Справа № 160/14385/20
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 160/14385/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду страхування України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 року в адміністративній справі №160/14385/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:

- зобов`язати Дніпровське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, згідно до вимог ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», перераховувати постійно регрес її покійного чоловіка ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ОСОБА_1 є вдовою померлого ОСОБА_2 інваліда 3 групи. При житті покійний чоловік позивача отримував постійні виплати по регресу від Дніпровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області та був основним годувальником сім`ї. Йому було призначено 01.01.2006 року виплату по регресу за професійне захворювання, отримане на виробництві за значну втрату працездатності та здоров`я. Покійний чоловік позивача отримував виплату від фонду по регресу протягом більше 10 років. Всі належні дослідження для отримання страхової виплати за регресом покійний чоловік позивача пройшов при житті в повному обсязі. Позивач є пенсіонером за віком та на даний час не працює згідно стану здоров`я, а тому має право на отримання виплат по регресу від відповідача за покійного чоловіка.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні щомісячних страхових виплат ОСОБА_2 , які виплачувались внаслідок ушкодження здоров`я від професійного захворювання. Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , подану 11.10.2020 року, про призначення страхових виплат, які виплачувались при житті її покійному чоловіку ОСОБА_2 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

До суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги.

Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 02 серпня 2021 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .

Позивач є вдовою покійного ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 20.02.1971 року та свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 03.11.2016 року.

11.10.2020 року позивач звернулась до Дніпровського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області із заявою про виплату їй страхових виплат за регресом, які виплачувались при житті її покійному чоловіку.

Листом від 16.10.2020 року за вих.№31.1-06/6012 «Щодо призначення страхових виплат» Дніпровським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області повідомлено позивачу, що висновком обласної медико-соціальної експертної комісії №3 (акт огляду МСЕК №7 від 24.09.2020 року) причинний зв`язок смерті чоловіка позивача ОСОБА_2 з професійним захворюванням, яке він отримав, працюючи в АТ «Дніпропетровський трубний завод», не встановлений, підстав для призначення та проведення страхових виплат у Дніпровського відділення не має.

Не погоджуючись з відмовою у виплаті страхових виплат за регресом, які виплачувались при житті покійному чоловіку, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058- IV (далі - Закон №1058-1V).

Статтею 8 Закону № 1058-IV, передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. З ст. 4 Закону № 1058, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення: організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 36 Закону № 1058-IV, визначені умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону № 1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону № 1058-IV, непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно ч. 3 ст. 36 Закону № 1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів для існування. Члени сім і померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Аналізуючи доводи апелянта стосовно правомірності прийняття спірного рішення, колегія суддів вказує на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що на підтвердження смерті ОСОБА_2 , яка настала внаслідок отримання ушкодженням здоров`я під час роботи в АТ «Дніпропетровський трубний завод» надано:

- довідка про смерть форми 106/о №376, в якій причиною смерті визначено хронічну обструктивну хворобу легенів із загостренням;

- лікарське свідоцтво про смерть за № 376 від 02.11.2016 року, в якому зазначено, що покійний чоловік позивача ОСОБА_2 помер від хронічної обструктивної хвороби легень із загостренням;

- протокол патолого-анатомічного дослідження № 305 від 31.01.2020 року, в якому в графі 20 зазначено (мовою оригіналу): «хронический бронхит в стадії обострения с явленнями очаговой сливной бронхопневмонии, змфизему легких, пневмосклероз. Течение заболевания осложнилось формированием хронического легочного сердца, интоксикацией с явленнями мелкоочагового зкссудативного серозного миокардита, развитием сердечно-легочной недостаточности которая и являлась непосредствинной причиной смерти».

Таким чином, медичними висновками було встановлено, що смерть ОСОБА_2 настала внаслідок отримання ушкодження здоров`я під час роботи в АТ «Дніпропетровський трубний завод».

Проте, відповідачем під час розгляду заяви позивача від 11.10.2020 року, не було надано оцінки вказаним медичним висновкам.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про охорону праці» відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві (далі - страхування від нещасного випадку) визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» № 1105 від 23.09.1999 року (далі - Закон № 1105- XIV).

Згідно п.1 ч.1 ст.18 Закону №1105-XIV обов`язковому страхуванню від нещасного випадку підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) або на інших підставах, передбачених законодавством про працю.

Статтею 36 Закону №1105-XIV передбачено, що сраховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.

Враховуюче те, що відповідачем не було досліджено в повному обсязі питання призначення позивачу страхових виплат за регресом, які виплачувались при житті її покійному чоловіку, не надано оцінку документам, які в силу Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", мають бути досліджені відповідачем при вирішенні вказаного питання, проте акцентовано увагу на документах, обов`язок подання яких не покладається на позивача за Законом.

Колегія суддів апеляційної інстацнії погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо визнання протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області щодо відмови позивачу у призначенні щомісячних страхових виплат ОСОБА_2 , які виплачувались внаслідок ушкодження здоров`я від професійного захворювання та зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , подану 11.10.2020 року, про призначення страхових виплат, які виплачувались при житті її покійному чоловіку ОСОБА_2 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду страхування України в Дніпропетровській області-залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 року в адміністративній справі №160/14385/20 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов