Справа № 160/3069/19
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 160/3069/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Замкової А.О.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа»

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року (головуючий суддя Боженко Н.В.) відмову в перегляді за нововиявленими обставинами рішення в адміністративній справі

за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа»

до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі Позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі Відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 29.12.2018 р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року, залишеним без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

06 липня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року по справі № 160/3069/19 за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року у справі №160/3069/19 мотивована, зокрема, тим, що у постанові від 10 червня 2021 року по справі № 160/3069/19 Верховний суд зазначив, що «додаткові пояснення позивача, у яких фактично, містяться додаткові підстави касаційного оскарження судових рішень, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки відповідно до частини першої статті 337 КАС України особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. Однак, додаткові пояснення подано 27 серпня 2020 року, тобто поза межами дозволеного КАС України строку. Представник зазначив, що 23 травня 2020 року набули чинності положення Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16 січня 2020 року № 466-ІХ. Цим законодавчим актом доповнено підрозділ 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України пунктом 73. Так, відповідно до змісту пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України штрафи за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та / або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, зокрема за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю) нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2019 року, грошові зобов`язання за якими неузгодженні (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ним не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», застосовується в розмірі 2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень. Штрафи, застосовані через відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/ або розрахунку коригування до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зокрема, за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2019 року, грошові зобов`язання за якими неузгодженні (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ним не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», застосовується в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень. Контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним), вказане узгоджується з висновками Верховного суду України в постанові від 29.07.2020 року по справі № 440/813/19 та постанові від 11.11.2020 року по справі № 160/1553/19. Зауважив, що такий підхід законодавця загалом відповідає принципу «доброго врядування» і «належної адміністрації» в світлі практики ЄСПЛ. Вищевказані обставини є істотними, не були встановлені касаційним судом та не були і не могли бути відомі Позивачу на час звернення із касаційною скаргою, але існували на час розгляду справи касаційним судом, отже впливають на кінцевий результат вирішення справи і є підставою для задоволення заяви про скасування рішення суду в зв`язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року по справі №160/3069/19.

Ухвала суду обґрунтована тим, що наведені заявником обставини не можна визнати нововиявленими в розумінні ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки обставини, які мають істотні значення і на які посилається заявник не існували на час прийняття рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 року, яке набрало законної сили 16.01.2020 року, а отже не були і не могли бути відомі усім особам, які брали участь у справі, та суду при винесенні рішення.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Позивач, із посиланням на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що на момент винесення судових рішень судами не було встановлено істотну обставину справи дату узгодження податкового зобов`язання. Однією із умов для перерахунку суми штрафу за порушення платником податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку до такої податкової накладної є неузгодженість грошових зобов`язань за таким штрафом на дату набрання Законом №466-ІХ, а саме на 23 травня 2020 року, про що судам першої та апеляційної інстанції було відомо та проігноровано, чим внаслідок винесено рішення з неповно з`ясованими обставинами справи та не надано оцінки аргументам учасників справи.

Представник Позивача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник Відповідача у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 04 квітня 2019 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій позивач просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 29.12.2018 року.

Позовні вимоги підприємства обґрунтовані протиправністю оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, яке сформовано контролюючим органом на підставі висновків акта камеральної перевірки щодо порушення позивачем вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в частині своєчасності реєстрації податкових накладних, складених за 2016 рік, 2017 рік, січень 2018 року, квітень 2018 року.

За результатами розгляду адміністративної справи №160/3069/19 Дніпропетровським окружним адміністративним судом 29.08.2019 року ухвалено рішення, яким в задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, відмовлено.

Означене рішення суду оскаржено в апеляційному порядку.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020 року по справі №160/3069/19 апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року, залишено без змін.

Рішення суду першої інстанції, постанова суду апеляційної інстанції були оскаржені в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року по справі № 160/3069/19 касаційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2020 року, залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30 червня 2021 року по справі № 160/3069/19 відмовлено Комунальному підприємству теплових мереж «Криворіжтепломережа» у відкритті провадження за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного суду від 10.06.2021 року у справі № 160/3069/19 за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. В ухвалі вказується, судовим рішенням, яким закінчено розгляд цієї справи, тобто вирішено спір по суті позовних вимог, є рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 року, яке набрало законної сили 16.01.2020 після ухвалення Третім апеляційним адміністративним судом постанови.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року по справі № 160/3069/19 набрало законної сили 16 січня 2020 року.

06 липня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року по справі № 160/3069/19.

Відповідно до частини 1 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з частиною 2 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є крім іншого істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Приписами частини 4 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, норми статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюють вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду. Відтак, нововиявленими є обставини (як фактичного, так і правового характеру), які: об`єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи; не були відомі і не могли бути відомі на той час особі, яка звертається із заявою, та не були встановлені судом; обставини мають бути істотними, тобто такими, що впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Необхідно зазначити, що ознаками нововиявлених обставин є їх істотність та наявність існування під час розгляду справи. Тобто, ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справі, ні суду, який її розглядав та вирішував по суті.

