Справа № 140/4131/21
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/4131/21 пров. № А/857/16409/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року (головуючий суддя Мачульський В.В., м. Луцьк) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправною та скасувати податкову вимогу,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» (далі ТОВ «Негабарит-Сервіс») звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області у якому просив визнати протиправною та скасувати податкову вимогу форми «Ю» від 16.03.2021 №5261-13.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкову вимогу Головного управління ДПС у Волинській області форми «Ю» від 16.03.2021 №5261-13 про наявність податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 1 074 476,58 грн. Стягнуто з Головного управління Державної податкової служби України у Волинській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» судовий збір в розмірі 16117,15 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Волинській області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, а обставини справи досліджені судом неповно та необ`єктивно, просило його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що ТОВ «Негабарит-Сервіс» у листопаді 2017 року задекларовано до бюджетного відшкодування ПДВ у податковій декларації з податку на додану вартість (реєстраційний № від 18.12.2017) в сумі 2042022 грн.

За результатами камеральної перевірки податкової декларації № від 18.12.2017 за листопад 2017 року поданої ТОВ «Негабарит-Сервіс» з питань правомірності бюджетного відшкодування ПДВ за листопад 2017 р. підтверджено заявлену до бюджетного відшкодування суму ПДВ в розмірі 2042022 грн.

В ІКП платника сума залишку по декларації № від 18.12.2017 в історії переплат становила 967545,4 грн. Зазначену суму узгоджено та 23.01.2018 відшкодовано платнику на рахунок в банку. Різниця між узгодженою сумою та даними ІТС «Податковий блок» становить - 1074476,6 грн. З метою з`ясування причин невідповідності даних ІКП, проведено аналіз даних ІКП ТОВ «Негабарит-Сервіс».

Проведеним аналізом ІТС «Податковий блок» встановлено, що платником подано податкову декларацію за лютий 2015 року № від 19.03.2015 та додаток №2 «Розрахунок суми залишку від`ємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року (Д2)» № від 19.03.2015 із заповненням Таблиці 1. «Облік сум залишків від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів до 01 лютого 2015 року». де у гр. 13 «сума, що підлягає: бюджетному відшкодуванню», задекларовано - 1093981 грн, в тому числі 1074552,0 грн у розрізі періодів виникнення від`ємного значення по податкових повідомленнях-рішеннях ф. В2, в зв`язку з чим сума переплати зменшилась в ІКПП на 1074552,0 грн.

Зазначену вище суму (1074552,0 грн) платником відображено в рядку 30 податкової декларації з ПДВ за лютий 2015 року (реєстраційний № від 19.03.2015) «Сума залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 3 таблиці 2 Д2) та в додатку №4 до декларації «Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету (Д4).

Відповідно, в ІКП ТОВ «Негабарит-Сервіс» здійснено наступні операції з нарахування:

- заявлено до відшкодування на рахунок платника в розмірі 1093981 грн;

- зменшення залишку від`ємного значення, задекларованих в рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних звітних періодів (декл.мин.років) до 01.02.2015 (Додаток 2 Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) в розмірі 1074552,0 грн.

За даними ІТС «Податковий блок» ТОВ «Негабарит-Сервіс» до Ковельської ОДПІ 08.04.2015 подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість до декларації за лютий 2015 року у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (реєстраційний номер №) та уточнюючий додаток №2 (реєстраційний №) із аналогічно задекларованою сумою ПДВ (1074552,0 грн), в якому виправляє періоди виникнення від`ємного значення.

ТОВ «Негабарит-Сервіс» подано уточнюючі показники у податковій звітності зокрема у додатку 2 (реєстраційний номер від 08.04.2015) без врахування наданих ДПС України роз`яснень від 06.03.2015 №7796/7/99-99-19-03-02-17 щодо особливостей заповнення окремих рядків декларації та додатків до декларації та правильності подання декларації та уточнюючих розрахунків (тобто не зазначено «-» на «+» по типу заповнення додатка №5 до декларації з ПДВ), з метою недопущення некоректного заповнення показників податкової звітності з ПДВ.

Таким чином при поданні додатку №2 (реєстраційний номер від 08.04.2015) до уточнюючого розрахунку (реєстраційний № від 08.04.2015) по ІКП платника відбувається задвоєння нарахувань сум ПДВ відповідно, зменшилась переплата в ІКП на 1074552,0 грн.

Одночасно зазначає, що зменшення сум заявлених до відшкодування ПДВ по ІКП у 2015 році не відбувалось тому, що додаток №2 ) до уточнюючого розрахунку за лютий 2015 року від 08.04.2015) станом на 08.12.2017 був у стані нерознесених документів звітності.

Згідно ІТС «Податковий блок» у грудні 2017 року після рознесення додатка 2 до уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість до декларації за лютий 2015 року у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (реєстраційний №) із стану не рознесених в ІКП відбулись розрахункові операції починаючи з травня 2015 року, що призвело до зменшення переплати в ІКП ТОВ «Негабарит-Сервіс» та в деяких періодах виникнення податкового боргу з ПДВ.

Відповідно до Регламенту експлуатації інформаційно-телекомунікаційної системи «Податковий блок» у період завершення бюджетного року та початку наступного закриті можливості на внесення із різних підсистем ІТС «Податковий блок» інформації до ІКП з датами операцій попереднього року.

Одночасно повідомляє, що відповідно до Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (далі - ПКУ) формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів (підпункт 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПКУ).

Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження в розрізі СГД.

Формування Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних ДГІС та Казначейства (п.2 та п.3 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 №26), який знаходиться на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики та не є інформацією з обмеженим доступом.

Податкова декларація № від 18.12.2017р за листопад 2017 року подана ТОВ «Негабарит-Сервіс» із задекларованою сумою ПДВ в розмірі 2042022 грн включена до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування та зареєстрована під порядковим номером 5598.

Звертає увагу суду, що через невірно поданий до Ковельської ОДПІ ТОВ «Негабарит-Сервіс» уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість до декларації за лютий 2015 року у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок та уточнюючого додатку №2, в якому виправляє періоди виникнення від`ємного значення сума залишку по декларації № від 18.12.2017 в ІКП товариства виникла дана заборгованість, відповідно до якої була сформована і надіслана податкова вимога №5261-13 від 16.03.2021.

Вважає, що Головне управлінням ДПС у Волинській області діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «Негабарит-Сервіс» відсутні.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що у грудні 2017 року ТОВ «Негабарит-Сервіс» подало до Ковельської ОДПІ ГУ ДФС України у Волинській області податкову декларацію № від 18.12.2017 за листопад 2017, згідно якої підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку 2042022,00 грн. Довідкою камеральної перевірки №877/03-20-12-02/402290292 від 17.01.2018 підтверджено заявлену суму бюджетного відшкодування. Однак, органами казначейства було перераховано лише 967545,42 грн, решта коштів у сумі 1074476,58 грн не було відшкодовано з причин виникнення Технічного збою в історії переплат в інтегрованій картці платника податків у зв`язку із чим, не було враховано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість № від 08.04.2015 до податкової декларації за лютий 2015 року.

В подальшому рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02.07.2020 у справі №140/3187/20 визнано протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо не відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про узгодженість бюджетного відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією за листопад 2017 року суми у розмірі 1074476,58 грн (а.с. 6-14).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14.08.2020 у справі №140/7816/20 стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Негабарит-Сервіс» заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість в розмірі 1074476,58 грн (а.с. 15-22).

12.03.2021 Державною казначейською службою України перераховано на рахунок ТОВ «Негабарит-Сервіс» кошти у сумі 1074476,58 грн.

08.04.2021 на адресу ТОВ «Негабарит-Сервіс» надійшла податкова вимога ГУ ДПС у Волинській області форми «Ю» від 16.03.2021 №5261-13 про наявність податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 1074476,58 грн (а.с. 4).

Розглядаючи спір, суд першої інстанції вірно врахував, що згідно із пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Пунктами 59.3, 59.4, 59.5 статті 59 ПК України передбачено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня, після, сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового (боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавству можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується) погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимого додатково не надсилається (не вручається).

Отже, як вірно зазначено судом, наведені норми у своїй сукупності встановлюють такі умови для винесення податкової вимоги, як зокрема, наявність у платника податку податкового боргу, а також зазначення інформації про факт виникнення грошового зобов`язання та право податкової застави.

Вимогами пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків, у зв`язку, з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль, за дотриманням, якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства, у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пунктів 54.1, 54.3 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або- грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: 54.3.1 платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством; 54.3.2 дані перевірок результатів її податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування:: податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; 54.3.3 згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; 54.3.5 дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом; 54.3.6 результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку, що підставою наявності податкового боргу та узгодженої суми податкового зобов`язання є виключно:

- або факт самостійного обчислення суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку;

- або контролюючий орган самостійно визначає суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством у визначених Податковим кодексом України випадках.

Пунктом 58.1 статті 58 ПК України передбачено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком надприбуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми Додаткових зобов`язань, заявленої у податковій декларації кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість крім випадків коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Як вірно зазначено судом, відповідачем під час розгляду справи не надано доказів самостійного узгодження позивачем грошового зобов`язання та не доведено факт визначення контролюючим органом суми податкового боргу з відповідним винесенням податкового повідомлення-рішення, як це передбачено нормами ПК України.

Отже, законодавчо визначені підстави для визначення сум податкового боргу у даному випадку відсутні, що свідчить про протиправність оскаржуваної податкової вимоги.

Оскаржувана податкова вимога не містить відомостей про факт виникнення грошового зобов`язання, у ній зазначено, що станом на 15.03.2021 ТОВ «Негабарит-Сервіс» має податковий борг у розмірі 1074476,58 грн з податку на додану вартість, при цьому підстава для такого висновку контролюючого органу відсутня.

Разом з тим суд вірно зауважив, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02.07.2020 у справі №140/3187/20 визнано протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо не відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про узгодженість бюджетного відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією за листопад 2017 року суми у розмірі 1074476,58 грн.

Крім того, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14.08.2020 у справі №140/7816/20 стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Негабарит-Сервіс» заборгованість бюджету із відшкодування податку на Додану вартість в розмірі 1074476,58 грн.

Відповідно до частини 3 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом також враховано, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі №21-1465а15.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду, що належним способом захисту у даній справі є визнання протиправною та скасування податкової вимоги Головного управління ДПС у Волинській області форми «Ю» від 16.03.2021 №5261-13 про наявність податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 1074476,58 грн.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що даний позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Виходячи із зазначеного вище суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року по справі № 140/4131/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін