Справа № 420/10364/20
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2021 року м. Одеса

У залі судових засідань №6

Одеський окружний адміністративний суд у складі:
Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Селих Є.М.

За участю представників сторін:

Від відповідача : Дуйловський О.В. (довіреність №27/12-933 від 29.12.2020 р.)

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України про визнання протиправними дій щодо не надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій; зобов`язання Головного управління Національної гвардії України надати ОСОБА_1 статус учасника бойових дій, та видати посвідчення учасника бойових дій встановленого законодавством зразка, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправними дії Головного управління Національної гвардії України щодо ненадання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій; зобов`язати Головне управління Національної гвардії України надати ОСОБА_1 статус учасника бойових дій; зобов`язати Головне управління Національної гвардії України видати ОСОБА_1 посвідчення учасника бойових дій встановленого законодавством зразка.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 у червні 2014 року включено до складу добровольчого батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_1 », липня 2014 року в складі Національної гвардії України з подання військкому ОСОБА_2 . Служба почалась в добровольчому батальйоні «Донбас» з 01.07.2014 по 28.08.2014 та закінчилась після травми (контузії) та комiсiювання зі служби. ОСОБА_3 ввійшов до складу Національної гвардії України у липні 2014 року, у зв`язку з чим позивача перевели на офіційну військову службу до Національної гвардії України. В 2019 році оформлена інвалідність 2 групи (вибухова травма, контузія голови), внаслідок отриманої травми в 2014 році. У зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до вiдповiдача із заявою про надання статусу учасника бойових дій. Проте, у відповіді від 28.08.2020 № 27/23-В-854 зазначено, що заяву розглянуто, та відсутні підстави для надання позивачеві статусу учасника бойових дій, оскільки, встановлено, що ОСОБА_1 , військову службу або службу у військовому резерві у військових частинах Національної гвардії України не проходив, добровольцем добровольчого формування «Донбас» не був та відповідно участі в антитерористичній операції у складі Національної гвардії України або добровольчого формування «Донбас» не брав. Позивач вважає зазначену відмову протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15.10.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №420/10364/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 14 грудня 2020р. розгляд справи №420/10364/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.02.2021року, витребувано від Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси (м.Одеса, вул. Ак. Філатова, 15а, 65080) (колишній Київський районний військовий комісаріат) відомості чи перебуває на обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо так, то з якого часу, чи проходив він військову службу, протягом якого періоду, в якій військовій частині, чи видавався йому військовий квиток або документ замість нього, його серія та номер, ким та на підставі яких документів до обліково-послужної картки внесено записи про участь в АТО та отриману контузію. Витребувано від Одеського обласного центру медико-соціальної експертизи (м.Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 40, 65003), відомості відносно того на підставі яких саме документів громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено інвалідність 2 групи, з наданням їх до суду у належним чином засвідчених копіях. Витребувано від Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (м. Одеса, вул. Пироговська, 2, 65044 ), відомості, а саме чи перебував громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на лікуванні, протягом якого періоду, та з яким діагнозом, чи видавалась йому довідка від 05.08.2016р., з наданням до суду належним чином її засвідченої копії. Зупинено провадження по справі №420/10364/20, з метою необхідності отримання витребуваних судом письмових доказів.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2021 року продовжено термін зупинення по справі №420/10364/20 - до « 22» липня 2021 р. - 12 год. 15 хв. Витребувано повторно від Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (м. Одеса, вул. Пироговська, 2, 65044 ), відомості, а саме чи перебував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на лікуванні, протягом якого періоду, та з яким діагнозом, чи видавалась йому довідка від 05.08.2016р., з наданням до суду належним чином засвідченої її копії.

Ухвалою суду від 27.10.2021 року поновлено провадження у справі №420/10364/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 року закрито підготовче провадження по справі №420/10364/20. Призначено справу №420/10364/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 12.11.2021 року витребувано від Південного територіального управління Національної гвардії України належним чином засвідчену копію Довідки № 6 від 02.02.2016 року. Зупинено провадження по справі №420/10364/20 - до "10" грудня 2021 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 року, з урахуванням приписів ст.237 КАС України, поновлено провадження у справі №420/10364/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії. Призначено судове засідання на 21.12.2021 р. о 14.20 год.