Так, нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення конкретної справи; юридичний акт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу, оскільки, якби нововиявлена обставина була відома суду під час постановлення судового рішення, вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду. Тобто, судове рішення, яке набрало законної сили, може бути переглянуто на підставі істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Разом з тим, не відноситься до поняття нововиявленої обставини новий доказ у справі або нове обґрунтування позовних вимог, переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч. 3, 4 ст.361 Кодексу адміністративного судочинства України).

Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі «Правєдная проти Росії» від 18.11.2004 зазначив, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане сумніву (справа Брумареску проти Румунії, постанова від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин.

Отже, процедура скасування судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, проте він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Нововиявлені обставини необхідно відрізняти від нових обставин, що виникли після вирішення справи та ще не існували на час її розгляду, а також обставини, що зазнали змін після прийняття судом рішення. Їх виявлення не може бути підставою для перегляду судового рішення.

Слід зауважити, що частиною 6 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

При цьому, не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Разом з тим, необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Отже, необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на момент вирішення справи, по-друге, те, що ці обставини не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одному учаснику судового процесу, є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Аналогічні правові висновки висловлено Верховним Судом у постановах від 17 квітня 2018 року у справі №1510/2-1411/11, від 02 травня 2018 року (справа № 303/3535/16), від 02.05.2018у справі №303/3535/16-а, від 04.09. 2018 у справі № 809/824/17, від 22.11.2018 у справі №826/14224/15, ухвалі Верховного Суду від 01.02.2019 у справі №2040/7218/18.

Відповідно до статті 362 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 364 Кодексу адміністративного судочинства України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення.

Необхідно звернути увагу на те, що обставинами, які зазначаються у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, слід вважати конкретні юридичні факти, які могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи.

При застосуванні наведених положень важливо не порушувати балансу між можливістю переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами і принципом юридичної визначеності, який є складовою верховенства права. Принцип юридичної визначеності вимагає, серед іншого, що якщо суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не повинне ставитися під сумнів. Юридична визначеність передбачає повагу до принципу остаточності судових рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі. Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру. Європейський суд з прав людини допускає можливість судового перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, але лише у межах, що не порушують принципу юридичної визначеності.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020 № 466 не було скасовано відповідальність (штрафи) за порушення строків платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, а підрозділ 2 Розділу XX «Перехідних положень» ПК України доповнено пунктом 73, яким передбачено зменшення штрафу за вказані вище порушення.

Також необхідною умовою застосування вказаної правової норми є встановлення контролюючим органом факту неузгодження податкового зобов`язання платником податку на час набрання чинності таким нормативно-правовим актом, тобто відповідні податкові повідомлення-рішення мають знаходитися в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними мають бути не сплачені.

Пунктом 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У той же час, відповідно до ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 року у задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено повністю з підстав не доведення позивачем, що накладні за 2017 рік, січень 2018 року, квітень 2018 року були виписані по операціям, які звільнені від оподаткування або обсяги постачання по яким оподатковано за нульовою ставкою.

Згідно п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, станом на момент ухвалення судового рішення апеляційним судом по справі №160/3069/19, податковий борг Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» набув статусу узгодженого грошового зобов`язання.

Тобто, обставина наявності у позивача узгодженого грошового зобов`язання, яка є ключовою в контексті спірних правовідносин, з`явилась 16 січня 2020 року, коли Третім апеляційним адміністративним судом було прийнято постанову від 16 січня 2020 року, якою рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року про відмову у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишено без змін.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, такими Позивач вважає те, що 23 травня 2020 року набули чинності положення Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16 січня 2020 року № 466-ІХ, цим актом доповнено підрозділ 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України пунктом 73, що і є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Проте під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Не можна вважати нововиявленими обставини, які виявлені чи змінилися після ухвалення судом рішення.

Наведені Позивач обставини не можна визнати нововиявленими в розумінні ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки обставини, які мають істотні значення і на які посилається Позивач не існували на час прийняття рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 року, яке набрало законної сили 16.01.2020 року, а отже не були і не могли бути відомі усім особам, які брали участь у справі, та суду при винесенні рішення.

На момент постановлення рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року, яке набрало законної сили 16 січня 2020 року, зміни у податковому законодавстві, на який посилається Позивач, як на доказ існування нововиявлених обставин, не існував.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічна правова позиція висловлена, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 802/2196/17-а, від 26.02.2020 у справі №800/578/17.

Щодо доводів позивача про наявність постанов Верховного Суду від 29.07.2020 року по справі № 440/813/19, від 11.11.2020 року по справі № 160/1553/19, то такі доводи також не відповідають правовому змісту пункту 1 частини 2 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки правова позиція суду в інших справах не є нововиявленою обставиною, тобто, істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відома особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Крім того, висновки викладені у вищевказаних постановах Верховного Суду після набрання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року законної сили.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для задоволення заяви Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 року по справі №160/3069/19.

Суд апеляційної інстанції не вбачає наявності порушень норм права при постановленні оскаржуваної ухвали суду.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга Позивача підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 243, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року по справі №160/3069/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 29 грудня 2021 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова