Справа № 760/33412/21
Суддя: Шереметьєва Л. А.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-аз/760/27/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Фареник А.О.

розглянувши заяву представника позивача - адвоката Науменка О.Г. про забезпечення позову в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними, скасування постанов про адміністративні правопорушення та закриття провадження у справах, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом і просить:

-визнати дії відповідача протиправними;

-скасувати постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП:

1. серії ВМ №00000862 від 05 листопада 2021 року;

2. серії ВМ №00000864 від 05 листопада 2021 року;

3. серії ВМ №00000876 від 05 листопада 2021 року;

4. серії ВМ №1078 від 12 листопада 2021 року;

5. серії ВМ №00001132 від 15 листопада 2021 року;

6. серії ВМ №00001139 від 15 листопада 2021 року;

7. серії ВМ №00001200 від 16 листопада 2021 року;

8. серії ВМ №00001332 від 18 листопада 2021 року;

-закрити провадження у справах про адміністративні правопорушення.

13 грудня 2021 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо примусового виконання оскаржуваних постанов.

Посилається в заяві на те, що 29 листопада 2021 року за своєю реєстраційною адресою засобами поштового зв`язку отримав вісім постанов по справах про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованим в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/ перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України.

Вважає, що відповідач не має права притягати власника транспортного засобу до адміністративної відповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи.

Стверджує, що підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні, оскільки обставини справ про адміністративні правопорушення не підтверджуються даними наведеними у постановах.

Зазначає, що сума стягнення може поставити у край критичну ситуацію фізичну особу, яка не має відношення до події адміністративного правопорушення.

Зокрема, перехід у стадію примусового виконання оскаржуваних постанов під час судового розгляду цієї справи, порушить баланс інтересів та поставить у нерівне процесуальне становище позивача та відповідача, оскільки заходами примусового виконання буде застосовано арешт майна та рахунків, стягнення коштів тощо.

Наголошує на тому, що в разі задоволення первинного позову, у позивача можуть виникнути складнощі щодо повернення безпідставно стягнутих грошових коштів, що може спричинити труднощі.

Виходячи з цього просить задовольнити заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю

Заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з положеннями частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено шляхом:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17.

При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Так, предметом позову є скасування восьми постанов про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

З матеріалів справи не вбачається і на це не посилається позивач, на момент його звернення до суду постанови не звернуті до виконання.

Враховуючи ці обставини, а також те, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, суд не знаходить підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150-156 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача - адвоката Науменка О.Г. про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Л.А. Шереметьєва