Справа № 160/22397/21
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засідання Камінській С.В.
за участю представників:
позивача відповідача Онуфрієнка С.П., Тараненка О.І. Каціонової О.В.
2. Ухвалою суду від 19.11.2021 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті спору, витребувано докази у відповідача.
3. Ухвалою суду від 24.11.2021 клопотання представника позивача про розгляд справи у судовому засіданні із викликом сторін задоволено, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні 07.12.2021.
4. 07.12.2021 відповідач надав відзив.
5. 07.12.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 14.12.2021 з метою надання позивачу часу на ознайомлення із відзивом.
6. 10.12.2021 позивачем надано відповідь на відзив.
7. 14.12.2021 у судовому засіданні за участі представників сторін оголошено перерву до 28.12.2021 для надання доказів.
8. 14.12.2021 митницею надано докази.
9. 20.21.2021 митницею надані заперечення та копії сертифікатів з перевезення товару EUR.1.
10. 22.12.2021 митницею надано докази.
11. 24.12.2021 позивач надав витребувані докази.
12. 28.12.2021 у судовому засіданні представниками сторін підтримано обрані правові позиції.
13. Позивач вважає протиправними оскаржувані податкові повідомлення-рішення, оскільки, користуючись правом на застосування преференційного режиму ввезення товарів, що походять з Європейського Союзу, позивач подав митному органу примірники сертифікатів з перевезення товару та зазначив у відповідній графі про застосування преференцій.
14. Ідентифікаційний номер транспортного засобу або VIN-код - це унікальний серійний номер, що застосовується в автомобільній промисловості для індивідуального розпізнавання кожного механічного транспортного засобу, причіпного транспортного засобу, мотоцикла та мопеда, визначення яких подані в міжнародному стандарті.
15. VIN-код є індивідуальним для кожного конкретного транспортного засобу. Він має 17 символів, які умовно поділені на три частини. Стандарт встановлює вимоги до першої складової частини VIN-коду - міжнародного коду виробника англ. World Маnufacturer Indetifier - WMI. Код держави виробника транспортних засобів встановлений в таблиці А.1 - Глобальний розподіл кодів, відповідно до якої код WM належить Німеччині, а сполучення WMА визначає, що виробником транспортного засобу є МАN на території Німеччини, що в свою чергу належить до країн Європейського союзу.
16. VIN-код транспортних засобів, щодо яких відбувалось митне оформлення, - є НОМЕР_7 та НОМЕР_8.
17. Відповідач мав змогу самостійно визначити країну походження ввезених транспортних засобів, проте відповідач прийняв завідомо протиправні податкові-повідомлення рішення, посилаючись на сумнівний лист митних органів Німеччини з метою безпідставного позбавлення позивача податкових пільг та обкладанням додаткових митних платежів та штрафів.
18. Нормативними актами не передбачено обв`язок декларанта перевіряти дані, що зазначені в товаросупровідних документах при заповненні митних декларації. У позивача не було підстав не враховувати дані, які надав сам постачальник (відправник/експортер), якій володів товаром, а також проігнорувати ті дані, які були перевірені митницею Німеччини при оформленні експортної митної декларації.
19. Оскаржувані рішення посилаються на митні декларації, які не відносяться ані до об`єкту перевірки, ані до акту, ані до позивача.
20. Обов`язок вжити всі належні заходи для перевірки статусу походження товарів, забезпечити правильне заповнення бланків сертифікату з перевезення товару EUR.1 покладено на митні органи, які видають сертифікати з перевезення товару EUR.1.
21. Позивач надавав сертифікати з перевезення товару EUR.1 від 26.02.2019 № D 1089615, № D 1089616. У сертифікаті зазначено, що країною походження товарів, які були ввезені позивачем за поданими митними деклараціями, є Європейський Союз.
22. Вищезазначені сертифікати про походження товарів, містять повну та достовірну інформацію щодо задекларованих товарів, будь-які розбіжності у документах про країну походження товару відсутні, тобто позивачем підтверджено країну походження задекларованого за оскарженими митними деклараціями товару у відповідності до вимог статей 43, 44, 335 МК України.
23. Керуючись приписами пункту 54.4 статті 54 ПК України, контролюючий орган, не мав правових підстав самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3.6 статті 54 ПК України.
24. Відсутність або недоведеність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій за таке правопорушення.
25. Докази умисного подання недостовірних документів або інформації акт перевірки не містить.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
26. Відповідач, із посиланням на обставини, встановлені актом перевірки, проти позову заперечив повністю, зазначивши, що митний орган Федеративної Республіки Німеччина не підтвердив набуття статусу преференційного походження товарів, зазначених у сертифікатах EUR.1 від 26.02.2019 № D 1089615 та № D 1089616.
27. У зв`язку із непідтвердженням вказаної інформації за результатами перевірки донараховано платежі оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, невідповідності тексту яких усунені листом від 03.12.2021 № 7.5-08-01-1/19/13/4054.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
1) № UA110150/2019/213258:
- графа 44 зазначено, серед інших документів: № D 1089615 від 26.02.2019;
--В: подробиці розрахунків: 028: 112928,75 грн;
2) № UA110150/2019/213259:
- графа 44 зазначено, серед інших документів: № D 1089616 від 26.02.2019;
--В: подробиці розрахунків: 028: 112928,75 грн.
29. У наданих митному органу сертифікатах з перевезення товару EUR.1 від 26.02.2019 у графах 1, 11 та 12 зазначено:
1) № D 1089615:
- графа 1: експортер Heinz Stengel Gmbh;
- графа 12: декларація від експортера: місце і дата: Ludwigsfelde, 26.02.2019;
2) № D 1089616:
- графа 1: експортер Heinz Stengel Gmbh;
- графа 12: декларація від експортера: місце і дата: Ludwigsfelde, 26.02.2019.
30. 18.06.2019 листом № 1233/8/04-50-19-04 Дніпропетровська митниця ДФС звернулась до Департаменту адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання ДФС України із клопотанням про направлення запиту до митних органів Федеративної Республіки Німеччина щодо здійснення перевірки автентичності сертифікатів з перевезення товару EUR.1 від 26.02.2019 № D 1089615, № D 1089616 та набуття статусу преференційного походження товарів сідловий тягач для перевезення напівпричепів бувший у використанні, дата виготовлення 01.01.2013, марка МАN, модель ТGХ 18.440, номер кузова НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в рамках Угоди (т.1 а.с.131).
31. В обґрунтування запиту у листі від 18.06.2019 № 1233/8/04-50-19-04 Митницею зазначено, що у графі 11 сертифікатів EUR.1 неможливо встановити інформацію щодо місця складання та митного органу видачі сертифікатів.
32. 26.04.2021 ДМС України супровідним листом направила Дніпровський митниці відповідь уповноваженого органу Німеччини від 18.03.2021 № Z 4215 F-882/20-1 за результатами перевірки сертифікатів з перевезення товару EUR.1 № D 1089615, № D 1089616 (т.1 а.с.137-136).
33. У сертифікатах з перевезення товару EUR.1 № D 1089615, № D 1089616 заповнені графи 13 та 14:
- графа 13: містить відомості про вчинення Дніпропетровською митницею запиту про проведення перевірки, у зв`язку із чим очікується підтвердження достовірності й правильності цього сертифікату;
- графа 14: містить відомості про результати перевірки, згідно із якими виконана перевірка довела, що цей сертифікат не відповідає вимогам щодо достовірності й правильності, 14.01.2021, проставлена печатка митниці.
1) частини другої статті 48, пункту 2 частини 3 статті 75, частини восьмої статті 257 МК України (з урахуванням частини другої статті 345 МК України та вимог закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» від 13.05.2020 № 591-IX), в результаті чого занижено податкове зобов`язання зі сплати ввізного мита за МД від 06.03.2019 № UA110150/2019/213258 та від 06.03.2019 № UA110150/2019/213259 на загальну суму 112928,74 грн;
37. Не погодившись із актом перевірки, позивачем подано заперечення на акт від 19.08.2021 (т.1 а.с.50), які висновком Дніпровської митниці від 26.08.2021 залишені без задоволення (т.1 а.с.56-61, 122-125).
-****обґрунтовані підстави для визначення (нарахування-зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків (стислий зміст щодо виявлених перевіркою порушень):
--період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення: за 06.03.2019;
--інформація щодо надання або ненадання платником податків заперечень, письмових пояснень та додаткових документів, зокрема щодо обставин виявлених порушень, наданої платником податків інформації, яка спростовує наявність його вини, наявності пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють платника від фінансової відповідальності відповідно до ПК України:
1.1) додатком до податкового повідомлення-рішення від 27.08.2021 № 0000008/7.5-19 є розрахунок податкового зобов`язання та штрафних санкцій:
-****обґрунтовані підстави для визначення (нарахування-зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків (стислий зміст щодо виявлених перевіркою порушень):
--період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення: за 06.03.2019;
--інформація щодо надання або ненадання платником податків заперечень, письмових пояснень та додаткових документів, зокрема щодо обставин виявлених порушень, наданої платником податків інформації, яка спростовує наявність його вини, наявності пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють платника від фінансової відповідальності відповідно до ПК України:
2.1) додатком до податкового повідомлення-рішення від 27.08.2021 № 0000009/7.5-19 є розрахунок податкового зобов`язання та штрафних санкцій:
- заперечення на акт перевірки розглядаються митним органом, який проводив перевірку, в даному випадку - Дніпровською митницею;
- уповноважений орган Федеративної Республіки Німеччина листом від 18.03.2021 № Z 4215 F-882/20-1 повідомив, що сертифікати з перевезення товару EUR.1 № D1089615 та № D1089616 не видавались митними органами Німеччини для експортера товару, зазначеного у графі 1 цих сертифікатів;
- процедуру оскарження платниками податків податкових повідомлень-рішень під час адміністративного оскарження визначено Порядком оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 № 916.
обставини, встановлені актом перевірки
43. Додаток № 1 до договору № 234 від 19.02.2019, специфікація, технічні дані і характеристика транспортного засобу: марка виробника: МАN ТGХ 440ВLS; рік випуску: 11/2013; колір: зелений; мощність мотора: 440 л.с.; номер шасі: НОМЕР_1 ; категорія викидів: євро 5ЕЕY; тип транспортного засобу: тягач; маса нетто(брутто): 7850 кг; кількість одиниць: 1; ціна одиниці (ЕUR): 18 000; умови поставки: ЕXW.
44. Додаток № 1 до договору № 235 від 19.02.2019, специфікація, технічні дані і характеристика транспортного засобу: марка виробника: МАN ТGХ 440ВLS; рік випуску: 29.11.2013; колір: зелений; мощність мотора: 440 л.с.; номер шасі: НОМЕР_2 ; категорія викидів: євро 5ЕЕY; тип транспортного засобу: тягач; маса нетто(брутто): 7850 кг; кількість одиниць: 1; ціна одиниці (ЕUR): 18 000; умови поставки: ЕXW.
48. Транспортний засіб на кордоні та в межах країни 94 «Автомобільний транспортний засіб, що переміщується своїм ходом як товар»:
52. Транспортний засіб на кордоні та в межах країни 94:
54. У зоні діяльності Дніпропетровської митниці ДФС, згідно МД від 06.03.2019 № UA 110150/2019/213258 та від 06.03.2019 № UA110150/2019/213259 здійснено митне оформлення товару за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) із застосуванням преференції по сплаті ввізного мита « 410» в рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, від 27.06.2014, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 № 1678-VІІ (далі - Угода).
- ввізне мито (сума податку, нарахована умовно) 112928,74 грн;
- податок на додану вартість у сумі 225857,50 грн.
56. З метою забезпечення дієвого контролю за повнотою оподаткування товарів та недопущення ухилення від сплати платежів в обсягах, передбачених митним законодавством, Дніпровською митницею Держмитслужби було направлено запит до Державної фіскальної служби України (лист від 18.06.2019 № 1233/8/04-50-19-04), для подальшого направлення митним органам Федеративної Республіки Німеччина щодо здійснення перевірки автентичності сертифікатів з перевезення товару EUR.1 від 26.02.2019 № D 1089615 і від 26.02.2019 № D 1089616 та набуття статусу преференційного походження зазначених в них товарів, в рамках Угоди.
57. До Дніпровської митниці Держмитслужби листом Державної митної служби України від 26.04.2021 № 15/15-03/7.5/1027 надіслана відповідь митного органу Федеративної Республіки Німеччина (лист від 18.03.2021 № Z 4215 F-882/20-1) із результатами перевірки сертифікатів перевезення товару EUR.1 від 26.02.2019 № D 1089615 та від 26.02.2019 № D 1089616.
- по виду (020) (ввізне мито), складає 112928,74 грн та визначено оплату із загальним способом платежу (01), де сплата митних платежів у безготівковій формі через рахунки, відкриті на ім`я митних органів в територіальних органах Державної казначейської служби;
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
70. Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (частина перша статті 257 МК України).
71. Відповідно до частини першої статті 277 МК України об`єктами оподаткування митом є: 1) товари, митна вартість яких перевищує еквівалент 150 євро, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за межі митної території України підприємствами; 2) товари, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню митними платежами відповідно до розділу XII цього Кодексу, а також розділів V та VI Податкового кодексу України; 3) товари, транспортні засоби, що реалізуються відповідно до статті 243 цього Кодексу.
72. Допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори (частина перша статті 281 МК України).
73. Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27.06.2014 (далі також - Угода про асоціацію), розділом IV «Торгівля і питання, пов`язані з торгівлею» якої встановлено порядок здійснення торгівлі товарами, що походять з територій Сторін, ратифіковано Законом № 1678-VII від 16.09.2014.
74. Відповідно до статті 26 розділу IV Угоди про асоціацію для цілей цієї Глави «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I до цієї Угоди («Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва»).
75. Згідно зі статтею 27 розділу IV Угоди про асоціацію для цілей цієї Глави «мито» включає будь-яке мито або інший платіж, пов`язаний з імпортом або експортом товару, зокрема будь-який додатковий податок або додатковий платіж, пов`язаний з імпортом або експортом товару.
76. Кожна Сторона, виходячи із положень частини першої статті 29 розділу IV Угоди про асоціацію, зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони, відповідно до Графіків, встановлених у Додатку I-A до цієї Угоди.
77. Відповідно до статті 2 розділу ІІ «Визначення концепції «походження товарів» Протоколу І до Угоди про асоціацію з метою впровадження цієї Угоди наступні товари мають вважатися як такі, що походять з Європейського Союзу: (a) товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу; (b) товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в ЄС відповідно до статті 6 цього Протоколу.
78. Частиною першою статті 16 розділу V «Підтвердження походження» Протоколу 1 до Угоди про асоціацію встановлено, що товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів: (a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, декларація, що надалі іменуватиметься «декларацією інвойс», надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації інвойс наведений у Додатку IV до цього Протоколу.
79. Процедура видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 встановлена статтею 17 розділу V «Підтвердження походження» Протоколу 1 до Угоди про асоціацію. Згідно з положеннями цієї статті сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником. Для цього експортер або його уповноважений представник має заповнити сертифікат з перевезення товару EUR.1, а також бланк заяви, зразок якої наведений у Додатку III. Ці бланки мають бути заповнені однією з мов, якими складено цю Угоду, і згідно з нормами законодавства країни експорту.
80. Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни-члена Європейського Союзу або України, якщо розглядувані товари можуть бути визнаними такими, що походять з Європейського Союзу або України, і задовольняють іншим умовам цього Протоколу.
81. Митні органи, які видають сертифікати з перевезення товару EUR.1, повинні вжити всіх необхідних заходів для перевірки статусу походження товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними. Ці органи також мають забезпечити правильне заповнення бланків, зазначених у пункті 2 цієї статті. Вони зокрема повинні перевірити, чи заповнена комірка, призначена для опису товарів, таким чином, щоб запобігти зловмисному дописуванню.
82. Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами й переданий експортерові одразу ж після здійснення чи забезпечення фактичного експортування товару.
83. Статтею 1 «Правила походження, що застосовуються» Протоколу І щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва додатку до рішення № 1/2018 Підкомітету Україна - ЄС з питань митного співробітництва від 21/11/2018 року про заміну Протоколу I «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» до Угоди про асоціацію, визначено, що з метою імплементації цієї Угоди застосовуються Доповнення I і відповідні положення Доповнення II до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження (далі - Конвенція), яка набрала чинності для України з 01.02.2018, згідно із Законом № 2187-VIII від 08.11.2017.
84. Статтею 15 розділу V «Підтвердження походження» Конвенції встановлено, що товари, що походять з однієї з Договірних Сторін, і ввозяться в інші Договірні Сторони, підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів, що підтверджують походження:
(a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III а;
(b) сертифікат з перевезення товару EUR-МЕD, зразок якого наведений у Додатку III Ь;
(c) у випадках, вказаних у Статті 21(1), декларація (надалі іменуватиметься "декларацією походження" або "декларацією походження EUR-МЕD"), надана експортером до інвойса. повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати. Текст декларації походження наведений у Додатку IV а і Ь.
85. Статтею 31 розділу VІ Конвенції встановлено, що митні органи Договірних Сторін повинні надавати один одному через Європейську Комісію зразки відбитків печаток, які використовують у їхніх митних службах для видачі сертифікатів з перевезення товару EUR.1 та EUR-МЕD, а також адреси митних органів, які відповідають за перевірку цих сертифікатів, декларацій про походження та декларацій про походження EUR-МЕD. З метою належного застосування цієї Конвенції Договірні Сторони повинні допомагати один одному, через компетентні митні адміністрації у перевірці достовірності сертифікатів з перевезення товару EUR.1 та EUR-МЕD, декларацій про походження і декларацій про походження EUR-МЕD та правильності інформації, що міститься в цих документів.
86. Статтею 32 розділу VІ Конвенції визначено порядок перевірки підтверджень походження, зокрема, подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватися у довільному порядку або тоді, коли митні органи Договірної сторони-імпортера мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цієї Конвенції. З метою реалізації положень пункту 1 цієї Статті митні органи Договірної сторони імпортера повинні повернути сертифікат з перевезення товару EUR.1 або EUR-МЕD та інвойс, якщо він була поданий, декларацію про походження або декларацію про походження EUR-МЕD, або копії цих документів митним органам країни експорту, вказавши, за необхідності, причини запиту. Будь-які отримані документи й інформація, що вказують на недостовірність інформації, наведеної в підтвердженні походження, повинні бути надіслані для обґрунтування запиту про здійснення перевірки.
87. Додатком ІІІ а до Конвенції встановлений зразок та правила застосування сертифіката з перевезення товару EUR.1, зокрема у сертифікаті зазначаються:
- графа 1: експортер (ім`я, повна адреса, країна);
- графа 11: митний дозвіл: сертифікована декларація / експортний документ (бланк, №, від), митний підрозділ, країна або територія видачі, печатка, місце і дата складання, підпис;
- графа 12: декларація від експортера: я, нижчепідписаний, заявляю, що все майно, описане вище, відповідає умовам, необхідним для видачі цього сертифіката (місце і дата, підпис);
- графа 13: запит про перевірки, до; очікується підтвердження достовірності й правильності цього сертифіката (місце, дата, печатка, підпис);
- графа 14: результати перевірки: виконана перевірка довела, що цей сертифікат (1)
--? був виданий вказаною митною службою, і що інформація, яка в ньому міститься, є правильною
--? не відповідає вимогам щодо достовірності й правильності
-- (місце і дата, печатка, підпис)
--(1) поставте X у відповідному полі.
88. Розділом IV «Застосування тарифних пільг (тарифних преференцій)» Класифікатору звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 20.09.2012 № 1011 визначено:
- назва товару: Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС;
- підстава для надання пільги: Абзац перший частини першої статті 29, додаток I-A «Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
89. За змістом частини п`ятої статті 280 МК України ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі.
90. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.
91. До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом.
92. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.
93. Відповідно до частини першої, п`ятої статті 281 МК України допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.
94. За змістом частини другої статті 36 МК України країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.
95. Статтею 43 Митного кодексу України передбачено, що документами, які підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.
96. Однією із передумов для використання переваг, передбачених Угодою про асоціацію, є надання документа, що підтверджує походження товару, зокрема сертифіката з перевезення товару EUR.1.
97. Цілями асоціації України та ЄС є, у тому числі, запровадження умови для посилених економічних та торгівельних відносин, які вестимуть до поступової інтеграції України до внутрішнього ринку ЄС, у тому числі завдяки створенню поглибленої і всеохоплюючої зони вільної торгівлі, як це визначено у Розділі IV («Торгівля і питання, пов`язані з торгівлею») Угоди, та підтримувати зусилля України стосовно завершення переходу до діючої ринкової економіки, у тому числі шляхом поступової адаптації її законодавства.
98. Суд зазначає, що згідно із статтею 45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, митний орган може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.
99. Міжнародними нормами передбачено порядок такої перевірки підтверджень походження товарів. Митні органи, на запит яких була здійснена перевірка, мають бути повідомлені про її результати якомога раніше. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є перевірені документи достовірними та чи розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України і відповідають іншим вимогам цього Протоколу. Якщо у випадку обґрунтованих сумнівів відповідь на запит про перевірку не надійшла протягом десяти місяців з дати подання цього запиту, або якщо відповідь не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів, митні органи, що подали запит, повинні за відсутності виняткових обставин відмовити у наданні права на преференції.
100. Верховний Суд у постанові від 01.03.2021 у справі № 240/7093/19 зазначив, що міжнародним договором передбачено чіткий алгоритм дій митного органу у випадку отримання відповіді компетентного органу за результатами перевірки документів про походження товару, яка, зокрема, не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів.
101. Враховуючи те, що вказаний алгоритм дій контролюючого органу, на запит якого проводилася перевірка документів про походження товару, не передбачає аналізу ним додаткових доказів (документів), наданих декларантом для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару згідно із частинами восьмою, дев`ятою статті 43 МК України, суд касаційної інстанції у вищевказаній справі дійшов висновку, що митний орган не наділений повноваженнями діяти на власний розсуд за вказаних обставин та проводити додаткову перевірку документів про походження товару після отримання результатів такої перевірки компетентним органом заявленої декларантом країни походження товару.
102. Таким чином, суд зазначає, що митниця, отримавши у встановленому міжнародним договором порядку шляхом проставлення відмітки у графах 14 сертифікатів з перевезення EUR.1 № D 1089615, № D 1089616, відомостей про невідповідність таких сертифікатів вимогам щодо достовірності й правильності, правомірно дійшла висновку про відсутність підстав для застосування раніше заявлених преференцій, здійснивши нарахування оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями сум мита та податку на додану вартість.
103. Зокрема, згідно із пунктом 190.1 статті 190 ПК України базою оподаткування податком на додану вартість для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III МК України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.
104. Отже сума податку на додану вартість залежить від розміру мита, що підлягає сплаті та включається до ціни товару. Ввізне мито, відповідно до положень статті 272 МК України, встановлюється на товари, що ввозяться на митну територію України.
105. Платники податків, визначені статтею 272 МК України, при ввезені відповідного товару (який є об`єктом оподаткування відповідно до частини першої статі 277 МК України) на митну територію України зобов`язані сплачувати ввізне мито.
щодо допущених порушень у змісті податкових повідомлень-рішень
106. «Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків», затверджений наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, ПК України, інші нормативні акти не визначають порядок дій контролюючого орану у разі необхідності виправлення помилок у прийнятих податкових повідомленнях-рішеннях, не пов`язаних із обчисленням сум грошових зобов`язань, у тому числі не передбачає виправлення помилок надісланням платнику податків листа із відповідним частковим новим текстовим змістом.
107. З огляду на викладене, суд вважає, що оскаржувані рішення підлягають скасуванню у частині визначення відповідачем обґрунтування підстав для їх прийняття:
- № 0000008/7.5-19: в частині обґрунтування «складених експортером на інвойсах від 18.04.2019 № 2845 та від 14.05.2019 № 2580 за МД від 08.05.2019 № UA110180/2019/407553 товар № 3 та від 03.07.2019 № UA110180/2019/411269»;
- № 0000009/7.5-19: в частині обґрунтування «від 08.05.2019 № UA110180/2019/407553 та МД типу «ІМ40АА» від 03.07.2019 № UA110180/2019/411269» та «складені на інвойсах від 18.04.2019 № 2845 та від 14.05.2019 № 2580».
щодо застосування штрафу у розмірі 25%
108. Відповідно до пункту 11 розділу 10 глави ХХ ПК України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).
109. Контролюючим органом застосовано штраф у розмірі 25% як за допущення правопорушення за наявності умислу платника податку.
110. Підпунктом 54.3.6 пункту 54.2 статті 54 ПК України, зокрема визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.
111. Згідно із пунктом 123.1 статті 123 ПК України, вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.
112. Пунктом 123.2 статті 123 ПК України визначено, що діяння, передбачені пунктом 123.1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.
113. Податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом (абзац перший пункту 109.1 статті 109 ПК України).
114. Порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України (пункт 109.2 статті 109 ПК України).
115. У випадках, визначених пунктом 119.3 статті 119, пунктами 123.2 - 123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2 - 125-1.4 статті 125-1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи (пункт 109.3 статті 109 ПК України).
116. Особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом (пункт 112.1 статті 112 ПК України).
117. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності (пункт 112.2 статті 112 ПК України).
118. Особа не може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення інакше, як на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом (пункт 112.3 статті 112 ПК України).
119. У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків. Порядок доведення обставин, за яких особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинене податкове правопорушення, в межах судового провадження визначається процесуальним законодавством. Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи (пункт 112.7 статті 112 ПК України).
120. Судом встановлено, що контролюючим органом не доведено наявність умислу у платника податків у допущенні виявленого порушення, у зв`язку із чим суд вважає помилковим застосування штрафу у розмірі 25%, коли як належний розмір штрафу у розглянутому спорі мав дорівнювати 10% від визначених до сплати сум грошових зобов`язань, оскільки застосування такої відповідальності не передбачає наявності вини платника податків.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
121. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову із покладенням на відповідача витрат на сплату судового збору відповідно до частини задоволених позовних вимог.
122. Суд дійшов висновку про необґрунтованість застосування оскаржуваними рішеннями до позивача штрафу за встановлені порушення у розмірі 25%, у зв`язку із чим підлягають скасуванню податкові повідомлення-рішення від 27.08.2021:
- № 0000009/7.5-19, яким платнику збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання (крім ставки 7%) (вид 28) (14070100)», в частині застосування штрафу на суму 3387,87 грн.
124. Ціна позову складає 169393,10 грн.
125. Позивачем при зверненні до суду платіжним дорученням від 10.11.2021 № 1121 сплачено судовий збір у розмірі 2540,91 грн, як за звернення до суму майнового характеру (т.1 а.с.8).
127. Судові витрати на сплату судового збору за подання заяви про забезпечення доказів у розмірі 681 грн покладаються на позивача, оскільки ухвалою суду від 19.11.2021 у задоволенні такого клопотання відмовлено.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
128. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову із покладенням на відповідача витрат на сплату судового збору відповідно до частини задоволених позовних вимог.
129. Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд, -
2. Визнати протиправними та скасувати прийняті Дніпровською митницею податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 27.08.2021:
1) № 0000008/7.5-19, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності (15010100)»:
- в частині обґрунтування підстав для визначення грошового зобов`язання: «складених експортером на інвойсах від 18.04.2019 № 2845 та від 14.05.2019 № 2580 за МД від 08.05.2019 № UA110180/2019/407553 товар № 3 та від 03.07.2019 № UA110180/2019/411269»;
2) № 0000009/7.5-19, яким платнику збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання (крім ставки 7%) (вид 28) (14070100)»:
- в частині застосування штрафу на суму 3387,87 грн та
- в частині обґрунтування підстав для визначення грошового зобов`язання: «від 08.05.2019 № UA110180/2019/407553 та МД типу «ІМ40АА» від 03.07.2019 № UA110180/2019/411269» та «складені на інвойсах від 18.04.2019 № 2845 та від 14.05.2019 № 2580».
3. В іншій частині позовних вимог відмовити.
5. Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.
6. Повне рішення складено 29.12.2021.
Суддя І.О. Верба