Справа № 520/5301/2020
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 520/5301/2020

адміністративне провадження № К/9901/39051/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,

суддів: Данилевич Н.А., Радишевської О.Р.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року

у справі №520/5301/2020 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції України в Харківській області за № 161 від 26.02.2020 "Про застосування дисциплінарного стягнення до працівників Головного управління Національної поліції України в Харківській області" в частині звільнення зі служби в поліції слідчого відділу розслідування серійних злочинів СУ Головного управління Національної поліції України в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 за порушення вимог підпункту 6 пункту 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині недотримання від протиправних дій, які підірвали авторитет Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію України", у частині не дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, не професійного виконання своїх службових обов`язків;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції України в Харківській області за № 53о/с від 03.03.2020 - по особовому складу "Про звільнення згідно з пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частиною 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію України" старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0087203) слідчого відділу розслідування серійних злочинів СУ Головного управління Національної поліції України в Харківській області за 03.03.2020;

- відновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0087203) на посаді слідчого відділу розслідування серійних злочинів СУ Головного управління Національної поліції України в Харківській області із грошовим забезпеченням, яке ОСОБА_1 мав на час звільнення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 року у справі № 520/5301/2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного управління Національної поліції України в Харківській області за № 161 від 26.02.2020 "Про застосування дисциплінарного стягнення до працівників Головного управління Національної поліції України в Харківській області" в частині звільнення зі служби в поліції слідчого відділу розслідування серійних злочинів СУ Головного управління Національної поліції України в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 за порушення вимог підпункту 6 пункту 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині недотримання від протиправних дій, які підірвали авторитет Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію України", у частині не дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, не професійного виконання своїх службових обов`язків.

Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного управління Національної поліції України в Харківській області за № 53о/с від 03.03.2020 - по особовому складу "Про звільнення згідно з пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частиною 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію України" старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0087203) слідчого відділу розслідування серійних злочинів СУ Головного управління Національної поліції України в Харківській області за 03.03.2020.

Поновлено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0087203) на посаді слідчого відділу розслідування серійних злочинів СУ Головного управління Національної поліції України в Харківській області.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції України в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03.03.2020 по день фактичного поновлення на службі в Головному управлінні Національної поліції України в Харківській області у розмірі 35441 (тридцять п`ять тисяч чотириста сорок одна) грн 60 коп.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0087203) на посаді слідчого відділу розслідування серійних злочинів СУ Головного управління Національної поліції України в Харківській області та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 року у справі № 520/5301/2020 скасовано.

Прийнято постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивачем подано касаційну скаргу до Верховного Суду.

Ухвалами Верховного Суду від 16 лютого 2021 року; 22 березня 2021 року; 20 квітня 2021 року; 13 травня 2021 року; 14 червня 2021 року, 27 липня 2021 року, 17 вересня 2021 року касаційні скарги ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року в справі №520/5301/2020 повернуто особі, яка її подала.

22 жовтня 2021 року ОСОБА_1 у восьмий раз подав касаційну скаргу на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 17 листопада 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з установленням строку у 10 днів для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на обґрунтування вказаної заяви, а також уточненої касаційної скарги із належним обґрунтуванням зазначених позивачем підстав касаційного оскарження судового рішення, визначених пунктами 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України, на яких подається касаційна скарга.

Вищевказана ухвала отримана скаржником 22 листопада 2021 року.

06 грудня 2021 року від скаржника надійшла уточнена касаційна скарга, у тексті якої міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Клопотання обгрунтоване тим, що вступна і резолютивна частина постанови Другого апеляційного адміністративного суду оголошена 09.12.2020 року, повний текст складено 15.12.2020 року. Оскаржувану постанову позивачем отримано у відповідь на заяву від 28.12.2020 року, та вручена скаржнику 05.01.2021 року. Отже 30-денний строк на касаційне оскарження спливав 04.02.2021 року.

Касаційна скарга засобами електронного і поштового зв`язку була направлена 29.01.2021 року, а у паперовому вигляді - 30.01.2021 року, а отже, до спливу строку касаційного оскарження залишалось 6 днів.

Ухвала Верховного Суду від 16.02.2021 року про повернення касаційної скарги отримана позивачем 22.02.2021 року, відповідно строк направлення повторної скарги до суду спливав 28.02.2021 року, що випадало на вихідний день і тому останнім днем був понеділок - 01.03.2021 року, та повторно направлена касаційна скарга саме в цей день.

