Справа № 221/2892/21
Суддя: Чальцева Т. В.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

в складі : головуючого судді Чальцевої Т.В.

за участю: секретаря судового засідання Бабенко Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волноваха адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського ВРПП Волноваського РВП у Донецькій області, старшого сержанта поліції Пушкар Олександра Анатолійовича про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського ВРПП Волноваського РВП у Донецькій області, старшого сержанта поліції Пушкар Олександра Анатолійовича про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Просить визнати протиправною та скасувати постанову від 22 квітня 2021 року серії БАА №812921, винесену поліцейським ВРПП Волноваського РВП у Донецькій області, старшим сержантом поліції Пушкар О.А. про застосування до нього ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП. Зазначає, що у відповідності до тексту оскаржуваної постанови, суть правопорушення полягає в тому, що він 22.04.2021р. у с. Миколаївка Волноваського району Донецької області по вул. Степовій керував транспортним засобом ( КМЗ Днепр-11 державний номер НОМЕР_1 ), не маючи права керування таким транспортним засобом.

Вважає, що постанова підлягає скасуванню у зв`язку із неповним встановленням необхідних для вирішення справи обставин та недоведеністю наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Під час складання старшим сержантом поліції Пушкар О.А. постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, останній оспорив як наявність у своїх діях адміністративного правопорушення так і факт накладення на нього адміністративного стягнення. За таких обставин, працівник поліції у відповідності до вимог ч.5 ст.258 КУпАП був зобов`язаний скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 КУпАП та направити його на розгляд органу (посадовій особі) уповноваженій розглядати справу про адміністративне правопорушення. Проте ОСОБА_2 проігнорував зазначену норму Закону, не склав адміністративного протоколу, чим порушив право позивача передбачені ст.268 КУпАП на належний розгляд його справи. Наведені обставини порушення адміністративним органом законних прав позивача при притягненні до адміністративної відповідальності, спонукали його звернутись до суду із захистом своїх прав та інтересів.

Позивач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату на місце розгляду справи, надав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягав та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату на місце розгляду справи, однак надав на адресу суду заяву згідно якої позов визнав у повному обсязі.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши докази у справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №812921 від 22 квітня 2021 року, винесену поліцейським ВРПП Волноваського РВП у Донецькій області, старшим сержантом поліції Пушкар О.А., ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн. У відповідності до тексту оскаржуваної постанови, суть правопорушення полягає в тому, що ОСОБА_1 22.04.2021р. у с. Миколаївка Волноваського району Донецької області по вул. Степовій керував транспортним засобом (КМЗ Днепр-11 державний номер НОМЕР_1 ), не маючи права керування таким транспортним засобом ( а.с.8).

Відповідно до п.1 ч. 1ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Згідно ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005№14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення. В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

З постанови серії БАА № 812921 від 22.04.2021р. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУ АП вбачається, що до постанови не додано диск з відео фіксацією правопорушення .

Крім того, згідно п.10 розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Позивача притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Відповідальність за ч.2 ст. 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Як вбачається з доводів позивача, зазначених в позовній заяві, він категорично заперечує факт вчинення ним зазначеного правопорушення.

Згідно статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на спростування наведених в позові аргументів щодо відсутності самого факту адміністративного правопорушення, сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, без обґрунтування її доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Тому, суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був належним чином кваліфікувати дії позивача та зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростували свідчення позивача, однак такі докази в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату на місце розгляду справи, однак надав на адресу суду заяву згідно якої позов визнав у повному обсязі.

Крім визнання відповідачем позову, суд приймає до уваги силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За встановлених судом обставин в ході судового розгляду, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов до переконання, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП серії БАА № 812921 від 22.04.2021 року є такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити за недоведеністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Керуючись ч. 2 ст.126, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 9, 73-77, 90, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського ВРПП Волноваського РВП у Донецькій області, старшого сержанта поліції Пушкар Олександра Анатолійовича про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАА № 812921 від 22.04.2021 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн., а провадження у справі - закрити.

Рішення може бути оскаржена безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Чальцева