Справа № 160/15955/20
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 160/15955/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Макарової С.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб»
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.02.2021р. у справі №160/15955/20
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб»
до: про:Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великим платниками податків визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

27.11.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» (далі- ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб») за допомогою засобів поштового зв`язку звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків ДПС (далі Офіс ВПП ДПС ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, судом першої інстанції позов зареєстровано 01.12.2020р. /а.с. 1-19,190 том 1/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2020р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі № 160/15955/20 та справу призначено до судового розгляду /а.с. 192 том 1/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що відповідачем у період з 27.07.2020р. по 14.08.2020р. було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з податку на додану вартість (далі ПДВ) за травень 2020р. з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, за результатами якої відповідачем зроблено висновок про нереальність господарських операцій позивача по його взаємовідносинах з ТОВ «ВП «КЕРАМІТ» (по постачанню товару), з ТОВ «КАПІТАЛ СТРОЙ ІНВЕСТ» (по наданню послуг з капітального ремонту (підряду) через обрив ланцюга постачання, відсутність у контрагентів позивача фізичної можливості надавати вказані послуги, виробляти/зберігати будь-який товар без достатньої кількості працівників та основних фондів, що призвело до завищення суми податкового кредиту та завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту по декларації з ПДВ за травень 2020р. , та за результатами перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення: - № від 28.08.2020р., яким позивачеві зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 13343,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 6671,50 грн.; - № 127/50-04 від 18.11.2020р., яким позивачеві зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 50702,00 грн.. Позивач вважає висновки відповідача за результатами проведеної ним перевірки та прийняті ним податкові повідомлення-рішення необґрунтованими та безпідставними, і прийнятими всупереч чинного законодавства України, оскільки що господарські операції позивача з вищенаведеними контрагентами є реальними та направлені на настання відповідних наслідків, що підтверджується належними первинними документами, які були ним надані контролюючому органу під час проведення перевірки. При цьому, позивач зазначає, що він не може нести відповідальності за обрив ланцюга постачання та відсутність у його контрагентів достатньої кількості трудових ресурсів, відсутність основних фондів за умови не доведення контролюючим органом умислу щодо укладення вищенаведених договорів позивачем з його контрагентами без наміру створення наслідків, які ними обумовлені, також акт перевірки не містить встановлених податковим органом порушень саме позивачем вимог податкового законодавства, а містить лише припущення відповідача про неможливість підтвердити реальність вказаних вище господарських операцій. Враховуючи, що під час перевірки контролюючому органу було надано всі первинні документи, які підтверджують фактичне виконання господарських операцій з цими контрагентами, які були зареєстровані як платники ПДВ, та подальше використання позивачем отриманих від цих контрагентів товарів, робіт та послуг у власній господарській діяльності, що надавало підприємству право на формування податкової звітності у відповідних звітних періодах з урахуванням сум ПДВ, які були сплачені у вартості товарів, робіт та послуг отриманих від контрагентів ТОВ «ВП «КЕРАМІТ», ТОВ «КАПІТАЛ СТРОЙ ІНВЕСТ», тому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 28.08.2020р. та № 127/50-04 від 18.11.2020р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.02.2021р. у справі № 160/15955/20 у задоволенні адміністративного позову відмовлено / а.с. 59-67 том 2/.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції від 05.02.2021р. подав апеляційну скаргу /а.с. 70-91 том 2/, матеріали цієї апеляційної скарги, разом з матеріалами адміністративної справи № 160/15955/20, надійшли до суду апеляційної інстанції 30.03.3031р. / а.с. 69,92 том 2/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 31.03.2021р. у справі №160/15955/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.02.2021р. у справі №160/15955/20 /а.с. 93 том 2/ та справу призначено до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 15:00 годин 25.05.2021р. /а.с. 94 том 2/, про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строки було повідомлено учасників справи /а.с. 95-98 том 2/.

Позивач, посилаючись у апеляційній скарзі / а.с. 70-91 том 2/ на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з`ясовано усі обставини справи, які мають суттєве значення для її рішення, та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 05.02.2021р. у даній справі та ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити заявлені ним позовні вимоги у повному обсязі.

