Справа № 521/5113/21
Суддя: Роїк Д. Я.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №521/5113/21
Провадження №2-а/521/78/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Роїк Д.Я.

при секретарі судового засідання Коноваловій К.О. Гончаревській І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі адміністративний позов

ОСОБА_1 до Департамент патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу №2 роти №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Мозгової Вікторії Андріївни про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАН №3821927 від 23.02.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

09.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН №3821927 від 23.02.2021 року, відповідно до якої його було визнано винним у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. У постанові зазначено, що 23.02.2021 року о 12:51 год. в м.Одесі по вул. Св.Ріхтера, 51, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом CITROEN NEMO, номерний знак НОМЕР_1 , без чинного страхового поліса обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.1.ґ ПДР України.

В обґрунтування своєї позиції позивач стверджує, що ним було вказано про наявність при собі посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 , однак поліцейським взводу №2 роти №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Мозговою Вікторією Андріївною було вказано, що наявність статусу учасника бойових дій та посвідчення УБД не звільняє його від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів на території України, якщо транспортний засіб не належить йому на праві власності. Позивач посилається на ст.13-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю І групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Посилаючись на неправомірність дій відповідача, а також на те, що зазначена вище постанова не відповідає вимогам закону, позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції за довіреністю Є.А. Некришев надіслав до суду відзив на адміністративний позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову.

16.08.2021 року ОСОБА_1 надіслав до суду відповідь на відзив, долучивши копію договору позички наземного транспортного засобу від 25.12.2020 року та акту приймання передачі до вищевказаного договору.

З боку відповідача заперечень на відповідь на відзив не надходило.

14.09.2021 року позивачем подано клопотання про залучення співвідповідача Департаменту патрульної поліції.

20.10.2021 року представником позивача надано клопотання про уточнення розміру позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Румянцев О.Г. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, матеріали справи містять заяву про слухання справи за відсутності позивача та його представника, в якій зазначив що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність належним чином повідомлених сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Звернувшись до суду з адміністративним позовом, позивач ОСОБА_1 просить визнати незаконними дії поліцейського взводу №2 роти №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Мозгової В.А. щодо винесеної постанови серії ЕАН №38211927 від 23.02.2021 року, та визнати протиправною та скасувати вказану постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.02.2021 року за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

23.02.2021 року відповідачем винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №38211927, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП

у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення позивача, дослідивши представлені суду письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі належну правову оцінку, суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що поліцейським взводу №2 роти №2 полку управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Мозговою В.А. було винесено постанову серії ЕАН №38211927 від 23.02.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. В постанові зазначено, що 23.02.2021 року о 12:51 год. у м.Одесі по вул. Св. Ріхтера, 51, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом CITROEN NEMO, номерний знак НОМЕР_1 , без чинного страхового поліса обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.1.ґ ПДР України.

Як вбачається з посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 виданого 19.11.2018 року на ім`я ОСОБА_1 , останній має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Згідно зі ст. 7 КУпАП - ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особі зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 1 ст. 126 КУпАП є керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до п. 2.1.ґ.ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Однак, згідно з пунктом 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Цьому положенню дано офіційне тлумачення Рішенням Конституційного Суду України від 23.12.2014 № 7-рп/2014: пункт 13.1 ст. 13 вказаного закону необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі.

Враховуючи вказану норму Закону, позивач дійсно звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, оскільки являється учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серія НОМЕР_2 виданим 19.11.2018 року.

Суд встановив, що позивач не є власником автомобіля, яким він керував, однак є учасником бойових дій та користувався автомобілем.

Згідно до 2.2 ПДР України, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

Постанова про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 у справі

№ 338/1/17, №73700340.

Таким чином, під час судового розгляду в діях ОСОБА_1 встановлено відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, встановлені обставини справи, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Під час судового розгляду не знайшов своє підтвердження той факт, що позивач порушив ч.1 ст.126 КУпАП, що дає підстави стверджувати про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Судом враховується, що звинувачення не може ґрунтуватися лише на обставинах, викладених суб`єктом владних повноважень у своєму рішенні.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин справи суд вважає, що дії поліцейського взводу №2 роти №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції

Мозгової Вікторії Андріївни щодо складання оспорюваної постанови є протиправними, тому постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАН №38211927 від

23.02.2021 року підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Згідно ч. 1, 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

ОСОБА_1 було подано до суду клопотання про уточнення розміру судових витрат. До зазначеного клопотання позивачем було додано на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу понесених при розгляді справи, останнім надано: Договір про надання правової допомоги №16/21 від 04.03.2021 року, Акт прийому-передачі наданої правової допомоги №01 від 18.10.2021 року.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.

Враховуючи те, що позивач при поданні позовної заяви до суду сплатив судовий збір в сумі 454 грн та позов задоволений повністю, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 454 грн.

Як вбачається з квитанції №9238-6551-7217-0165 від 14.07.2021 року позивачем сплачено судовий збір за подання до суду клопотання про забезпечення позову в сумі 454 гривень. Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 454 грн.

Керуючись ст. 19, 55, 62 Конституції України, , ст.ст. 2, 5, 9, 72, 74, 75, 77, 139, 205, 241, 242, 244,246, 250, 255, 286, 295 КАС України, ст.ст. 7, 12, 33, 245, 251, 252, 256, 268, 276, 280, 283, 288, 289, 293 КУпАП, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу №2 роти №2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Мозгової Вікторії Андріївни (65114, м.Одеса, вул.Ак. Корольова, 5), Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (65114, м.Одеса,

вул.Ак. Корольова, 5), Департаменту патрульної поліції (03048, м.Київ, вул.Федора Ернста, буд.3) про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАН №38211927 від 23.02.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАН №38211927 від 23.02.2021 року, складену поліцейським взводу №2 роти №2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Мозговою Вікторією Андріївною про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (65114, вул.Академіка Корольова,5, ідентифікаційний код юридичної особи: 40108646) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) 4500 ( чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок витрат на правничу допомогу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (65114, вул.Академіка Корольова,5, ідентифікаційний код юридичної особи: 40108646) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) судовий збір за подання позовної заяви про оскарження постанов про адміністративне правопорушення в розмірі 454 гривні та судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову у розмірі 454 гривні.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП закрити.

В решті вимог- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя: Роїк Д.Я.