Після цього Верховним Судом ще кілька разів приймалась ухвала про повернення касаційної скарги з наданням права повторного звернення до суду. Так, ухвала Верховного Суду від 22.03.2021 року про повернення касаційної скарги отримана позивачем 31.03.201 року, в той же день виправлена касаційна скарга була направлена до Верховного Суду. Ухвала Верховного Суду від 20.04.2021 року про повернення касаційної скарги отримана 29.04.2021 року і того ж дня у виправленому вигляді знову направлена до суду. Ухвала Верховного Суду від 13.05.2021 року про повернення скарги отримана 24.05.2021 року і того ж дня з усунутими недоліками направлена до суду. Ухвала Верховного Суду від 14.06.2021 року про повернення скарги отримана 16.07.2021 року, того ж дня у виправленому вигляді знову направлена до Верховного Суду для розгляду. Ухвала Верховного Суду від 27.07.2021 року отримана 31.08.2021 року і того ж дня касаційна скарга у виправленому вигляді знову направлена до суду. Ухвала Верховного Суду від 17.09.2021 року про повернення касаційної скарги отримана 22.10.2021 року, доопрацьована скарга була направлена до Верховного Суду того ж дня, тобто 22.10.2021 року.

Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).

З огляду на викладене, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки скаржником подана первісна касаційна скарга протягом 30 днів з дня отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, а також повторно подана касаційна скарга після повернення Верховним Судом, без зволікань та перевищення строків касаційного оскарження, що свідчить про цілеспрямованість дій позивача щодо касаційного оскарження.

Разом з тим, скаржником не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 17 листопада 2021 року, оскільки у повторно поданій касаційній скарзі скаржником не викладено належним чином підстави касаційного оскарження, а також не усунуто недоліки касаційної скарги в цій частині.

Так, скаржник посилається на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, відповідно до якого суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, а саме те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права, що передбачені частинами 1, 2, 3, 4 статті 242, пунктом 2 частини 1 статті 315, пунктами 1, 4 частини 1 статті 317 КАС України та пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі №802/1150/17-а, від 27.06.2018 року у справі № 664/2820/15-ц, від 23.01.2019 року у справі №572/1644/17-ц, від 08.11.2012 року у справі №2а/1570/1481/11, від 18.02.2021 року у справі № 240/12453/19, від 28.11.2018 року у справі № 800/580/16, від 29.01.2021 року у справі №260/779/19.

Дослідивши вказані скаржником рішення Верховного Суду, слід зазначити, що він посилається на постанови Верховного Суду у цивільних справах (№664/2820/15-ц, №572/1644/17-ц). Також є безпідставним посилання на постанову Вищого адміністративного суду України у справі №2а/1570/1481/11, оскільки згідно пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження є застосування судом норми права без урахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду.

Разом з тим, суд відхиляє посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постановах у справах № 240/12453/19, № 800/580/16, №260/779/19, оскільки вказані справи не є подібними до даної справи.

Так обов`язковою умовою є подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду та у якій подається касаційна скарга).

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

Разом з тим, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, а так само оцінка судами їх сукупності, не можуть вважатися подібністю правовідносин.

Проаналізувавши вказані вище постанови Верховного Суду, слід зазначити, що правовідносини між даною справою та вказаними справами не є подібними. Разом з тим, касаційна скарга не містить будь-якого обґрунтування подібності таких правовідносин.

Наведене обґрунтування підстав звернення до Верховного Суду із касаційною скаргою не є достатнім у розумінні пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Процитовані скаржником певні абзаци з постанов Верховного Суду у справах, зазначених ОСОБА_1 , не є належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки зазначені уривки не є висновками щодо застосування норми права у подібних правовідносинах. Скаржником не зазначено, яку саме норму права (пункт, частина, стаття) судом апеляційної інстанції застосовано без урахування висновку Верховного Суду щодо цієї ж норми права, не обгрунтовано неправильність застосування судом апеляційної інстанції зазначеної норми права у зіставленні з встановленими у цій справі фактичними обставинами.

Разом з тим, норми вказані позивачем, зокрема, стаття 242, пункт 2 частини 1 статті 315, пункти 1, 4 частини 1 статті 317 КАС України є загальними нормами щодо законності та обгрунтованості рішення, щодо повноважень суду апеляційної інстанції та підстав для скасування судового рішення.

З огляду на те, що скаржником не усунені недоліки касаційної скарги в частині зазначення підстав касаційного оскарження, передбачених частиною 4 статті 328 у визначений строк, касаційна скарга підлягає поверненню.

За приписами частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню позивачу, оскільки останнім не усунуто недоліки касаційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 328, 329 КАС України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року у справі №520/5301/2020 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді Н. А. Данилевич

О. Р. Радишевська