Справа № 160/17053/21
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач 1, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач 2, ГУ ПФУ в Луганській області), третя особа - Відділ обслуговування громадян №2 управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відділ обслуговування громадян №2 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), в якій позивач просить:
- визнати бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у вересні 2021 року вона звернулася до відділу обслуговування громадян №2 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії за віком, до якої додала, зокрема, довідку Головного управління статистики у Дніпропетровській області від 29 червня 2021 року про середню заробітну плату, членський квиток, комсомольський квиток тощо. Розглянувши подані документи відповідач прийняв рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії позивача, з посиланням на відсутність документів на підтвердження стажу, а саме довідки про заробітну плату. Позивач вказує, що відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, для підтвердження трудового стажу, зокрема, приймаються членські квитки. Оскільки у наданому позивачем членському квитку наявні всі відмітки про сплату членських внесків, позивач вважає підтвердженим стаж роботи, який необхідний для перерахунку пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху на підставі частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року у зв`язку з виправленням недоліків позовної заяви відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Також ухвалою суду від 11 листопада 2021 року відповідачам встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
08 грудня 2021 року на адресу суду від представника відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву щодо повного заперечення проти позовних вимог. Так, відповідач 2 вказує, що позивачем до заяви від 02 вересня 2021 року було надано лист ТОВ «Юридично-архівне бюро «ЛЕГІС» від 29 червня 2021 року №10-07/2136-21 щодо неможливості надати довідку про заробітну плату та лист Головного управління статистики у Дніпропетровській області про середньомісячну заробітну плату штатного працівника у галузі народного господарства «Легка промисловість» та за видом економічної діяльності «Текстильне виробництво, виробництво одягу, хутра та виробів із хутра» з 1977 по 2001 рік. Враховуючи, що:
- Відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за ввесь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року, за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідкою про заробітну плату первинними документами, або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв;
- Згідно з пунктом 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її було видано, місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам;
- Відповідно до Порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплати, у разі коли підприємство, установу, організацію ліквідовано, а документи органу вищого рівня або архівним установам не передано, заробітна плата для обчислення визначається виходячи з тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою) у відповідній галузі (системі), за календарний рік, що передує року, з яких призначено (перераховано) пенсію, або виходячи з мінімально гарантованої зазначеної тарифної ставки (посадового окладу), передбаченою галузевою угодою;
- Довідка про заробітну плату виходячи з місячної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою) видається місцевим органом праці та соціального захисту населення, а у разі відсутності в такому органі зазначених відомостей в Мінпраці;
- З огляду на вищезазначене, в управлінні відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії позивача з урахуванням заробітної плати.
Ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року отримана відповідачем 1 22 листопада 2021 року.

Станом на 28.12.2021 року (з урахуванням строку на поштове відправлення) від відповідача 1 відзив до суду не надходив.

Таким чином відповідач 1 правом на подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) та надання доказів по справі не скористався, з клопотанням про продовження строків на надання відзиву до суду не звертався.

Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02 вересня 2021 року звернулася до Відділу обслуговування громадян №2 (сервісного центру) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою щодо проведення перерахунку пенсії «До призначення у зв`язку з додатково наданими документами».

На підтвердження стажу роботи позивачем було надано, зокрема, трудову книжку, членські квитки профспілок, що підтверджують щорічну сплату профспілкових внесків.

06 вересня 2021 року відділом перерахунків пенсій управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Луганській області прийнято рішення №50 «про відмову в проведені перерахунку пенсії ОСОБА_1 », яке було направлено на адресу позивача разом із повідомленням від 09 вересня 2021 року №0400-010205-8/119548. Рішення обґрунтоване наступним:

- Відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за ввесь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року, за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідкою про заробітну плату первинними документами, або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв;

- Згідно з пунктом 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її було видано, місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам;

- Постановою Кабінету Міністрів України №919 від 05 липня 2006 року «Про затвердження Порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплати» встановлено, що у разі коли підприємство, установу, організацію ліквідовано, а документи органу вищого рівня або архівним установам не передано, заробітна плата для обчислення визначається виходячи з тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою) у відповідній галузі (системі), за календарний рік, що передує року, з яких призначено (перераховано) пенсію, або виходячи з мінімально гарантованої зазначеної тарифної ставки (посадового окладу), передбаченою галузевою угодою;

- Довідка про заробітну плату виходячи з місячної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою) видається місцевим органом праці та соціального захисту населення, а у разі відсутності в такому органі зазначених відомостей в Мінпраці;

- З огляду на вищезазначене, в управлінні відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії позивача з урахуванням заробітної плати.

З таким рішенням відповідача позивач не погоджується, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, що й стало підставою для звернення до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини між сторонами стосуються періоду роботи позивача у Дніпропетровському виробничо-торговому трикотажному об`єднанні «Дніпрянка» з 25 липня 1977 року по 18 червня 2000 року.

При цьому в спірному рішенні відповідача 2 не зазначено підстави для не врахування такого періоду, взагалі відсутній розрахунок стажу позивача, копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 відповідачами до суду не надано.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року (далі - Закон №1058-IV) передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Абзацом 1 частини 1 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Згідно відомостей, які містяться в трудовій книжці НОМЕР_1 (записи №№1-12), ОСОБА_1 після навчання у Дніпропетровському технічному училищі № 8 розпочала свою трудову діяльність швачкою на Дніпропетровському виробничому експериментальному трикотажному об`єднанні «Дніпрянка» (наказ №165-к від 22 липня 1977 року), з якої звільнилася за власним бажанням 18 червня 2000 року (наказ № 89 від 18 червня 2000 року).

Суд зазначає, що спірним при вирішенні даної справи є не право позивача на призначення пенсії, оскільки таке призначення вже відбулось, а право позивача на перерахунок пенсії станом на дату звернення, з урахуванням вказаного періоду роботи.

В подальшому на звернення позивача щодо надання довідки про заробітну плату ОСОБА_1 за період роботи в ДВЕТО «Дніпрянка» з липня 1977 року по червень 2000 року ТОВ «Юридично-архівне бюро «ЛЕГІС» надало відповідь листом від 01 вересня 2021 року №Г-49 щодо неможливості надати запитувану інформацію, оскільки особові рахунки колективного підприємства - Дніпропетровської трикотажної фірми «Дніпрянка» (до 24 листопада 1988 року Дніпропетровське виробниче експериментальне трикотажне об`єднання «Дніпрянка»; з 24 листопада 1988 року до 14 квітня 1993 року Дніпропетровське виробничо-торгове трикотажне об`єднання «Дніпрянка»; з 14 квітня 1993 року до 28 грудня 1994 року орендна трикотажна фірма «Дніпрянка») передані на архівне зберігання до ТОВ «Юридично-архівне бюро «ЛЕГІС» не в повному обсязі.

На запит позивача про надання інформації щодо середньої заробітної плати по підприємству ДПТО «Дніпрянка» Головне управління статистики у Дніпропетровській області надало наявну статистичну інформацію щодо середньомісячної заробітної плати штатного працівника по Дніпропетровської області у галузі народного господарства «Легка промисловість» та за видом економічної діяльності «Текстильне виробництво; виробництво одягу, хутра та виробів із хутра», до яких відносилась діяльність визевказаного підприємства у 1977 - 1999 роках.

Отже, за наявності належним чином оформленої трудової книжки за відповідних записів у ній, але відсутності будь-який інших уточнюючих довідок, не спростовує наявність у позивача стажу роботи, що дає право на пенсію за віком. Жодних зауважень щодо оформлення такої трудової книжки та здійснених відповідних записів у ній, яка надавалася позивачем до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідачами не надано, відсутні такі посилання і в оспорюваному рішенні від 06 вересня 2021 №50.

Підстави неврахування таких даних відповідачами не надано суду, у спірному рішенні не зазначено. За таких обставин, відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачі не можуть посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

У матеріалах справи також знаходиться комсомольський квиток позивача №43016109 від 22 березня 1977 року, з якого вбачається що з квітня 1977 року по травень 1988 року позивачем були сплачені членські внески, про містяться відповідні відмітки.

Пунктом 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, визначено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З вищевикладених норм випливає, що відповідач, у разі незгоди з відомостями зазначеними в документах позивача, має право на реалізацію повноважень наданих йому частиною 3 статті 44 Закону №1058-IV, а саме: вимагати відповідні документи від підприємства, перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню тощо, проте таким правом суб`єкт владних повноважень не скористався.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем не вжито всіх покладених на нього діючим законодавством заходів необхідних для належного розгляду документів позивача про призначення пенсії.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статті 17, частини 5 статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі «Міллер проти Австрії», де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні «Ґайгузус проти Австрії» від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Згідно частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши подані докази, суд визнає обґрунтованими позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Луганській області №50 від 06 вересня 2021 року про відмову в проведені перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Щодо вимоги позивача про зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням стажу на підприємстві ДПТО «Дніпрянка», суд зазначає наступне.

У рішеннях по справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти Росії», «Єрузалем проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Враховуючи те, що рішення відділу перерахунків пенсій управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Луганській області від 06 вересня 2021 року №50 щодо відмови в проведені перерахунку пенсії ОСОБА_1 визнано судом протиправним та скасовано, суд вважає за необхідне відновити порушені права позивача шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 вересня 2021 року про проведення перерахунку пенсії, з урахуванням висновків суду та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з частиною 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень дії якого оскаржуються, не виконано покладеного на нього обов`язку доказування правомірності таких дій.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовну заяву задоволено частково, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають частковому стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань обох відповідачів, пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме 1/2 від 908 грн. 00 коп. = 454 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 139, 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094), до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (, вул. Шевченка, буд. 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 06 вересня 2021 року №50 щодо відмови в проведені перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 вересня 2021 року про проведення перерахунку пенсії, з урахуванням висновків суду та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України.

В іншій частині позовних вимог,- відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 227 грн. (двісті двадцять сім) 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Пенсійного фонду України в Луганській області () на користь на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 227 грн. (двісті двадцять сім) 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 29.12.2021 р.

Суддя О.М. Неклеса