Справа № 754/5069/20
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2021 року м. Київ № 754/5069/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до Деснянського районного суду міста Києва із позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Відповідач, Управління) у якому просила суд:

- визнати бездіяльність в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Олега Гречуха у вигляді неприйняття рішення в порядку, передбаченому законом, при здійсненні контролю за рішенням старшого державного виконавця Амборського А.В. про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.02.2020 неправомірною;

- зобов`язати відповідача прийняти рішення в порядку, передбаченому законом, та подати на старшого державного виконавця Амборського А.В. подання до дисциплінарної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач, в рамках виконавчого провадження № 53221858, вчинюючи перешкоди для виконання судового рішення, які унеможливлюють виконання рішення суду, завдали позивачу шкоди у вигляді надмірно тривалого невиконання судового рішення в частині не нарахування позивачу боржником державної пенсії та додаткової пенсії, відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва по справі № 2а-1908/10 від 30.11.2010.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 30.04.2020 позовну заяву передано за підсудністю на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.07.2020 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідачем на виконання вимог ухвали суду надано копію матеріалів виконавчого провадження № 53221858. Також у супровідному листі відповідач пояснив, що 04.01.2017 державним виконавцем Гаспаряном Р.Г., керуючись п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки 03.09.2014 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 440, якою затверджено порядок погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, тому подальше виконання рішення суду підлягає виконанню з урахуванням даної постанови.

У зв`язку з неявкою представників сторін в судове засідання 04.08.2020 постановлено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30.11.2010 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнано неправомірними дії відповідача, зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва здійснити перерахунок пенсії та виплату ОСОБА_1 державної пенсії, виходячи з розрахунку 6-ти мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з 50 % мінімальної пенсії за віком за період з 06.04.2010 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2011 року постанову суду від 30.11.2010 року змінено. Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії та виплату ОСОБА_1 державної пенсії, виходячи з розрахунку 6-ти мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з 50 % мінімальної пенсії за віком, за період з 06.04.2010 року з урахуванням фактично виплачених коштів.

На виконання вказаних судових рішень позивачці 30.09.2014 видано виконавчий лист.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20.12.2016 поновлено ОСОБА_1 строк для пред?явлення до виконання виконавчого листа № 2а-1908/2010.

Позивач 03.01.2017 звернувся до відповідача з заявою про примусове виконання рішення суду.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Управління від 23.02.2017 відкрито виконавче провадження № 53221858 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-1908/10 від 30.09.2014.

Відповідачем 26.06.2018 та 31.07.2018 надіслано ГУ ПФУ у м. Києві вимоги державного виконавця.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ, у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом частини першої статті 3 Закон № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, серед іншого, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Законом № 1403-VIII визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Листом ГУ ПФУ у м. Києві від 03.09.2018 повідомлено Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового викання рішень у м.Києві щодо здійснення перерахунку.

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового викання рішень у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 27.02.2020 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Заступником начальника Управління - начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового викання рішень у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 13.07.2020 винесено постанову про перевірку матеріалів виконавчого провадження. Вказаною постановою скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.02.2020р. ВП № 53221858 та зобов`язано державного виконавця Амборського А.В. здійснити всі необхідні процесуальні дії згідно Закону України "Про виконавче провадження" щодо примусового виконання вимог виконавчого документа немайнового характеру.

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового викання рішень у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 13.07.2020 винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 53221858.

Пунктом 3 постанови від 13.07.2020 про відновлення виконавчого провадження № 53221858 визначено, що стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобов`язаний у місячний строк з дня надходження постанови пред`явити його до виконання.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 53221858, Постанову про відновлення виконавчого провадження надіслано ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 15.07.2020 за номером поштового відправлення 638, яку отримано ОСОБА_1 20.07.2020.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 53221858, оригінал виконавчого листа від 30.09.2014 № 2а-1908/10 позивачем не повернуто.

До матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 також не надано доказів щодо повернення

оригіналу виконавчого листа від 30.09.2014 № 2а-1908/10.

На переконання суду, відсутність оригіналу виконавчого листа від 30.09.2014 № 2а-1908/10 унеможливлює подальше виконання виконавчого провадження № 53221858 і така затримка виконання виконавчого провадження № 53221858 відбувається саме з вини позивача, який не надсилає відповідачу оригіналу виконавчого листа.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Н.М. Клименчук