Справа № 380/11702/20
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Сидор Н.Т.,

за участю секретаря судового засідання Гавінської М.В.,

представника позивача Рупінського О.Б.,

представника відповідача Максьо О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги,

в с т а н о в и в :

на розгляд суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області, в якій позивач просить: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті Головним управлінням ДФС у Львівській області: № 106069 від 03.03.2018, № 106067 від 03.03.2018, № 0-1313 від 19.03.2019, № 0-1312 від 19.03.2019, та податкову вимогу № 36703-17 від 23.03.2018.

В обґрунтування позовних вимог, згідно з заявою про зміну підстав позову, позивач зазначає, що направлення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги відбувалось за адресою, яка не належить позивачу. При цьому стверджує, що податковому органу було відомо дійсну адресу позивача, оскільки останній подавав податкову звітність та вів листування з відповідачем як фізична особа-підприємець, так і як фізична особа, зазначаючи дійсну адресу свого проживання, яка відповідає місцю реєстрації відповідно до паспорта.

Відповідач позов не визнає. У відзиві на позовну заяву, покликаючись на приписи п. 58.3 ст. 58 ПК України стверджує, що податкові повідомлення-рішення: № 106069 від 03.03.2018, № 106067 від 03.03.2018, № 0-1313 від 19.03.2019, № 0-1312 від 19.03.2019 та податкова вимога № 36703-17 від 23.03.2018 вважаються належно врученими позивачу, оскільки надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 ПУ України, за податковою адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку з розглядом справи, слід зазначити наступне.

Ухвалою судді від 15.01.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 13.05.2021 заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено; доручено Дрогобицькому міськрайонному суду Львівської області забезпечення проведення судового засідання в режимі відеоконференції за участю представника позивача.

16.08.2021 судом прийнято заяву представника позивача в порядку ст. 47 КАС України.

Ухвалою суду від 16.08.2021 закрито підготовче провадження та призначеного справу до судового розгляду по суті позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, просила у задоволенні таких відмовити.

Заслухавши вступне слово представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Податковим повідомленням-рішенням від 03.03.2018 № 106069-13 ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300), за 2017 рік у сумі 21416,64 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 03.03.2018 № 106067-13 ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300), за 2017 рік у сумі 732,48 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 19.03.2019 № 0-1312 ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300), за 2018 рік у сумі 10678,68 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 19.03.2019 № 0-1312 ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300), за 2018 рік у сумі 365,23 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення, скеровані позивачу за адресою: АДРЕСА_1 , повернулися на адресу податкового органу з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням встановленого строку зберігання».

23.03.2018 Головним управлінням ДФС у Львівській області виставлено позивачу податкову вимогу форми «Ф» № 36703-17, згідно з якою загальна сума податкового боргу станом на 22 березня 2018 року становила 4087,70 грн.

Вказана податкова вимога, скерована позивачу за адресою: АДРЕСА_1 , повернулася на адресу податкового органу з відміткою відділення поштового зв`язку «за терміном зберігання».

Згідно з паспортом громадянина України позивач з 10.01.1991 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

27.07.2006 позивач знятий з реєстраційного обліку за вказаної адресою та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивач вважає названі податкові повідомлення-рішення та податкову вимогу протиправними, покликаючись на те, що такі надіслані на адресу, що не відповідає зареєстрованій адресі його місця проживання згідно з паспортом.

При вирішенні цього спору, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями позивачу визначено податкове зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300) за 2017, 2018 роки.

Відповідно до пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Згідно з 266.7.2. ст. 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Відповідно до ст. 45 ПК України, платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Згідно з п. 66.3 ст. 66 ПК України у разі проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження або місця проживання платника податків, внаслідок якої змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому на обліку перебуває платник податків (далі - адміністративний район), а також у разі зміни податкової адреси платника податків, контролюючими органами за попереднім та новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків проводяться процедури відповідно зняття з обліку/взяття на облік такого платника податків.

Підставою для зняття з обліку платника податків в одному контролюючому органі і взяття на облік в іншому є надходження хоча б до одного з цих органів даних, що свідчать про належну державну реєстрацію таких змін органами державної реєстрації.

