Справа № 280/9487/21
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

28 грудня 2021 рокуСправа № 280/9487/21 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Запорізької міської ради (69105, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206; ) про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

07.10.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач), підписаний представником адвокатом Левицькою Юлією Василівною (далі - представник), до Виконавчого комітету Запорізької міської ради (далі - відповідач), відповідно до якого представник позивача просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 30.08.2021 №282/3 «Про анулювання паспорту прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, зареєстрованого в містобудівному кадастрі від 23.07.2018 за номером ТС-К-071/1715».

Ухвалою суду від 11.10.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 10.11.2021, а також витребувано від відповідача докази по справі.

Протокольною ухвалою суду від 10.11.2021 відкладено підготовче судове засідання на 14.12.2021.

Ухвалою суду від 10.11.2021 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 (тридцять) днів.

Ухвалою суду від 10.11.2021 повторно витребувано від відповідача докази по справі.

У судовому засіданні 14.12.2021 ухвалено відкласти підготовче судове засідання на 25.01.2021.

24.12.2021 до суду від позивача надійшла заява (вх.№76952) про забезпечення позову, відповідно до якої просить суд зупинити дію пункту 2 рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.11.2021 №449/21 «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста Запоріжжя за адресою: АДРЕСА_2 », згідно якого доручено Районній адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району вчиняти дії спрямовані на здійснення процедури примусового демонтажу тимчасової споруди №ТС-К-071/1715 по продажу товарів народного споживання, згідно з паспортом прив`язки від 23.07.2018, за установленим Порядком, шляхом заборони Районній адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району вчиняти дії спрямовані на здійснення процедури примусового демонтажу тимчасової споруди №ТС-К-071/1715 по продажу товарів народного споживання, згідно з паспортом прив`язки від 23.07.2018, за установленим Порядком до винесення судового рішення по справі №280/9487/21 по суті заявлених позовних вимог.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач зазначає, що незважаючи на те, що позивачем у даній справі оскаржується рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 30.08.2021 №282/3 «Про анулювання паспорту прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, зареєстрованого в містобудівному кадастрі від 23.07.2018 за номером ТС-К-071/1715», відповідачем прийнято нове рішення від 23.11.2021 №449/21 «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста Запоріжжя за адресою: АДРЕСА_2 », згідно якого доручає районній адміністрації по Комунарському району здійснити демонтаж тимчасової споруди. Тобто, підставою для прийняття рішення від 23.11.2021 №449/21 стала наявність попереднього рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 30.08.2021 №282/3, яке оскаржується у суді. Звертає увагу, що у разі невжиття судом заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу здійснювати демонтаж тимчасової споруди №ТС-К-071/1715 по продажу товарів народного споживання, згідно з паспортом прив`язки від 23.07.2018, може вплинути на майнові права позивача у вигляді матеріальних збитків, які позивач може понести у зв`язку з проведенням демонтажу, оскільки тимчасова споруда коштує не малих грошових коштів. Крім того, у даній тимчасовій споруді у позивача знаходиться товар на відповідну грошову суму. Також зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до незворотних наслідків. З наведених підстав, просить задовольнити заяву.

Суд зазначає, що за правилами частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву позивача, суд зазначає наступне.

На виконання рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 30.08.2021 №282/3 «Про анулювання паспорту прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, зареєстрованого в містобудівному кадастрі від 23.07.2018 за номером ТС-К-071/1715», враховуючи висновки Верховного Суду за даною категорією справ, заступником директора Департаментом архітектури та містобудування Запорізької міської ради Тендітник Л.В. прийнято наказ «Про анулювання паспорту прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, зареєстрованого в містобудівному кадастрі від 23.07.2018 за номером ТС-К-071/1715» від 20.09.2021 №221р, яким анульовано паспорт прив`язки ТС, фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (номер запису в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про фізичну особу-підприємця 0087116), зареєстрований в містобудівному кадастрі від 23.07.2018 за номером ТС-К-071/1715, з підстав недотримання вимог паспорту прив`язки ТС при встановленні ТС по вул. Оріхівське шосе, 10.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 №2 «Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Для забезпечення позову суд повинен на підставі доказів та з огляду на обставини справи, поведінку учасників переконатися, що загроза правам, свободам та інтересам особи має реальний характер. Загроза повинна бути прямо пов`язана з об`єктом спору та мають бути обґрунтовані підстави вважати, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову настануть обставини, встановлені в пунктів 1 частини другої статті 150 КАС України.

За правилами частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.05.2020 у справі №640/6315/19.

