Справа № 200/7814/21
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2021 р. Справа№200/7814/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов

ОСОБА_1

до відповідача Управління праці та соціального захисту населення Краматорської

міської ради

про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні

дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (, юридична адреса: 84333, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної Сотні, 23) про визнання протиправним та скасування рішення від 18 грудня 2020 року № 728 про необхідність повернення надмірно виплачених коштів житлової субсидії в сумі 26689 грн. 90 коп. та про припинення надання житлової субсидії з 01.05.2018 року, визнання протиправним дій щодо надіслання повідомлення № 728 про необхідність повернення надмірно виплачених коштів житлової субсидії в сумі 26689 грн. 90 коп. та про припинення надання житлової субсидії з 01.05.2018 року, визнання протиправним дій щодо повернення до бюджету житлової субсидії у сумі 1153 грн. 42 коп., зобов`язання поновити надання житлової субсидії з 01.05.2018 року, зобов`язання повернути неотриману житлову субсидію у сумі 1153 грн. 42 коп.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, відповідач, як вважає позивач, приймаючи рішення про необхідність повернення надмірно виплачених коштів житлової субсидії, діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань пенсійного забезпечення.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У відзиві на адміністративний позов відповідач вказав на його безпідставність та зазначив, що рішення про необхідність повернення надмірно виплачених коштів житлової субсидії прийняте відповідачем в межах повноважень, та у спосіб, визначений чинним законодавством з питань пенсійного забезпечення.

Враховуючи наведене, просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав відзив, заяву про розгляд за його участю не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 .

24.12.2020 року Управлінням праці і соціального захисту населення Краматорської міської ради направлено повідомлення від 18.12.2020 року № 728 про необхідність повернення надмірно виплачених коштів житлової субсидії (у готівковій формі) за період з 01.05.2018 року по 30.04.2020 року в сумі 26689,90 грн.

У якості підстави для повернення надмірно виплачених коштів у готівковій формі у вигляді субсидії УПСЗН зазначило, що від 18.12.2020 року своєчасно не повідомив про члена сім`ї зі складу домогосподарства.

Вдповідно до довідки Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради № 23690 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку від 26.05.2021 року, проживають неповнолітній син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітня дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З 18 вересня 2012 року ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області 18 вересня 2012 року та відміткою про укладання шлюбу в паспорті.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, в позовній заяві позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулює Закон України «Про житлово - комунальні послуги» (далі - Закон №2189).

Згідно пункту 7 частини 1 статті 4 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» до повноважень Кабінету Міністрів України належать, зокрема, встановлення порядку надання пільг та житлових субсидій населенню в частині забезпечення надання житлових субсидій як частки вартості житлово-комунальних послуг, у тому числі їх виплати у грошовій формі.

Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 (далі - Положення № 848 в редакції постанови № 635 від 08.09.2016, що діяла на момент подання первинної заяви про призначення субсидії) визначено умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

Призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад.

Відповідно до п.7. Положення № 848 (в редакції постанови №635 від 08.09.2016р.) субсидія, на момент подання заяви про призначення субсидії, тобто 26.12.2016 року (копія додається), розраховувалася виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних на строкову військову службу.

Як встановлено судом, позивач в п.З. Розділу 1 Декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 26.12.2016 р. зазначив себе та неповнолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на той момент були зареєстровані та проживали за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначати в декларації інформацію про свою дружину ОСОБА_5 , яка була зареєстрована та проживала за іншою адресою норми Положення №848 не вимагали.

Судом встановлено, що відповідно до довідки Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради № 21082 від 12.05.2021 року про реєстрацію місця проживання ОСОБА_6 з 20.06.2015 року по теперішній час проживала за адресою: АДРЕСА_3 .

Житлова субсидія призначена на період з грудня 2016 року по квітень 2017 року. В подальшому житлова субсидія призначалася в автоматичному режимі.

27 квітня 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 329 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 р. № 1022» (далі - Постанова КМУ № 329).

На підставі п. 1 Постанови КМУ № 329 Положення № 848 викладено у новій редакції. Пунктом 2 Постанови КМУ № 329 установлено, що з 1 травня 2018 р. призначення житлової субсидії здійснюється лише після подання нових заяви і декларації, якщо у складі домогосподарства є:

особи, які відповідають вимогам, визначеним в абзацах другому - четвертому підпункту 3 пункту 6 Положення про порядок призначення житлових субсидій;

внутрішньо переміщені особи;

особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства;

особи, які є орендарями житлових приміщень (будинків);

особи, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично в ньому не проживають.

Згідно абз. 1 п. 8 Положення № 848 житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства, які зареєстровані і фактично проживають в житловому приміщенні (будинку).

Відповідно до п. 9 Положення № 848 житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.

До складу домогосподарства включаються особи, що зареєстровані і фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), на яких розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії.

Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства. При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються. Кількість членів домогосподарства визначається на початок місяця, з якого призначається житлова субсидія.

Згідно п. 16 Положення № 848 після закінчення строку отримання житлової субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок житлової субсидії на наступний сезон для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому сезоні (крім орендарів, внутрішньо переміщених осіб та осіб, які звертаються за призначенням житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, а також домогосподарств, у яких кількість фактично проживаючих зареєстрованих осіб менша, ніж кількість зареєстрованих осіб).

Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення без звернення громадян збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому н. 14 цього Положення, і протягом 10 днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (відмову в призначенні) житлової субсидії та інформують про прийняте рішення громадян у порядку, визначеному пунктом 14 цього Положення.

Рішення про припинення виплати субсидії з 01 травня 2018 року та про повернення надмірно виплаченої субсидії УПСЗН прийняте 18 грудня 2020 року.

На час прийняття цього рішення Положення № 848 діяло в редакції від 14 листопада 2020 р.

Суд вказує, що під час звернення за призначенням житлової субсидії, що мало місце 26 грудня 2016 року, позивач виконав всі вимоги, передбачені Положенням № 848 у чинній на той час редакції.

Зокрема, подана заява про призначення житлової субсидії та декларація про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами. Станом на грудень 2016 року при визначенні середньомісячного сукупного доходу осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), не передбачалося врахування доходів членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства.

Оскільки, ОСОБА_6 не була зареєстрована та фактично не проживала за адресою: АДРЕСА_2 , позивач правомірно не включив відомості про неї до заяви та декларації, поданих 26.12.2016 року.

Вимоги Положення № 848 щодо своєчасного неповідомлення про члена сім`ї із складу домогосподарства, Позивач не порушував, оскільки з часу звернення за призначенням субсидії змін у складі сім`ї не відбулося, а саме: перебував у шлюбі з 2012 року, тому і не виникло обов`язку повідомляти УПС3Н про такі обставини.

Відповідно до п. 16 Положення № 848 (в редакції від 01 травня 2018 року), відповідач мав доступ до таких відомостей.

Враховуючи наведене, суд вважає, що, приймаючи рішення про необхідність повернення надмірно виплачених коштів житлової субсидії, відповідач діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань пенсійного забезпечення, тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення, яке оскаржується, підлягають задоволенню з зобов`язанням відповідача поновити надання житлової субсидії з 01.05.2018 року та повернути неотриману житлову субсидію у сумі 1153 грн. 42 коп.

Щодо позовних вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Види судових витрат визначені статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною 1 якої встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 3 зазначеної норми до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України запроваджений принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката, відповідно до частини 5 якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 9 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.

Тобто, нормами Кодексу адміністративного судочинства України закладені критерії оцінки як співмірності витрат на оплату послуг адвоката, а саме, адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу, так і критерії пов`язаності цих витрат із веденням саме цієї судової справи, а не іншої справи.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, статтею 30 якого визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, встановлення їхньої дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

Згідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд зазначає, в якості доказів надання та оплати адвокатських послуг позивачем наданий договір про надання правничої допомоги від 01.06.2021 року №3, акт-розрахунок здачі-прийняття наданих послуг від 19.06.2021 року, акт-розрахунок здачі-прийняття наданих послуг від 03.11.2021 року, довідка про сплату гонорару в сумі 3000 грн., та 1600 грн., які містять посилання на вчинення адвокатом процесуальних дій та підготовку до розгляду саме цієї адміністративної справи, а не іншої справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд вважає, що позивачем надані належні докази в підтвердження реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, а також розумності їхнього розміру, тобто, фактичного та обґрунтованого понесення витрат.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04, п. 269).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене та те, що позивачем надані належні докази реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, розумності їхнього розміру, тобто, фактичного та обґрунтованого понесення витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача правничі витрати в сумі 4600 грн.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності рішення, яке оскаржується, в розумінні зазначеної норми Закону.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (, юридична адреса: 84333, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної Сотні, 23) про визнання протиправним та скасування рішення від 18 грудня 2020 року № 728 про необхідність повернення надмірно виплачених коштів житлової субсидії в сумі 26689 грн. 90 коп. та про припинення надання житлової субсидії з 01.05.2018 року, визнання протиправним дій щодо надіслання повідомлення № 728 про необхідність повернення надмірно виплачених коштів житлової субсидії в сумі 26689 грн. 90 коп. та про припинення надання житлової субсидії з 01.05.2018 року, визнання протиправним дій щодо повернення до бюджету житлової субсидії у сумі 1153 грн. 42 коп., зобов`язання поновити надання житлової субсидії з 01.05.2018 року, зобов`язання повернути неотриману житлову субсидію у сумі 1153 грн. 42 коп. задовольнити повністю.

Рішення Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради від 18 грудня 2020 року № 728 про необхідність повернення надмірно виплачених коштів житлової субсидії в сумі 26689 грн. 90 коп. та про припинення надання житлової субсидії з 01.05.2018 року ОСОБА_1 - визнати протиправними та скасувати.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради щодо повернення ОСОБА_1 до бюджету житлової субсидії у сумі 1153 грн. 42 коп.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради поновити надання житлової субсидії з 01.05.2018 року та повернути ОСОБА_1 неотриману житлову субсидію у сумі 1153 грн. 42 коп.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (, юридична адреса: 84333, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної Сотні, 23) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 908 грн.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (, юридична адреса: 84333, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної Сотні, 23) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) правничі витрати в сумі 4600 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.В. Давиденко