до їх компетенції.
Частиною 7 ст. 7 цього Закону передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
З огляду на викладені положення Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та Закону України "Про охорону праці", підставою для звернення з позовом до суду про застосування заходів реагування є виявлення органом нагляду (контролю) порушення вимог законодавства, про що зазначається в акті перевірки.
Щодо наявності підстав для вжиття відповідних заходів, про які просить заявник, суд зважає на те, що в силу правил статті 39 Закону України "Про охорону праці" передумовою заборони, зупинення, припинення, обмеження експлуатації підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуску та експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт є створення суб`єктом господарювання загрози життю.
Отже, підставою для застосування відповідних заходів реагування є порушення суб`єктом господарювання законодавства про охорону праці, яке створює загрозу життю та здоров`ю людей та у подальшому може призвести до тяжких наслідків.
Згідно із ч.1 ст.4 Закону № 2694-XII, державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням.
У п. 7 ст. 7 Закону № 877-V передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
За приписами абз.5 ст.39 Закону України "Про охорону праці" посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.
Серед іншого, суд зазначає, що такий захід реагування залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень, носить превентивний характер, що спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
Разом з тим, матеріали справи свідчать, що відповідачем на усунення виявлених порушень розроблено декларацію безпеки та повідомлення про результати ідентифікації об`єкти підвищеної небезпеки за адресою: Житомирська обл., смт. Ємільчине, вул. Соборна, 2. Номер об`єкта підвищеної небезпеки - 05, клас підвищеної небезпеки - 2. Кга об`єкта підвищеної небезпеки у Державному реєстрі об`єктів підвищеної небезпеки: 18:.39755730,05.2.; присвоєно реєстраційний номер декларації безпеки у Державному реєстрі об`єктів підвищеної небезпеки - 18.39755730.05.2 Д; підприємством вжито заходи та здійснюється контроль за електрообладнанням і електропроводкою на АЗС один раз на місяць.
На підтвердження факту усунення порушень, надано копію листа позивача щодо розгляду повідомлення про результати ідентифікації та декларації безпеки об`єкта підвищеної небезпеки від 05.07.2021 р. за № 4408 та копію акта опосвідчення стану безпеки електроустановок споживачів у смт, Ємільчине, вул. Соборна, 2 від 19.07.2021 р. № 3.
Позивач заперечень з приводу наданих доказів та усунення порушень відповідачем не надав до суду.
Відповідно до п.5 ст.4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Зважаючи на те, що суду надано докази на підтвердження усунення виявлених порушень та жодних заперечень з даного приводу не надходило суд вважає, що відповідачем порушення усунуто, тому відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос