Справа № 120/9940/21-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 грудня 2021 р. Справа № 120/9940/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якій позивач просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області щодо не зарахування до стажу роботи періоди з 16.06.1980 по 01.07.1980, як навчання, з 02.07.1980 по 31.07.1980, як безперервний стаж у період після закінчення навчання та днем зарахування на роботу за набутою професією, з 29.04.1982 по 13.06.1982 як безперервний стаж у період після закінчення військової служби та днем зарахування на роботу; та, відповідно, просить зарахувати дані періоди.

Ухвалою суду від 28.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

16.09.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог, зокрема зазначає про відсутність підстав для зарахування до стажу позивача періоду з 16.06.1980 по 01.07.1980, як навчання оскільки, позивачу до стажу роботи зараховано період навчання у Київському технологічному інституті харчової промисловості та підставі диплому про закінчення освіти ЖВ № 918093, з 01.09.1975 по 16.06.1980 - по дату прийняття Державною екзаменаційною комісією рішення про присвоєння кваліфікації, іншого законодавством не визначено. Щодо періодів роботи з 02.07.1980 по 31.07.1980 та з 29.04.1982 по 13.06.1982 зазначила, що в трудовій книжці відсутні записи про трудову діяльність, тому підстав для їх зарахування немає.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 4 КАС України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 14.04.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням даних про стаж роботи з 16.06.1980 по 01.07.1980, з 02.07.1980 по 31.07.1980, з 29.04.1982 по 13.06.1982.

07.05.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомлено позивача листом № 4499-3958/П02/8-0200/21 про відсутність підстав для зарахування до стажу періодів з 16.06.1980 по 01.07.1980, з 02.07.1980 по 31.07.1980, з 29.04.1982 по 13.06.1982.

Позивач, не погоджуючись із такою бездіяльністю пенсійного органу, тому звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Частиною першою статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV (далі - Закон від 09.07.2003 № 1058-IV).

Статтею 8 Закону N 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 8 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина 1 статті 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV).

Порядок та умови зарахування періодів трудової діяльності та інших періодів, що враховуються до стажу роботи для призначення пенсії, до 01.01.2004 року регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" (надалі Закон № 1788).

Відповідно до статті 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1, 2 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, чинне законодавство передбачає, що основним документом для підтвердження стажу є трудова книжка і саме на підставі записів трудової книжки, на думку позивача, має буди зараховано до його загального страхового стажу період навчання у вищому навчальному закладі.

Суд погоджується із такою позицією позивача та зазначає, що пунктом 8 Порядку № 637, згідно з яким час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

З даного приводу суд зазначає, що пунктом 8 Порядку № 637 необхідно застосовувати у логічному зв`язку з попередніми пунктами відповідного Порядку, згідно з якими основним документом для підтвердження стажу є саме трудова книжка. Аналогічне положення містить і Закон № 1788.

Навіть з назви Порядку № 637 вбачається, що він регулює підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Таким чином, враховуючи наявність у трудовій книжці позивача запису про період навчання у вищому навчальному закладі з 01.09.1975 по 01.07.1980, весь цей період має бути врахований до загального страхового стажу позивача. Записи трудової книжки підтверджуються також архівною довідкою університету.

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача зарахувати до загального стажу позивача період з 16.06.1980 по 01.07.1980 належать задоволенню.

Відповідно до пункту "д" частини 3 статті 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців (абз. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту").

Крім того, за змістом норми, яка міститься в абзаці 1 пункту 26 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 № 1240, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.

Аналізом зазначених правових норм встановлено, що необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є те, що перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу не повинна перевищувати трьох місяців, і те, що після закінчення навчання особа повинна бути зарахована на роботу за здобутою спеціальністю.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 01.07.1980 закінчив Київський технологічний інститут харчової промисловості за спеціальністю "Машини і апарати харчових виробництв", а 01.08.1980 був прийнятий до Теплицького хлібкомбінату.

Оскільки перерва між днем закінчення позивачем навчання в університеті і днем зарахування на роботу за професією не перевищує 3 місяців, то період з 02.07.1980 по 31.07.1980 має бути зарахований до стажу позивача як безперервний.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 683/1774/16-а та від 09.07.2020 у справі № 308/13118/16-а.

Також слід зазначити, що до страхового стажу за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням слід зарахувати період з 29.04.1982 по 13.06.1982 як безперервний стаж у період після проходження військової служби та днем зарахування на роботу.

Так, відповідно пункту 8 Правил обчислення безперервного трудового стажу робітників та службовців при призначенні допомоги по державному соціальному страхуванню, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 13.04.1973 №252 у безперервний трудовий стаж крім роботи як робітника або службовця зараховується також: служба у складі Збройних Сил СРСР, в органах Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР та Міністерства внутрішніх справ СРСР, в народному ополченні та партизанських загонах, якщо перерва між днем ??звільнення від служби та днем ??вступу на роботу чи навчання у вищу чи середню спеціальний навчальний заклад (у тому числі на підготовчий відділення), в аспірантуру, клінічну ординатуру, на курси, училище або школу з підвищення кваліфікації, перекваліфікації та підготовці кадрів не перевищив трьох місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в період з 17.11.1980 по 28.04.1982 проходив строкову службу в складі Збройних Сил СРСР. По закінченню військової служби, 14.06.1982 позивача було зараховано на Вінницький пивзавод на посаду змінним майстром цеху розливу пляшкового пива.

Оскільки перерва між днем завершення проходження військової служби позивачем і днем зарахування на роботу за професією не перевищує 3 місяців, то період з 29.04.1982 по 13.06.1982 має бути зарахований до стажу роботи позивача як безперервний.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та наявність підстав для їх задоволення шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо не зарахування до стажу роботи періоди з 16.06.1980 по 01.07.1980, як навчання, з 02.07.1980 по 31.07.1980, як безперервний стаж у період після закінчення навчання та днем зарахування на роботу за набутою професією, з 29.04.1982 по 13.06.1982 як безперервний стаж у період після проходження військової служби та днем зарахування на роботу.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовну заяву належить задовольнити у визначений судом спосіб.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. За таких обставин, враховуючи, що позов задоволено повністю, судові витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 908 грн підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області щодо не зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 періоди з 16.06.1980 по 01.07.1980, як навчання, з 02.07.1980 по 31.07.1980, як безперервний стаж у період після закінчення навчання та днем зарахування на роботу за набутою професією, з 29.04.1982 по 13.06.1982 як безперервний стаж у період після проходження військової служби та днем зарахування на роботу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 періоди з 16.06.1980 по 01.07.1980, як навчання, з 02.07.1980 по 31.07.1980, як безперервний стаж у період після закінчення навчання та днем зарахування на роботу за набутою професією, з 29.04.1982 по 13.06.1982 як безперервний стаж у період після проходження військової служби та днем зарахування на роботу.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, )

Суддя Мультян Марина Бондівна