05.02.2021 року до суду від відповідача Головного управління Національної гвардії України надійшов відзив на позовну заяву (вхід.№5747/21), в якому відповідач зазначив, що документів, наданих Позивачем разом із заявою від 08.08.2020 було недостатньо для надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_4 . Позивачем на підтвердження наявності підстав для надання йому статусу учасника бойових дій необхідно було додати будь-які документи, що містять докази про його безпосередню участь у виконанні завдань антитерористичної операції в районі її проведення. При цьому, позивачем не доведено факт безпосереднього виконання завдань антитерористичної операції чи факту його залучення до АТО). До матеріалів позовної заяви додано нотаріально завірені пояснення свiдкiв - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак жодному з них посвідчення УБД не було видано Національною гвардією України, документи або пояснення зі складу Національної гвардії України або добровольчого формування «Донбас», які б підтверджували участь ОСОБА_4 , відсутні. Згідно з інформацією отриманою від колишніх командирів добровольчого формування «Донбас» начальника відділення кадрів тa військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_4 військову службу або службу у військовому резерві у військових частинах Національної гвардії України не проходив, добровольцем добровольчого формування «Донбас» не був та відповідно участі в антитерористній операції у складі Національної гвардії України або добровольчого формування «Донбас», не брав. З урахуванням зазначеного відповідач просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі.

29.09.2021 року від позивача до суду надійшла заява (вхід.№53694/21) щодо розгляду справу № 420/10364/21 без його участі, в письмовому провадженні.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, 08.08.2020р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної гвардії України з відповідною заявою про надання йому статусу учасника бойових дій.

Листом від 28 серпня 2020 року за № 27/22/3-B-834 Головне управління Національної гвардії України розглянуло заяву ОСОБА_1 від 08.08.2020 стосовно надання статусу учасника бойових дій, та повідомило, що в ході перевірки фактів, зазначених у заяві, а також під час розгляду залучених до неї матеріалів, ураховуючи інформацію, отриману від колишніх керівників добровольчого формування «Донбас» установлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військову службу або службу у військовому резерві у військових частинах Національної гвардії України не проходив, добровольцем добровольчого формування «Донбас» не був та вiдповiдно участі в антитерористичній операції у складі Національної гвардії України або добровольчого - формування «Донбас» не брав. Також, проінформовано позивача про те, що в Національній гвардії України та добровольчому формуванні «Донбас» відсутні матеріали, документи або пояснення свідків виключно зі складу Національної гвардії України або добровольчого формування «Донбас», які б підтверджували його участь в АТО. З огляду на викладене, правові підстави для надання заявнику статусу учасника бойових дій, відсутні.

Вважаючи означені дії Головного управління Національної гвардії України щодо відмови ОСОБА_1 у наданні статусу учасника бойових дій, протиправними, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

З пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вбачається, що учасниками бойових дій визнаються, зокрема, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Згідно з пунктом 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб, терміни їх участі в антитерористичній операції чи в забезпеченні її проведення, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України.

Процедура надання статусу учасникам бойових дій, регламентується Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (далі - Порядок №413).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається, зокрема поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС.

Згідно з пунктом 2-1 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Пунктом 3 Порядку № 413 визначено, що райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення визначаються Антитерористичним центром при СБУ.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 413 підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи: про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення; витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції; витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Крім того, для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 413 для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.

Пунктом 5 Порядку № 413 встановлено, що рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мінюсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзвязку, ДСНС, ДФС.

Відповідно до пункту 1 розділу І Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 26 серпня 2016 року № 868 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 вересня 2016 року за № 1271/29401 (надалі Порядок № 868), це Положення визначає основні функції, завдання, повноваження та склад комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни державних службовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України та працівників територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, інших осіб, визначених чинним законодавством (далі - працівники МВС), а також організацію її роботи.

