Справа № 420/16035/21
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., представника позивача адвоката Сінгаєвського А.О., відповідач - не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо перерахунків ОСОБА_1 пенсії 31.08.2006 р., 17.10.2008 р., і 24.02.2021 р., зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії з 31.08.2006 р., при цьому розрахунку:

- розрахувати індивідуальний коефіцієнту заробітку, виходячи з показників за період з 01.07.1995 р. по 01.01.2004 р.;?

- включити з розрахунку заробітку неповно відпрацьовані позивачем місяці, а саме: 10-12.2002 р., 01-09.2003 р., 01-09.2004 р., 12.2004 р., 01-03.2005 р., 06-10.2005 р., 02- 04.2006 р., 06.2006 р.;

- розрахувати доплату за понаднормативний стаж відповідно до абз.2 ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в т.ч. з 24.02.2021 р. в розмірі 566,08 грн. із розрахунку: (1769 х 1%) х 32.

- провести доплату різниці в пенсії між нарахованими та фактично виплаченими розмірами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 17.01.2002 р. він є пенсіонером і отримує пенсію за віком.

Позивач вказує, що йому при розрахунку розміру пенсiї її розмiр було зменшено шляхом протиправних дій відповідача.

Як вказує позивач, йому 01.01.2004 р. було здійснено перерахунок по страховій формулі у зв`язку із впровадженням пенсійної реформи.

З цього часу, як працюючому пенсіонеру, на думку позивача, відповідач мав періодично здійснювати перерахунки пенсії у зв`язку із збільшенням стажу («по стажу»).

Натомість, як вважає позивач, всупереч мети таких перерахунків - збільшення розміру пенсії, з метою заниження її розміру ПФУ здійснював перерахунки «по стажу і заробітній платі».

Так, при перерахунку від 31.08.2006 р. індивідуальний коефіцієнт заробітку для обчислення розраховано в розмірі 3,86827, а при перерахунку від 17.10.2008 р. вiн же склав 3,16376, тобто зменшився на 0,7, що значно зменшило розмір пенсії позивача.

Також, позивач звертає увагу суду, що вiдповiдач здiйснив перерахунок пенсії 31.08.2006р. з власної ініціативи.

Як вказує позивач, 13.10.2008 р. перерахунок було здійснено начебто за ініціативою та на підставі заяви ОСОБА_1 . При цьому, позивач звернувся до ПФУ із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із додатковим стажем, що підтверджується тим фактом, що до заяви було подано довідку про трудовий стаж. Проте співробітники ПФУ запевнили, що необхідно дописати «та заробітку», мовляв, що якщо перерахунок по заробітку не збільшить розмір пенсії, а тим більше зменшить, його не будуть проводити оскільки це стала практика.

Позивач вважає, що позивач був свідомо введений в оману співробітниками ПФУ з метою прикриття протиправних дій щодо незаконного перерахунку пенсії за заробітком від 31.08.2006р. i створення враження законностi перерахунку 13.10.2008 р. Описані обставини підтверджуються тим, що до заяви не була додана довідка про заробіток.

Крім того, позивач зазначає, що в подальшому (25.10.2010 р., 24.02.21 р.) ПФУ, здійснюючи перерахунок пенсії по стажу, не здійснював перерахунків по заробiтнiй платi, оскільки зменшення розміру пенсiї було б зовсім помітним. Зазначена обставина також підтверджує протиправність перерахунків по заробітку 31.08.2006 р. і 13.10.2008 р. Через зазначені протиправні дії співробітників ПФУ, на сьогоднішній день, на думку позивача, він щомісяця не отримує близько 2170 грн.

Позивач вважає, що відповідач не мав повноважень при перерахунках йому пенсії 31.08.2006 p. i 17.10.2008 р. перераховувати індивідуальні коефіцієнти заробітку, а зазначені дії є протиправними.

Також, позивач вказує, що при розрахунку заробітку для обчислення пенсії відповідач протиправно включив до розрахунку неповно відпрацьовані позивачем місяці, а саме 10.12.2002 р., 01.09.2003 р., 01.09.2004 р., 12.2004 р., 01.03.2005 р., 06-10.2005 р., 02.04.2006 р., 06.2006 р., що призвело до ділення заробітної плати за неповний місяць на середню заробітну плату за повний місяць. Таким чином, співставлені різні показники, що заборонено правилами статистичної науки. Заробітну плату за повний місяць можна порівнювати з середньою також за повний. А якщо відсутній показник середньої заробітної плати з неповний місяць, то заробітна плата позивача за неповний місяць не може входити до розрахунку заробітку.

На думку позивача відповідач не мав повноважень при перерахунках його пенсії 31.08.2006 р. і 17.10.2008 р. включати до розрахунку неповно відпрацьовані позивачем мiсяці, а саме: 10.12.2002 р., 01.09.2003 р., 01.09.2004 р., 12.2004 р., 01.03.2005 р., 06.10.2005 р., 02.04.2006 р., 06.2006 р., тобто зазначені дії є протиправними.

Також позивач зазначає, що відповідно до абз.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Позивач вказує, що згідно розрахунку від 24.02.2021 р. доплата за понаднормативний стаж 32 роки (по 1% від мiнiмальної пенсії) становить 566,08 грн. iз розрахунку: (1769 х 1%) х 32. Натомість, відповідач здійснює доплату в розмірі лише 343,68 грн., що призводить до протиправного зменшення пенсії на 222,40 грн. щомісяця.

На думку позивача, перерахунки відповідачем розміру його пенсії, що призвели до її зменшення, є неприпустимими та протиправними.

29.10.2021 року представник відповідача надав письмовий відзив на позов, згідно якого вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідач зазначає, що 01.03.2021 року ОСОБА_1 рішенням 56 здійснено перерахунок пенсії (індексація заробітку (масовий)) вiдповiдно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (зі змінами внесеними ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148). 3 01.03.2021 року позивач отримує пенсію за віком, обчислену у відповідності до норм ст.ст. 26, 27, 28, 42 та 45 Закону №1058, розмір якої, враховуючи 57 років 5 місяців 27 днів страхового стажу (коефіцієнт страхового стажу 0,57417) та середньомісячну заробітну плату 17206,83 грн., по теперiшнiй час складає 10289,76 грн.

Тобто, 17206,83 грн. * 0,57417 = 9879,65 грн. - розмір пенсії за віком позивача (ст. 27 Закону №10585).

Відповідач зазначає, що жодний спеціаліст Головного управління не володіє можливостями або спеціальними знаннями, необхідними для внесення будь-яких несанкціонованих змін до програмного комплексу ІКІС: ПФУ, які могли б спричинити неправомірне зменшення або збільшення розміру пенсії позивача.

Посилання позивача на те, що Головне управління нараховує та виплачує йому пенсію за віком із застосуванням величини середньомісячної заробітної в меншому розмірі, відповідач вважає безпідставними та такими, що не відповідають дійсності.

Як вказує відповідач, внаслідок проведення пенсійних реформ 2004 року та 2011 року основний розмір пенсії у значної частини пенсіонерів встановлювався на рівні прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб - 1074 грн. За кожен повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам ( а для пенсій призначених до 01.10.2011 року - понад 25 років чоловікам) пенсія за віком збільшується на 1 відсоток пенсії, обчисленої відповідно до ст. 27 Закону, але не більш як на 1 відсоток розміру мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці 1 ч. 1 ст. 28 Закону (встановлюються в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом).

Працюючим пенсіонерам (вказаний факт не заперечується позивачем) перерахунок розміру доплати за понаднормовий стаж проводиться після звільнення з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на дату звільнення. Отже вимоги в цій частині, на думку пенсійного органу, є передчасними.

На думку відповідача, розрахунки, проведені ОСОБА_1 є самовільними та юридично необґрунтованими, а отже, підстав для проведення перерахунку пенсії із врахуванням вказаних позивачем суми заробітку немає. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, відповідач вважає, що дії Головного управління є правомірними та такими, що ґрунтуються на Конституції, Законах України, роз`яснювальних листах органів Пенсійного фонду.

Також відповідач послався у відзиві на позов на пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом. Пропущення строків звернення до суду відповідно до ст.122 КАС України не є безумовною підставою для застосування наслідків порушення цих строків, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважною. Поважними причинами пропуску визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з адміністративним позовом, пов`язані з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (постанова ВС від 23.12.2020р. № 360/4485/19). Позивачем у позові не наведено обставин, які заважали йому у 2006 та у 2008 роках звернутися до суду щодо вирішення питання про обчислення пенсії в межах процесуального строку, а саме після щомісячного отримання пенсії.

Отже відповідач вважав, що розгляд справи має проводитись з урахуванням положень ст.122 КАС України.

На виконання вимог суду у судовому засіданні 02.12.2021 року щодо надання пояснень з визначених судом питань, у тому числі і щодо строку звернення до суду з вимогами про перерахунок пенсії з 2006 та 2008 років, 16.12.2021 року електронною поштою на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив згідно якої представник зазначає, що призначення позивачу пенсії і визначення при цьому її розміру позивачем не оскаржується, тобто ст.40 Закону не регулює спiрнi правовідносини, а отже не підлягає застосуванню.

Як зазначає позивач, він не стверджує, що мало місце несанкціоноване втручання. Зменшення розміру пенсії мало місце за рахунок санкціонованого введення зайвих показників, що зменшили розмір пенсії, а отже не мали застосовуватись при перерахунку відповідно ст.42 Закону (перерахунок по заробітній платі не мав включати період після виходу позивача на пенсію), а також не були виключені періоди коли позивач працював не повний місяць/день (при розрахунку по заробітку заробітна платі ділилась на середню заробітну плату в Україні і отримувався понижуючий пенсію коефіцієнт). У спірні періоди позивач працював на двох, трьох посадах за сумісництвом, проте в ці періоди не отримував заробітної плати, або роботодавці не сплачували за нього внески, тобто позивач фактично отримував заробітну плату за не повно відпрацьовані робочі дні. Зазначені обставини підтверджується архівною довідкою №469/05-23 від 29.03.2021 р., довiдкою ОК-5.

Щодо строку звернення до суду представник позивача, посилаючись на постанову Верховного Суду у справі № 820/6514/17 від 15.02.2018 року, вказав, що вимоги позивача щодо перерахунку пенсії не можуть бути обмеженi строком у зв`язку із порушенням законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію.

Ухвалою від 07.09.2021 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 03.11.2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

Ухвалою від 03.11.2021 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 02.12.2021 року та 17.12.2021 року представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 17.12.2021 року на 15 год. 00 хв., не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою від 17.12.2021 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо перерахунків пенсії ОСОБА_1 31.08.2006 р., 17.10.2008 р., зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 31.08.2006 р., при цьому розрахунку: розрахувати індивідуальний коефіцієнт заробітку, виходячи з показників за період з 01.07.1995 р. по 01.01.2004 р.; включити з розрахунку заробітку неповно відпрацьовані позивачем місяці, а саме: 10-12.2002 р., 01-09.2003 р., 01-09.2004 р., 12.2004 р., 01-03.2005 р., 06-10.2005 р., 02- 04.2006 р., 06.2006 р.; розрахувати доплату за понаднормативний стаж відповідно до абз.2 ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування - залишено без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом досліджуються докази в межах позовних вимог (з урахуванням ухвали від 17.12.2021 року про залишення частини позовних вимог ОСОБА_1 без розгляду), а саме: про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії 24.02.2021 р., розрахування доплати за понаднормативний стаж відповідно до абз.2 ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 24.02.2021 р. в розмірі 566,08 грн. із розрахунку: (1769 х 1%) х 32.; проведення доплати різниці в пенсії між нарахованими та фактично виплаченими розмірами.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 з 17.01.2002 р. є пенсіонером та отримує пенсію за віком. Після виходу на пенсію позивач продовжує працювати, що сторонами справи не оспорювалося.

Згідно рішення №56, позивачу 24.02.2021 року ГУ ПФУ в Одеській області було здійснено перерахунок пенсії з 01.03.2021 року (а.с.28-29).

Відповідно до вказаного перерахунку позивач працює, має повний страховий стаж 57 років 5 місяців 27 днів. Середньомісячний заробіток складає 17206, 83 грн. Коефіцієнт стажу без урахування кратності складає 0,57417, з урахуванням кратності (689/100*12)*1) 0,57417. Розмір пенсії за віком складає 9879,65 грн. Доплата за понаднормовий стаж складає (за 32 роки) 343, 68 грн. Підвищення дітям війни 66,43 грн.

Позивач вважаючи, що відповідачем було протиправно проведено перерахунок пенсії 24.02.2021 року, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Абзацом другим частини першої цієї статті передбачено, що за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Водночас п. 41 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в редакції Закону, чинного з 01.10.2017) збережено встановлення мінімального розміру пенсії за віком та доплати за понаднормовий стаж за наявності у чоловіків 25 років, а у жінок 20 років страхового стажу. Це стосується тих осіб, пенсії яким призначено до 01.10.2011 та які після 01.10.2011 не зверталися за перерахунком пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу, набутого після призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

З системного аналізу вказаних вище норм права вбачається, що "доплата за понаднормативний стаж" - це підвищення до пенсії, яке має право отримувати пенсіонер, який має страховий стаж, більший ніж законодавчо встановлено для визначення мінімального розміру пенсії.