За клопотанням представника позивача у судовому засіданні 25.05.2021р. у апеляційному розгляді цієї адміністративної справи оголошено перерву до 16-00 годин 22.06.2021р. /а.с. 108-110 том 2/, про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строки було повідомлено учасників справи /а.с. 111,112 том 2/.

22.06.2021р. до суду апеляційної інстанції надійшли додаткові письмові пояснення ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» у цій справі / а.с. 123-129 том 2/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021р. ( внесена до журналу судового засідання) у справі №160/15955/20 здійснено процесуальне правонаступництво та замінено відповідача Офіс великих платників податків ДПС, правонаступником Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великим платниками податків (далі Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з ВПП. /а.с. 65-66 том 3/

Та за клопотанням представника відповідача щодо надання додаткового часу для ознайомлення з додатковими письмовими поясненнями та доданими до них копіями документів у судовому засіданні 22.06.2021р. оголошено перерву до 16-00 годин 10.08.2021р. / а.с. 65-66 том 2/, про що судом повідомлено представників учасників справи / а.с. 67-68 том 2/.

Відповідач, посилаючись у письмовому відзиві на апеляційну скаргу / а.с. 69-74 том 2/, на те, що судом першої інстанції постановлено у цій справі обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства, тому просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції у цій справі від 05.02.2021р. залишити без змін.

З метою надання додаткових доказів у справі у судовому засіданні 10.08.2021р. судом було оголошено перерву до 15-00 годин 19.10.2021р. / а.с. 92-94 том 3/, а у зв`язку з тим, що станом на 19.10.2021р. суддя Панченко О.М., яка входить до складу колегії суддів, що розглядають справу №160/15955/20, перебуває у відпустці, справу №160/15955/20 було знято з розгляду та розгляд цієї справи у судовому засіданні перенесено на 15 годин 30 хвилин 09.11.2021р / а.с. 96 том 3/, про що судом повідомлено учасників справи /а.с. 97-101 том 3/

У судовому засіданні 09.11.2021р. у розгляд цієї справи оголошено перерву до 15 годин 30 хвилин 07.12.2021р. / а.с. 111-112 том 3/, про що судом повідомлено учасників справи / а.с. 113 том 3/.

У судовому засіданні 07.12.2021р. :

- представник позивача підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та додаткових письмових поясненнях і просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 05.02.2021р. скасувати та постановити у справі нове рішення, яким задовольнити заявлені позивачем позовні вимоги у повному обсязі;

- представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги та підтримав доводи викладені у письмовому відзиві на апеляційну скаргу і просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 05.02.2021р. залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні представників позивача та відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду цієї адміністративної справи судом встановлено, що ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб», , зареєстровано як юридична особа 25.12.2007р., підприємство є платником податків, у тому числі ПДВ.

У період з 27.07.2020р. по 14.08.2020р. посадовими особами відповідача було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з податку на додану вартість (далі ПДВ) за травень 2020р. з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, за результатами якої складено акт № 48/28-10-50-05-35537363 від 21.08.2020р. (далі - акт перевірки).

Як вбачається з наданої суду ксерокопії вищезазначеного акту перевірки /а.с. 25-42 том 1/ посадовими особами відповідача за результатами перевірки зроблено висновок про порушення підприємством п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України , в результаті чого завищено суму податкового кредиту по податковій декларації з ПДВ за травень 2020р. на суму 81912грн., порушення п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту по декларації з ПДВ за травень 2020р. на суму 81912грн., порушення абз. «б», «в» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України що призвело до завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню по декларації з ПДВ за травень на суму 13343 грн., та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по декларації з ПДВ за травень 2020р. на суму 68569 грн., і цей висновок зроблено з огляду на те, що в ході проведення перевірки встановлено нереальність здійснення позивачем господарських операцій з контрагентами ТОВ «ВП «КЕРАМІТ», ТОВ «КАПІТАЛ СТРОЙ ІНВЕСТ», через обрив ланцюга постачання та відсутність у його контрагентів основних фондів та достатньої кількості трудових ресурсів.

Та у подальшому, на підставі вищезазначеного акту перевірки, відповідачем було прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 28.8.2020р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за травень 2020р. на суму 13343грн., та застосовано штрафні санкції у розмірі 6671,5 грн. /а.с. 21 том 1/;

- №1127/50-04 від 18.11.2020р., яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ за травень 2020р. на суму 50702 грн. /а.с. 22 том 1/,

і саме ці рішення є предметом оскарження у цій справі.

Спірні відносини, що виникли між сторонами у цій справі , врегульовано положеннями Конституції України, нормами Податкового кодексу України (далі ПК України) та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон)

Так частино 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Господарська діяльність, відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Положеннями п. 198.1 ст.198 цього ж Кодексу передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом п.198.2 ст.198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду, відповідно до п.198.3 статті 198 ПК України, визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За таких обставин необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Положеннями п. 198.6 ст.198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Платники податків, відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Положеннями абз. 5 ст. 1 Закону встановлено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Отже, господарська операція повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Частиною 2 ст. 3 Закону передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку, і підставою для такого обліку, відповідно до ч. 1 ст. 9 цього ж Закону, є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, і такі документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення, і з метою контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи, а ч. 2 ст. 9 Закону визначено обов`язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.

З наданої суду ксерокопії акту перевірки /а.с. 25-36 том 1/ вбачається, що висновок про порушення підприємством (позивачем у справі) норм чинного Податкового кодексу України зроблено з огляду на те, що на думку відповідача, в ході проведення перевірки встановлено нереальність здійснення господарських операцій позивача із контрагентами ТОВ «ВП «КЕРАМІТ» (постачання на адресу позивача товару), ТОВ «КАПІТАЛ СТРОЙ ІНВЕСТ» (виконання на замовлення позивача підрядних робіт) протягом перевіряємого періоду по придбанню товарів /робіт та послуг, які фактично не є виробниками поставленого товару та відсутнє підтвердження придбання цього товару по ланцюгу постачання , що підтверджується наявною у відповідача податковою інформацією щодо цих контрагентів-позивача по ланцюгу постачання, та встановлена відсутність у цих контрагентів основних фондів та достатньої кількості трудових ресурсів.

Так під час розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції встановлено, що 04.10.2019р. між ТОВ «ВП «КЕРАМІТ» - місцезнаходження м. Запоріжжя (Постачальником) та ТОВ «ІНПЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» - місцезнаходження м. Нікополь Дніпропетровської області (Покупець), було укладено договір поставки №20190597 за умовами якого Постачальник зобов`язувався передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити продукцію матеріально-технічного призначення (товар), найменування, асортимент, кількість, ціна, умови та строки поставки товару зазначаються у Специфікаціях, які оформляються у вигляді Додатків і складають невід`ємну частину цього Договору (п.1.1. договору); товар за цим договором поставляється на умовах, викладених у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів «Інкотермс 2010» в редакції 2010 року, та зазначених у Специфікаціях (п.3.1 договору); за Специфікацією №5/20190597 від 27.01.2020р. за умовах поставки СРТ склад покупця м. Нікополь, пр.Трубників,56 на адресу позивача було поставлено товар «Пеллета древесная» на загальну суму 462000 грн. ПДВ 77000 грн. при попередній оплаті вартості товару 100% /а.с.55-59 том 1/, з урахуванням визначених договором умов поставки Інкотермс 2010 СРТ (продавець бере на себе витрати на перевезення до місця призначення) з м. Запоріжжя до м. Нікополя, та специфікації до цього договору від 27.01.2020р. /а.с.55-59 том 1/, сторонами за цим договором було виконано у повному обсязі свої зобов`язання, постачальником поставлено визначений умовами договору товар, а покупцем сплачена його вартість, прийнято товар та у подальшому використано цей товар у власній господарській діяльності, при цьому ці обставини підтверджуються наданими суду належними документами /а.с.60-66 том 1/, при цьому цей контрагент позивача під час укладання договору з позивачем та під час виконання сторонами своїх зобов`язань за цим правочином був у встановлений чинним законодавством спосіб зареєстрований у якості юридичних осіб та платників податків, у тому числі ПДВ, і позивачем під час проведення перевірки було надано податковому органу, відповідачу у справі, та суду під час судового розгляду даної адміністративної справи, усі первинні документи за вищезазначеними господарськими зобов`язаннями (правочинами), які характерні для такого роду господарських взаємовідносин та обов`язковість ведення яких передбачена нормами законодавства України, які у розумінні положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є належними первинними документами, які засвідчують факт виконання певних господарських операцій, і є підставою для ведення бухгалтерського обліку та формування фінансової звітності, та які, у свою чергу, також свідчать про фактичне виконання сторонами своїх зобов`язань за цими договорами і використання отриманих позивачем товарів та робіт (послуг) у власній господарський діяльності позивача, які були досліджені судом у судовому засіданні та долучені до матеріалів справи. /а.с. 60-66 том 1/.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з огляду на складений відповідачем акт перевірки позивача і викладені у цьому акті обставини та висновки щодо порушень позивачем податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «ВП «КЕРАМІТ», то вони зроблені податковим органом лише на підставі аналізу зібраної податкової інформації щодо контрагента позивача або з огляду на не можливість проведення звірки контрагента позивача по усьому ланцюгу постачання, але така інформація та акти перевірки контрагентів позивача не є підставою для висновку про неможливість реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, а підприємство не може автоматично бути визнано правопорушником лише на тій підставі, що його контрагента не вдалось перевірити, або ними були допущені певні порушення через отримання податковим органом податкової інформації, у якій містяться висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення у звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись тощо, оскільки навіть наявність такої інформації не звільняє такий податковий орган від виконання покладеного на нього нормами закону обов`язку щодо самостійного встановлення та доведення факту вчинення платником податків порушення закону, і зібрана податкова інформація щодо контрагента певного суб`єкта господарювання, у даному випадку позивача у справі, не має преюдиціального значення та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджує обставини фактичної дійсності.

Так, аналіз норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин податкового законодавства дає можливість зазначити, що жодним нормативно-правовим актом України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов`язання іншої юридичної особи, яка є його контрагентом у тих чи інших господарських зобов`язаннях, при цьому це стосується і податкових зобов`язань, оскільки відповідно до ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, тому при придбанні товару (отриманні послуги) покупець зобов`язаний сплатити вартість товару (послуги) продавцю, до складу якої входить ПДВ, а продавець зобов`язаний внести цю суму ПДВ до бюджету у відповідному звітному періоду, і у разі невиконання продавцем товару (послуги) цього обов`язку саме на нього за це покладається відповідальність, і на покупця товару (послуги), який є платником податку, нормами чинного законодавства не покладено обов`язку здійснення контролю за дотриманням усіма постачальниками у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення ними господарської діяльності та сплати податків та зборів (обов`язкових платежів) у даному випадку, що свідчить про те, що несплата продавцем товару (послуги) ПДВ до бюджету в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем товару (послуги).

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Сукупний аналіз наведених норм дає можливість зробити висновок про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством, тому для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, дослідивши надані до матеріалів справи первинні документи, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з основним видом господарської діяльності позивача, колегія суддів робить висновок про те, що в результаті господарських операцій з ТОВ «ВП «КЕРАМІТ», які були вчинені протягом перевіряємого періоду, у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, оскільки у даному випадку для позивача у справі визначальним є саме факт отримання від контрагента товарів (робіт, послуг), перелік (кількість, якість, вартість) яких визначених умовами укладених господарських договорів, і подальше використання цих робіт, послуг та товарів у власній господарській діяльності, що знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, а ці обставини у свою чергу свідчать про наявність в таких діях суб`єкта господарювання позивача у справі, ділової мети одержання економічного ефекту у результаті господарської діяльності, і при цьому позивач не зобов`язаний та не має об`єктивної можливості відслідковувати дотримання контрагентом вимог чинного законодавства України.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вищенаведена правова позиція стосовно розв`язання спірних правовідносин, які виникли між сторонами у даній адміністративній справі, узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який під час розгляду справи «БУЛВЕС» АД проти Болгарії ( заява №3991/03) у рішенні від 22.01.2009р. зазначив, що платник податку не повинен нести наслідки невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати податок на додану вартість другий раз, та сплачувати пеню, оскільки такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

З урахуванням вищезазначених фактичних обставин справи, які були встановлені судом під час розгляду даної справи та підтверджені належними письмовими доказами, колегія суддів приймаючи до уваги положення чинного на момент виникнення спірних правовідносин податкового законодавства, зокрема положення п. 44.1 ст. 44, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, приходить до висновку про те, що позивач у справі мав усі визначені чинним законодавством підстави для формування податкового кредиту з урахуванням сум ПДВ, який ним було сплачено у вартості отриманого від його контрагента ТОВ «ВП «КЕРАМІТ» товару, оскільки у позивача у справі були наявні усі необхідні первинні документи, які засвідчують наявність певних юридичних фактів за результатами господарської діяльності по операціям з вищезазначеним суб`єктом господарювання протягом перевіряємого періоду.

Щодо взаємовідносин позивача у справі протягом перевіряємого періоду з ТОВ «КАПІТАЛ СТРОЙ ІНВЕСТ» то колегія суддів вважає за необхідне зазначити,

Під час розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції встановлено, що 02.01.2020р. між позивачем (замовник, місцезнаходження м. Нікополь) та ТОВ «КАПІТАЛ СТРОЙ ІНВЕСТ» (виконавець, місцезнаходження м. Дніпро) був укладений договір №20200072 щодо виконання виконавцем фронту робіт для механізмів і транспорту обладнаного спеціальним технологічним обладнанням, відповідно до умов цього договору замовник зобов`язувався забезпечити приймання таких механізмів і транспорту щодня у 2 зміни протягом тижня, орієнтовною вартістю робіт 315000 грн. (розділ І договору), і відповідно до умов цього до цього договору виконавцем надавались послуги гідромолоту ціною 600,00 грн. за 1 час роботи / а.с. 67-71 том 1/, і під час проведення перевірки позивачем були надані податковому органу та суду під час розгляду цієї справи первинні бухгалтерські документи на підтвердження реальності здійснення господарської операції за цим договором: копія рахунку-фактури №19/2//20 від 19.02.2020р. на загальну суму 19440,00 грн. з ПДВ, копія акту надання послуг №2 від 19.02.2020р., а також документи які підтверджують факт транспортування гідромолоту до місцезнаходження позивача у справі та використання його на території підприємства позивача у лютому 2020р. / а.с. 130-135 том 2/, та платіжне доручення щодо оплати послуг за цим договором / а.с. 114 том 3/.

Крім вищезазначеного договору між позивачем у справі , замовник, та ТОВ «КАПІТАЛ СТРОЙ ІНВЕСТ» (місцезнаходження м. Дніпро), підрядник, було укладено договори підряду,

- договір №20190544 від 04.09.2019р., відповідно до умов якого підрядник бере на себе взяв на себе зобов`язання виконати роботи по завданню замовника, а Замовник зобов`язувався прийняти та оплатити таку роботу на умовах даного Договору, робота повинна була виконуватися із матеріалів підрядника, і відповідно до Календарного плану, що є Додатком №1 до цього договору, підрядник зобов`язався виконати ремонт автов`їзду у 2 прольот ТПЦ-2 зі східної сторони; ремонт дороги (дільниця №12) до південного сходу ТПЦ на загальну суму 804000 грн. з ПДВ п.1.1.,1.2, 3.2 договору /а.с.74-80 том 1/;

- договір №20190729 від 06.12.2019р. за умовами якого підрядник взяв на себе зобов`язання виконати роботи по завданню замовника, а замовник зобов`язувався прийняти та оплатити таку роботу на умовах даного Договору, робота повинна була виконуватися із матеріалів Підрядника, і відповідно до Календарного плану, що є Додатком №1 до цього договору, підпрядник зобов`язався виконати роботи ТЦ-6 переобладнання санвузла по осі 40 прольот «Ж-Н» Електроосвітлення, опалення і вентиляція, будівельні роботи на загальну суму 720000,00 грн. з ПДВ п.1.1.,1.2, 3.2 договору /а.с.96-102 том 1/.

У подальшому між замовником та підрядником 22.01.2020р. було укладено додаткова угода №20190729-Д/1 за якою були внесені зміни до Календарного плану щодо строків виконання вказаних робіт та ціни виконаних робіт, яка у загальній сумі склала 734193,60 грн. з ПДВ /а.с. 139 том 1/.

