Справа № 140/3209/19
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №140/3209/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Білоуса О.В.,
суддів - Блажівської Н.Є., Желтобрюх І.Л.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №140/3209/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги,
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 5 грудня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 4 листопада 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 5 грудня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2020 року скасовано. Ухвалено нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Волинській області №Ф-10659-55 від 09 серпня 2019 року про сплату боргу (недоїмки) у сумі 23785,08 грн. Стягнуто на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (місцезнаходження: 43010, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ) судові витрати на сплату судового збору у сумі 3457 (три тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень 08 коп.

9 листопада 2021 року на адресу Верховного Суду надійшло клопотання позивача у справі про ухвалення додаткового судового рішення, яким останній просив вирішити питання про розподіл судових витрат, зокрема, витрат на правову допомогу понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції у розмірі 3300 грн.

Розглянувши подану заяву, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що подана заява підлягає задоволенню.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено види судових витрат. Так, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно із частинами першою - третьою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами частини четвертої статті 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із частиною сьомою статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За приписами частини дев`ятої статті 139 КАС України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію (зокрема, у постановах від 20 травня 2020 року у справі №240/3888/19, від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19, від 11 грудня 2019 року у справі №2040/6747/18), що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката застосуванню підлягає частина п`ята статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

У поданій заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Волинській області судові витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 3300 грн.

На підтвердження вказаного розміру понесених витрат у суді першої інстанції, в матеріалах справи наявні:

1)Договір про надання правничої допомоги №050 від 30 жовтня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Правовий стандарт» в особі директора Тарашевського С.В. (далі - «Договір»), згідно підпункту 1.1 пункту 1 якого передбачено, що об`єднання приймає на себе обов`язки надавати замовнику правову (правничу) допомогу щодо підготовки позову та здійснення представництва замовника у судах щодо визнання протиправною та скасування Вимоги про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 23785,08 грн від 9 серпня 2019 року №Ф-10659-55. Підпунктом 3.1 пункту 3 вказаного вище договору передбачено, що розмір оплати за правову допомогу визначається Об`єднанням, погоджується із замовником і становить 3300 грн.

2)Попередній (орієнтовний) розрахунок робіт (послуг) з надання правничої допомоги, згідно Договору про надання правничої допомоги №050 від 30 жовтня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Правовий стандарт».

3)Квитанція від 30 жовтня 2019 року №2301 на підтвердження оплати послуг, наданих Адвокатським об`єднанням «Правовий стандарт» у сумі 3300 грн.

Проаналізувавши надані докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з критеріїв співмірності, а також з урахуванням доводів ГУ ДПС у Волинській області, викладених у відзиві на позовну заяву в частині доводів щодо заявлених витрат на правничу допомогу, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що сума заявлених позивачем до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 3300 грн підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу заявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу позивача у цій справі колегія суддів касаційної інстанції враховує, що доданими ОСОБА_1 документами підтверджується надання адвокатським об`єднанням правничої допомоги щодо надання консультацій щодо правомірності вимоги та складання позовної заяви.

За змістом частин першої та третьої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне ухвалити додаткову постанову у справі №140/3209/19 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Волинській області судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3300 гривень, що зумовлює задоволення заяви ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 132, 134, 139, 252, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (місцезнаходження: 43010, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3300 (три тисячі триста) гривень.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді Н.Є.Блажівська

І.Л.Желтобрюх