До того ж, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Предметом даного позову є, зокрема, дослідження питання правомірності прийняття рішення про анулювання паспорта прив`язки ТС.

У свою чергу, судом не встановлено, а позивачем у заяві не доведено існування жодної з обставин, передбачених частиною другою статті 150 КАС України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.

Необхідно звернути увагу, що заява про забезпечення позову, крім іншого, обґрунтована тим, що рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 30.08.2021 №282/3 анульовано паспорт прив`язки ТС, у якій провадить підприємницьку діяльність позивач, однак, не дивлячись на триваюче судове оскарження такого рішення в межах даної справи, на підставі вищезазначеного рішення щодо анулювання паспорту прив`язки відповідачем прийнято рішення про усунення наслідків порушення Правил благоустрою, що в свою чергу оскаржується в межах адміністративної справи №280/11883/21.

Отже, з огляду на наведене, можна дійти висновку, що забезпечення позову у даній справі у визначений представником позивача спосіб та з наведених підстав впливає на можливість реалізації рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.11.2021 №449/21, оцінка правомірності якого перебуває поза межами заявленого у цій справі спору. Тобто, забезпечення позову у наведений спосіб є фактично втручанням у правовідносини, які виникли в іншій адміністративній справі.

Крім того, у поданій заяві заявник просить суд зупинити дію пункту 2 рішення від 23.11.2021 №449/21, згідно якого доручено Районній адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району вчиняти дії спрямовані на здійснення процедури примусового демонтажу тимчасової споруди.

Так, пунктом 1 рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.11.2021 №449/21 «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста Запоріжжя за адресою: вул. Оріхівське шосе, 10» визначено усунути наслідки порушень Правил благоустрою території міста Запоріжжя, затверджених рішенням міської ради від 22.06.2011 №41 (далі - Правила) шляхом демонтажу тимчасовою споруди для провадження підприємницької діяльності, встановленої без відповідних дозвільних документів (паспорту прив`язки) на об`єкті благоустрою м.Запоріжжя за адресою: Оріхівське шосе, 10.

Звільнення об`єкту благоустрою від зазначеної споруди здійснити шляхом демонтажу та її транспортування.

Під демонтажем необхідно розуміти комплекс заходів, які передбачають відокремлення об`єкту, встановленого без відповідних дозвільних документів, а також майна, що знаходиться в цьому об`єкті, від місця його розташування або основи, тощо (у тому числі від`єднання від інженерних мереж при необхідності), транспортування на місце подальшого зберігання, тощо.

Власнику вищезазначеного об`єкту, вказаного у п.1 даного рішення, запропонувати самостійно, протягом 7 календарних днів з дня оприлюднення цього рішення на офіційному сайті Запорізької міської ради, виконати роботи щодо усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста Запоріжжя шляхом демонтажу тимчасовою споруди, та приведення місця розташування в належним стан з відновленням його благоустрою (пункт 2 вказаного рішення).

Натомість, пунктом 3 цього рішення встановлено, що у разі невиконання цього рішення власником об`єкта, вказаного у п.1 даного рішення, виконання цього рішення доручити районній адміністрації міської ради по Комунарському району як балансоутримувачу території, на якій знаходить дана споруда.

Тобто, пунктом 2 рішення від 23.11.2021 №449/21, дію якого просить зупинити заявник, не було доручено Районній адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району вчиняти будь-якій дії спрямовані на здійснення процедури примусового демонтажу тимчасової споруди, в якій позивачем здійснюється підприємницька діяльність.

Також є необґрунтованими та не підтвердженими доводи про існування реальної загрози правам позивача, оскільки не надано доказів вчинення відповідачем дій, спрямованих на примусовий демонтаж ТС, у якій здійснює підприємницьку діяльність позивач, як не доведено жодними доказами і можливий вплив на майнові права позивача у вигляді матеріальних збитків з огляду на наявність у ТС певного товару.

Відтак, наразі наведені представником позивача обставини є лише припущенням, яке не доведено жодними належними та допустимими доказами.

Отже, перевіривши зазначені у поданій заяві доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та встановленим обставинам, можна дійти висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та, як наслідок, про відсутність підстав для її задоволення.

При цьому, необхідно звернути увагу, що відмова в задоволенні заяви про забезпечення позову не позбавляє особу права повторно звернутись до суду з такою заявою за наявності підстав, визначених частиною другою статті 150 КАС України.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 241, 243, 248, 295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову, - відмовити.

Копію даної ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.С. Лазаренко