Судом встановлено, що визначені умовами договорів підряду зобов`язання сторонами за цими правоочинами виконані у повному обсязі, і на підтвердження факту реальності здійснення цих господарських операцій позивачем у справі під час проведення перевірки було надано податковому органу , і суду під час розгляду цієї справи, первинні бухгалтерські документи за цими господарськими операціями, а саме: копії договірних цін, копії локальних кошторисів, копії рахунків-фактур від 09.12.2019р., від 29.01.2020р., копії довідки про вартість виконаних робіт за лютий 2020р., копії акту приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2020р., копія рахунку-фактури від 19.02.2020р. на суму 22 315,20 грн., копія довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрати за лютий 2020р., копія рахунку-фактури від 19.02.2020р. на суму 43207,20 грн., копія довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрати за лютий 2020р., копії податкових накладних, копії Містобудівних умов і обмеження забудови земельної ділянки на розробку проекту реконструкції системи теплопостачання АПК-1 трубопрокатного цеху №7 ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКР ТЬЮБ», АПК-1, АПК-2 трубопрокатного цеху №2 на пр.Трубників,56, копії декларацій про готовність об`єкта до експлуатації, копії актів приймання передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів, копії наказів про введення в експлуатацію ОС, МНМА, НА, копія акту №243 від 27.12.2019р. прийомки-здачі відремонтованих, реконструйованих об`єктів, копія акту №176 від 31.10.2019р. прийомки-здачі відремонтованих, реконструйованих об`єктів, копія акту №65 від 31.08.2019р. прийомки-здачі відремонтованих, реконструйованих об`єктів, копії рахунків-фактур від 25.09.2019р. на суму 465741,60 грн., від 09.09.2019р. на суму 241200,00 грн., копія довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2019р., копія акту прийомки виконаних будівельних робіт за вересень 2019р., копія рахунку-фактури від 01.03.2020р. на суму 190088,40 грн., копія довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2020р., копія акту прийомки виконаних робіт за березень 2020р., копія рахунку-фактури від 01.03.2020р. на суму 72586,80 грн., копія довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2020р., а також надані копії платіжних доручень про оплату за виконані будівельні (підрядні ) роботи №11296 від 05.11.2019р. на суму 465741,60 грн., №11419 від 07.11.2019р. на суму 80058,00 грн., №12856 від 19.12.2019р. на суму 216000,00 грн., №9516 від 13.09.2019р. на суму 241200,00 грн., №3186 від 24.04.2020р. на суму 284990,40 грн. /а.с.81-173,233-250 том 1, а.с.1-54 том 2/, а також документи які підтверджують факт прибуття працівників підрядника на території підприємства замовника з метою виконання ними визначених умовами договорів робіт, допуск на територію підприємства позивача цих працівників та матеріалів необхідних для виконання ремонтних робіт, які визначені умовами цих договорів /а.с. 130-250 том 2, а.с. 1-26 том 3/, і ці первинні, які характерні для такого роду господарських взаємовідносин та обов`язковість ведення яких передбачена нормами законодавства України, які у розумінні положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є належними первинними документами, які засвідчують факт виконання певних господарських операцій, і є підставою для ведення бухгалтерського обліку та формування фінансової звітності, та які, у свою чергу, також свідчать про фактичне виконання сторонами своїх зобов`язань за цими договорами і використання отриманих позивачем послуг від цього контрагента у власній господарський діяльності з огляду на те, що цим контрагентом виконувались роботи з ремонту основних засобів позивача.

Щодо посилань податкового органу у акті перевірки на наявність в нього податкового інформації про відсутність у контрагента позивача ТОВ «КАПІТАЛ СТРОЙ ІНВЕСТ» матеріальних та трудових ресурсів для виконання обсягу робіт за вищезазначеними договорами підряду, які були укладені із позивачем у справі, то колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом у постанові від 12.06.2018р. у справі № 802/1155/17-а відсутність достатньої кількості трудових ресурсів у контрагента, так само як і сертифікатів якості на поставлений товар, а тим паче взаємовідносини контрагента з іншими суб`єктами господарювання, не свідчить про нереальність господарської операції за умови підтвердження її належними первинними документами бухгалтерського та податкового обліку.

Також необхідно зазначити, що висновок податкового органу стосовно відсутності у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди замовником/покупцем (позивачем у справі), оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу), аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постановах від 30.01.2018р. у справі №2а/1770/3360/12, від 19.06.2018р. у справі №826/7704/16.

З урахуванням вищезазначених фактичних обставин справи, які були встановлені судом під час розгляду даної справи та підтверджені належними письмовими доказами, колегія суддів приймаючи до уваги положення чинного на момент виникнення спірних правовідносин податкового законодавства, зокрема положення п. 44.1 ст. 44, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, приходить до висновку про те, що позивач у справі мав усі визначені чинним законодавством підстави для формування податкового кредиту з урахуванням сум ПДВ, який ним було сплачено у вартості отриманих від його контрагента ТОВ «КАПІТАЛ СТРОЙ ІНВЕСТ» послуг, оскільки у позивача у справі були наявні усі необхідні первинні документи, які засвідчують наявність певних юридичних фактів за результатами господарської діяльності по операціям з вищезазначеним суб`єктом господарювання протягом перевіряємого періоду.

Отже колегія суддів, оцінюючи усі докази які були досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи у їх сукупності, вважає, що податковим органом зроблено безпідставний та неправомірний висновок щодо порушення позивачем п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України , в результаті чого завищено суму податкового кредиту по податковій декларації з ПДВ за травень 2020р. на суму 81912грн., порушення п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту по декларації з ПДВ за травень 2020р. на суму 81912грн., порушення абз. «б», «в» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України що призвело до завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню по декларації з ПДВ за травень на суму 13343 грн., та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по декларації з ПДВ за травень 2020р. на суму 68569 грн., тому що відповідач у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, під час прийняття податкових повідомлень-рішень № від 28.08.2020р. та № 127/50-04 від 18.11.2020р., які є предметом оскарження у цій адміністративній справі, діяв не у спосіб встановлений чинним законодавством, що у свою чергу є підставою для скасування таких рішень суб`єкта владних повноважень, а судом першої інстанції під час розгляду даної справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи та зібраним у справі доказам, що призвело до постановлення ним рішення у даній справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, що відповідно до положень ст. 317 КАС України є підставою для скасування такого рішення суду першої інстанції, тому апеляційну скаргу позивача необхідно задовольнити, постанову суду першої інстанції від 05.02.2021р. у даній справі скасувати.

Вирішуючи по суті заявлені позивачем у справі позовні вимоги, колегія суддів враховуючи вищезазначені обставини, які були встановлені судом під час розгляду даної справи та підтверджені належними письмовими доказами, які були досліджені судом під час розгляду справи та долучені до матеріалів справи, приймаючи до уваги норми чинного податкового законодавства, які регулюють спірні правовідносини з урахуванням дії законів та нормативно-правових актів в часі, вважає, що заявлені позивачем у справі позовні вимоги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження під час розгляду цієї адміністративної справи, а тому адміністративний позов необхідно задовольнити та визнати протиправними та скасувати прийняті Офісом великих платників податків ДПС податкові повідомлення рішення № від 28.08.2020р. та № 127/50-04 від 18.11.2020р.

Приймаючи до уваги, що рішенням суду позовні вимоги позивача у цій справі задоволено у повному обсязі, колегія суддів з огляду на положення ст. КАС України вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з ВПП на користь ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» понесені судові витрати у загальному розмірі 5255грн., які складаються з витрат по сплаті судового збору за подання адміністративного позову та судового збору за подання апеляційної скарги, які підтверджуються належними письмовим доказами про їх оплату /а.с. 20 том 1, а.с. 88 том 2/.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 310,315,317,321,322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.02.2021р. у справі №160/15955/20 - скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Офісом великих платників податків ДПС податкові повідомлення рішення № від 28.08.2020р. та № 127/50-04 від 18.11.2020р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великим платниками податків на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб»( , адреса: 53201 м. Нікополь, пр. Трубніков, 56) понесені судові витрати у розмірі 5255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329, 331 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано 24.12.2021р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя В.Є. Чередниченко

суддя О.М. Панченко