Відповідно до п. 70.1 ст. 70 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

До облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься інформація, зокрема про місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство (пп. 70.2.4 п. 70.2 ст. 70 ПК України).

Відповідно до п. 70.1 ст. 70 ПК України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Внесення змін до Державного реєстру регламентовано Положенням про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України 29.09.2017 № 822 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2017 р. за № 1306/31174 (далі Положення № 822).

Відповідно до п. 1 Розділу IX Положення № 822 фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки або Повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання Заяви за формою № 5ДР (додаток 12) або Заяви за формою № 5ДРП (додаток 13) відповідно.

Пунктом 4 розділу IX Положення № 822 передбачено, що внесення змін до Державного реєстру та окремого реєстру Державного реєстру здійснюється протягом трьох робочих днів від дня подання фізичною особою заяви за формою № 5ДР або заяви за формою № 5ДРП до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання). У разі звернення до будь-якого контролюючого органу строк внесення змін до Державного реєстру може бути продовжено до п`яти робочих днів.

Таким чином, процедура внесення змін до Державного реєстру та даних облікової картки пов`язується саме з виконанням фізичною особою як платником податків свого обов`язку щодо звернення до контролюючого органу із відповідною заявою за формою № 5ДР.

Судом встановлено, що згідно з паспортом громадянина України позивач з 10.01.1991 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . 27.07.2006 позивач знятий з реєстраційного обліку за вказаної адресою та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Як підтвердив представник позивача у судовому засіданні, позивач заяви за формою № 5ДРП до контролюючого органу не подавав.

Стосовно покликання позивача на те, що подаючи податкову звітність як фізична особа-підприємець, він зазначав останню адресу свого проживання, суд зауважує, що вказане жодним чином не звільняє позивача від обов`язку подавати контролюючим органам відомості про зміну своїх даних як фізичної особи-платника податків, які вносяться до облікової картки.

Слід зауважити, що ПК України розмежовує порядок інформування контролюючого органу про зміну податкової адреси платників податків фізичної особи та фізичної особи-підприємця, натомість позивач помилково такі ототожнює.

Отже, оскільки станом на дату направлення відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги позивач не виконав обов`язок, встановлений п. 70.7 ст. 70 ПК України, підстав для ствердження, що контролюючий орган зобов`язаний був направити йому податкове повідомлення на адресу фактичного місця її реєстрації та проживання, немає.

Згідно з п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Так, відповідно до п. 42.2 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата (п. 42.3 ст. 42 ПК України).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (п. 42.5 ст. 42 ПК України).

Відповідно до пункту 3 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за №124/28254 (далі - Порядок № 1204), податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 Кодексу.

За змістом наведених положень надіслане контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків, яка відповідає даним Державного реєстру та облікової картки платника, вважається врученим також у разі неможливості вручення адресату такого відправлення після проставлення поштовим органом відповідної відмітки з датою та причиною невручення.

Доводи позивача щодо неналежного врученням йому оскаржуваних податкових повідомлень-рішень на податкової вимоги зводяться до того, що такі скерувались на адресу, за якою він станом на дату направлення не був зареєстрований та не проживав.

Втім, виходячи з системного аналізу правових норм та використовуючи логічно-змістовне тлумачення пункту 56.18 статті 56, пункту 58.3 статті 58 ПК України, вбачається, що контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання персональних даних про платника податків, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду у постанові від 27.10.2020 у справі № 813/3922/17.

За наведеного правового регулювання та обставин справи, суд доходить висновку, що у розумінні статті 42, 58 ПК України оскаржувані податкові повідомлення-рішення та податкова вимога вважаються належним чином врученими позивачу, а доводи позивача про протилежне не знаходять належного правового обґрунтування.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відшкодування судових витрат позивачу, якому у задоволенні позову відмовлено ст. 139 КАС України не передбачено, а тому такі слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач Головне управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; 9).

Повний текст рішення складено та підписано 29.12.2021.

Суддя Сидор Н.Т.