Справа № 540/7031/21
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/7031/21

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Пекний А.С., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Управління праці та соціального захисту населення Корабельної районної у місті Херсоні ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Управління праці та соціального захисту населення Корабельної районної у місті Херсоні ради, в якому просить:

- визнати протиправними дії Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та Управління праці та соціального захисту населення Корабельної районної у м. Херсоні ради щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в меншому розмірі, ніж це передбачено нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- стягнути з Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат недоплачену ОСОБА_1 частину щорічної разової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за період 2018-2020 роки в розмірі 18590,00 грн.

Ухвалою від 15.11.2021 вказаний позов залишений без руху, позивачу встановлений строк на усунення недоліків позову.

Ухвала вручена позивачу 20.12.2021, що підтверджується матеріалами справи.

На виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивачем надана заява про поновлення строку звернення до суду з цим позовом.

Вирішуючи питання поновлення строку звернення до суду з цим позовом, судом досліджені підстави поважності пропуску такого строку.

Так, позивач, звертаючись до суду 10.11.2021 просить стягнути на його користь частину щорічної разової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за період 2018-2020 роки.

При цьому, відповідно до заяви про поновлення строку позивач просить визнати поважними причини його пропуску у зв`язку з карантинними обмеженнями. Крім того, позивач посилається на те що, у зв`язку з проходженням військової служби та періодичних хвороб він був позбавлений можливості збирати докази у справі та встановити належного відповідача.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надані копії листа Управління праці та соціального захисту населення Корабельної районної у м. Херсоні ради від 19.10.2020 року №4238/26-2 та довідки Херсонського зонального відділу військової служби правопорядку від 23.12.2021 №518.

Разом з тим, позивачем не наведено жодної обставини, яка об`єктивно унеможливила звернення позивача до суду з позовом у 2018, у 2019 та у першій половині 2020 року, як і не надано жодного доказу на підтвердження наявності таких обставин.

Посилання позивача на продовження строків у зв`язку з обмежувальними карантинними заходами та відповідно до Закону України від 18.06.2020 №731-ІХ є недоречними, адже позивач просить про стягнення допомоги, у тому числі за 2018 та 2019 роки, тобто до введення обмежувальних карантинних заходів. При цьому строк звернення до суду з позовом про стягнення щорічної разової грошової допомоги за 2018 рік закінчився 30.03.2019 року, а за 2019 рік - 30.03.2020 року, а Закон, на який позивач посилається прийнятий 18.06.2020 року.

Щодо довідки про періоди проходження військової служби, навчання та перебування позивача на лікарняному, суд звертає увагу, що у вказаній довідці міститься інформація лише за 2021 рік.

Отже, позивачем не наведено жодної обставини, яка призвела до порушення строку звернення до суду у 2018, 2019 та 2020 роках, як і не надано жодних доказів.

Положеннями ст.122 КАС Країни встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Обов`язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 р., набула чинності для України 11.09.1997 р.) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" (заява №20347/03 §35) зазначено "… пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності…".

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" (№ 3236/03 від 03 квітня 2008 року, §41) зазначено, що "…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.".

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В даному випадку регулювання з боку держави полягає у встановлені строків звернення з позовом до суду.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Таким чином, дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Слід зауважити, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Отже, з дня отримання виплати одноразової грошової допомоги особою, якій призначена така допомога вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. При цьому така особа мала законні сподівання отримати решту невиплаченої одноразової допомоги до 30 вересня відповідного поточного року, з огляду на те, що виплата допомоги до 5 травня є періодичним платежем, який виплачується щорічно, а отже, особа, отримуючи їх, є обізнаною щодо їх розміру і в разі незгоди має можливість оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які, на його думку, стали підставою для заниження розміру отримуваної нею допомоги.

Так, згідно з статтею 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гаранти їх соціального захисту" особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

З огляду на наведене, перебіг строку звернення особи до суду з позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування щорічної разової допомоги в необхідному розмірі на підставі Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" слід обраховувати з 30 вересня відповідного поточного року.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 по справі №607/7919/17.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Слід зазначити, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Не наведення позивачем обставин, що призвели до порушення строку звернення до суду з позовом про стягнення щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2018, 2019 та 2020 роки та не надання відповідних доказів, позбавляють суд можливості встановити поважність таких причин.

Частинами 1, 2 статті 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на викладене вище суд не визнає поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з цим позовом, у зв`язку з чим повертає позовну заяву, що не позбавляє позивача права повторного звернення до суду з таким позовом у порядку встановленому чинним законодавством.

Керуючись ч. 4 ст. 169, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Управління праці та соціального захисту населення Корабельної районної у місті Херсоні ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії разом з доданими документами повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Суддя А.С. Пекний