Оскільки позивач має страховий стаж роботи більше ніж 25 років (станом на 24.02.2021 - 57 років 5 місяців 27 днів), він має право на отримання доплати до пенсії в розмірі 35 % від показника, який визначений абзацом 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Спірним у вказаній справі є правомірність дій органу Пенсійного фонду в частині визначення показника, який має застосовуватися при обчисленні доплати за понаднормативний стаж.

Суд, здійснивши тлумачення норм абзацу 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", дійшов висновку, що таким показником є розмір пенсії, який призначений пенсіонеру на загальних умовах (обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону). Водночас, як прямо визначено нормами цієї статті Закону, у будь-якому випадку такий показник не може бути більше ніж 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи те, що мінімальна пенсія за віком, яка передбачена абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний період, є правомірним застосовування пенсійним органом імперативного правила обмеження відсоткового розміру доплати за понаднормативний стаж, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у випадку якщо розмір пенсії перевищує розмір мінімальної пенсії за віком.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VІІ від 02.03.2015 внесено зміни до частини третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до яких:

Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 вересня - 1074 грн.

З матеріалів справи вбачається, що з 01.09.2015 позивачу проведено перерахунок пенсії, відповідно до якого при обчисленні доплати за понаднормовий стаж враховано розмір прожиткового мінімуму, встановленого для непрацездатних осіб (1074 грн), та вказана доплата склала 289,98 грн. за 27 років понаднормативного стажу (а.с.124).

На момент проведення позивачу спірного перерахунку від 24.02.2021 року абзац 2 частини 3 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" діє в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017, а саме:

«З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму / мінімальної заробітної плати. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність / мінімальної заробітної плати, визначених законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності».

Виходячи з системного аналізу цієї норми права вбачається, що підвищенню підлягають пенсійні виплати, розмір яких згідно із законодавством обчислюється виходячи із прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, підвищення мінімального розміру пенсії та надбавки до пенсії за понаднормовий стаж провадиться лише непрацюючим пенсіонерам. Пенсіонерам, які продовжують працювати, збільшення зазначених розмірів виплат здійснюватиметься після звільнення їх з роботи, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб на момент звільнення.

Оскільки матеріалами справи підтверджено та не заперечується учасниками справи, що позивач продовжує здійснювати трудову діяльність, відповідно до приписів абзацу 2 частини третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" надбавка до пенсії за понаднормовий стаж з 1 січня 2016 року та до моменту звільнення позивача з роботи не підлягає перерахунку через зміну прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а перераховується тільки через збільшення понаднормового стажу.

11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (далі Закон - № 2148).

Відповідно до вищеназваного Закону, перераховані раніше призначені пенсії за єдиними правилами обрахунку, незалежно від того, у якому році була призначена пенсія за матеріалами пенсійних справ, зокрема, із використанням таких показників: єдиний показник середньої зарплати за останні 3 роки (2014-2016) у розмірі 3 764,4 грн; показник прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян, встановленого на 01.12.2017 року на рівні 1452 грн, збільшеного на 140 грн, замість такого показника станом на 01.10.2017 року (1 312 грн).

Водночас положення частини третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в редакції Закону № 213-VІІ) в частині обмежень для працюючих пенсіонерів в перерахунку доплати за понаднормовий стаж через збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не вносилися.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 з використанням для обрахунку надбавки за понаднормовий стаж розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у сумі 1074 грн., який був встановлений до 01.01.2016 року. При цьому, відбулося збільшення розміру понаднормового стажу до 32 років, оскільки позивач продовжував працювати.

Крім того, частиною четвертою статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено щорічний перерахунок пенсії з 01 квітня особам, які після призначення (попереднього перерахунку) пенсії продовжували працювати та набули необхідний страховий стаж.

Перерахунок пенсії проводиться:

без додаткового звернення особи до органів Пенсійного фонду України;

особам, які після призначення (попереднього перерахунку) пенсії продовжували працювати та набули не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, або менш як 24 місяці страхового стажу, але після призначення (попереднього перерахунку) пенсії пройшло не менш ніж два роки.

Дослідивши перерахунок пенсії від 24.02.2021 року, враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що відповідач, здійснюючи вказаний перерахунок, діяв у межах повноважень та у спосіб, який встановлений нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і права позивача вказаним перерахунком порушені не були. Отже, і відсутні підстави для задоволення вимоги про проведення доплати різниці в пенсії між нарахованими та фактично виплаченими розмірами, оскільки така різниця відсутня.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За викладених вище обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 241-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, 65107, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії щодо перерахунку пенсії від 24.02.2021 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 28.12.2021 року.

Суддя: В.В.Андрухів

.