Пунктами 2, 3 розділу І Положення № 868 встановлено, що Комісія Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни утворюється в апараті МВС наказом МВС з метою реалізації заходів, пов`язаних із наданням статусу учасника бойових дій, учасника війни працівникам МВС.

У своїй діяльності Комісія керується Конституцією України, законами України, указами Президента України, постановами Верховної ради України, актами Кабінету Міністрів України, Міністерства внутрішніх справ України та цим Положенням.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу ІІ Положення № 868 основними завданнями Комісії є вивчення документів та прийняття рішення щодо надання працівникам МВС статусу учасника бойових дій, розгляд питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни відповідно до пунктів 6 і 13 статті 9 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

З метою забезпечення виконання покладених на неї завдань Комісія має право: 1) вивчати довідки, документи та інші докази, надіслані керівниками структурних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України та керівниками територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, іншими особами, визначеними чинним законодавством (далі - керівники підрозділів), чи подані особисто; 2) заслуховувати у разі потреби працівників МВС, свідків, представників органів державної влади, громадських організацій, рад ветеранів; 3) подавати на розгляд міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), документи зі спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання; 4) брати до уваги докази, пропозиції та рекомендації комісій, створених в центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство внутрішніх справ України, під час вивчення матеріалів щодо надання статусу учасника війни працівникам МВС; 5) повертати документи керівникам підрозділів для подальшого доопрацювання; 6) приймати рішення про відмову в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни; 7) приймати рішення про позбавлення статусу учасника бойових дій, учасника війни; 8) повторно розглядати за рішенням Міністерства внутрішніх справ України (особи, яка виконує його обов`язки) питання про надання статусу учасника бойових дій, учасника війни особам, яким було відмовлено в наданні такого статусу раніше.

В пункті 4 розділу ІІ Наказу МВС України від 26.08.2016 № 868 встановлено, що комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни у разі: відсутності документів, що містять достатні підтвердні докази і є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни; надання недостовірних даних про осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення; виявлення факту підроблення документів, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни; наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції.

Також, відповідно до абзацу 2 пункту 6 Положення № 413 Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

Суд звертає увагу, що Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №413 від 20.08.2014 року.

Згідно окреслених у позовній заяві доводів позивача, ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції з 01.06.2014 по 28.08.2014, тобто до моменту прийняття вказаного вище Порядку.

Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" був доповнений п. 20, який давав можливість надавати статус учасника бойових дій особам, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, лише 07.04.2015 року.

Зміни до Порядку, що надали можливість надавати статус учасника бойових дій особам, які у складі добровольчих формувань брали безпосередню участь в антитерористичній операції, були прийняті 04.06.2015 року.

Зокрема, відповідно до п. 2 Порядку в редакції від 04.06.2015 року статус учасника бойових дій надається особам, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Згідно з п. 4 Порядку в редакції від 04.06.2015 року підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

Пункт 4 Порядку був викладений тільки 08.09.2016 у наступній редакції: "Підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення для осіб, зазначених в абзаці третьому пункту 2 цього Порядку, - документи про залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, передбачені абзацами другим - четвертим цього пункту, або нотаріально завірені свідчення не менше ніж двох свідків із числа осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які разом із такою особою брати участь в антитерористичній операції та отримали статус учасника бойових дій або інваліда війни, у тат: підтвердження суб`єктами боротьби з тероризмом факту взаємодії зазначених осіб (особисто або під час перебування у складі добровольчих формувань) із Збройними Силами, МВС, Національною гвардією та іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями та правоохоронними органами".

Частиною 1 статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Офіційне тлумачення цього положення надано Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 N І-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів). У Рішенні зазначено, що загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі слід розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, зважаючи на зміст рішення Конституційного суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) до позивача не можуть застосовуватися вимоги, щодо подання ним додаткових документів за період перебування у складі добровольчого батальйону "Донбас" та безпосередньої участі у проведенні антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у період з 01.06.2014 по 28.08.2014, в редакції чинній з 08.09.2016.

Внесеними змінами від 08.09.2016 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення №413 від 20.08.2014 в частині підтвердження суб`єктами боротьби з тероризмом факту взаємодії зазначених осіб (особисто або під час перебування у складі добровольчих формувань) із Збройними Силами, МВС, Національною гвардією, не може бути поширений на позивача, оскільки він не був чинний на час його участі в антитерористичній операції.

Натомість, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 08.08.2016року ОСОБА_1 видано Довідку № 6 (а.с.119), за підписом Начальника фінансового відділу Південного територіального управління Національної гвардії України Т.В. Польовою, в тому, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно отримав мінно-вибухове поранення (контузія) голови при виконанні зобов`язань військової служби в бойових умовах у м.Іловайськ (Україна) 28 серпня 2014 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є учасником бойових дій антитерористичної операції з 01 липня 2014 року по 28 серпня 2014 року обчислення страхового стажу (один місяць з 3 місяця: довідка з облвійськомату). Посвідчення №525/08 видано Київським райвійськкоматом у м. Одесі від 10.09.2008 року (Україна, Донбас: м. Лисичанськ, м. Іловайськ) батальйон «Донбас». При цьому, на вказаній Довідці наявний підпис повноважного представника Головного управління Національної гвардії України Марченко В.О. «Згідно з оригіналом».
Згідно зі змісту довідки від 05.08.2016 року, за підписом Начальника ВМКЦ Південного регіону полковника Нападовського, що вона надана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в тому, що він дійсно отримав мінно-вибухове поранення (контузія) голови при виконанні зобов`язань військової служби в бойових умовах у м. Іловайськ (Україна) 28 серпня 2014 року. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є учасником бойових дій антитерористичної операції з 01 липня 2014 року по 28 серпня 2014 р. обчислення страхового стажу (один місяць за 3 місяця: довідка з облвійськкомату). Обліково- послужна картка №525/08 видано Київським райвійськкоматом у м. Одесі від 10.09.2008 року (Україна, Донбас: м. Лисичанськ, м. Іловайськ) батальйон «Донбас».

Зі змісту Виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії № 728347, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є інвалідом 2 групи. Діагноз МСЕК: наслідки перенесеної взривної травми (2014р.), контузії головного мозку у вигляді посттравматичної енцефалопатії в ст. декомпенсації.

Також, з виписок-епікриз з медичної карти стаціонарного хворого №541/91 та №1008/196, які надані Комунальною установою «Міська лікарня №8» Одеської міської ради вбачається, що у ОСОБА_1 наявні наслідки перенесеної вибухової травми (2014р.), контузії головного мозку у вигляді посттравматичної енцефалопатії в ст. декомпенсації. Анамнез захворювання: під час проведення АТО в 2014 році при виконанні службових обов`язків в результаті вибухової травми переніс контузію головного мозку.

Згідно з пунктом 4 Порядку №413 підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є нотаріально завірені свідчення не менше ніж двох свідків із числа осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які разом із такою особою брали участь в антитерористичній операції та отримали статус учасника бойових дій або інваліда війни.

Зокрема, позивачем до суду надано копії нотаріально посвідчених заяв, а саме: заява ОСОБА_5 від 25.05.2020р. за № 1809, в якій зазначено, він є учасником бойових дій (дублікат посвідчення НОМЕР_2 , видане 23.05.2019 року), цією заявою особисто підтверджує, що громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив військову службу у добровольчому батальйоні «Донбас» з 01.07.2014 року та приймав участь в зоні Антитерористичної операції та території Луганська та Донецької області. Він особисто бачив ОСОБА_1 у складі військової колони та місцях дислокації батальйона « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Також, у справі наявна копія нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_6 від 25.05.2020р. за № 1808, в якій зазначено, він є учасник бойових дій (дублікат посвідчення НОМЕР_3 , видане 14.03.2016 року), цією заявою особисто підтверджує, що громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив військову службу у добровольчому батальйоні « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 01.07.2014 року та приймав участі в зоні Антитерористичної операції та території Луганська та Донецької області. Він особисто бачив ОСОБА_1 у складі військової колони та місцях дислокації батальйона « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

На офіційному веб-сайті Національної Гвардії України (http://ngu.gov.ua/ua/news/dobrovolchi-batalyoni-u-skladi-nacionalnoyi-gvardiyi-ukrayini-boyoviy-shlyah-donbasu) вказано наступне: "Слід зазначити, що службово-бойовий шлях батальйону спеціального призначення "Донбас" Національної гвардії України розпочинався із загону народного ополчення жителів Донеччини, який пройшов бойове хрещення 25 травня 2014 року в боях з терористами у населеному пункті Карловка Донецької області. На початку червня 2014 року рішенням керівництва МВС України згаданий добровольчий батальйон увійшов до складу Національної гвардії України».

Між тим, судом з`ясовано, що згідно з інформацією, отриманою від колишніх командирів добровольчого формування «Донбас» начальника відділення кадрів тa військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України установлено, ОСОБА_1 військову службу або службу у військовому резерві у військових частинах Національної гвардії України не проходив, добровольцем добровольчого формування «Донбас» не був та відповідно участі в антитерористичній операції у складі Національної гвардії України або добровольчого формування «Донбас», не брав.

За таких обставин, аналіз досліджених судом доказів унеможливлює встановити взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, у контексті їх достовірності та достатності, оскільки документи, котрі подавалися на розгляд Головного управління Національної Гвардії України, містять суперечливі дані.

Таким чином, з урахуванням вище окресленого, суд вважає, що Головним управлінням Національної гвардії України протиправно листом від 28.08.2020 № 27/22/3-В-834 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні його заяви від 08.08.2020р. про надання статусу учасника бойових дій, оскільки, на думку суду, таке рішення повинно приймитися комісією Головного управління Національної гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій з метою отримання статусу учасника бойових дій, зокрема, у формі рішення, з урахуванням Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, зокрема в частині обов`язковості чи не обов`язковості підтвердження суб`єктом боротьби з тероризмом (Штабом Антитерористичної операції при СБУ) участі Позивача в АТО.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 2 ч. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відтак, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, для ефективного захисту прав та інтересів позивача у спірних публічно-правових відносинах від порушень з боку відповідача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, та визнати протиправною відмову, викладену Головним управлінням Національної гвардії України у Листі від 28.08.2020 року № 27/22/3-В-834 про відсутність правових підстав для надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, зобов`язавши Головне управління Національної гвардії України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.08.2020 року, з урахуванням окреслених у судовому рішенні висновків, та правової оцінки суду.

З вищенаведеного вбачається, що часткове задоволення позовних вимог позивача полягає у захисті його прав та інтересів в межах спірних правовідносин у інший ніж заявлено позивачем спосіб.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги наведене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України про визнання протиправними дій щодо не надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій; зобов`язання Головного управління Національної гвардії України надати ОСОБА_1 статус учасника бойових дій, та видати посвідчення учасника бойових дій встановленого законодавством зразка, підлягають задоволенню частково, з вище окреслених підстав.

Керуючись ст.ст.72-76, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної гвардії України (03151, м.Київ, вул. Народного Ополчення, 9а) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Національної гвардії України, викладену у Листі від 28.08.2020 року № 27/22/3-В-834 щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

3. Зобов`язати Головне управління Національної гвардії України (03151, м.Київ, вул. Народного Ополчення, 9а, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.08.2020 року щодо надання статусу учасника бойових дій, з урахуванням окреслених у судовому Рішенні висновків, та правової оцінки суду.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано судом 29.12.2021року.

Суддя Харченко Ю.В.

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної гвардії України (03151, м.Київ, вул. Народного Ополчення, 9а) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково

29.12.21р.