Справа № 280/5923/21
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року Справа № 280/5923/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання П`яниди Б.В.

представника позивача - Хілько А.В.

представника відповідача - Куранової С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Машинобудівний Завод Квік (69123, м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, б. 8А, )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 166, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Машинобудівний Завод Квік (далі позивач) звернулось із позовною заявою до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 05.05.2021 № , № .

В обгрунтування позову посилається на те, що не відповідає дійсності та обставинам справи висновок про нереальність операцій позивача з його контрагентами з підстав не використання останніми праці фізичних осіб на умовах трудового договору або на інших умовах, передбачених законодавством, за контрагентами не зареєстровано нерухоме майно, та як наслідок, невідповідність первинних документів фактичним обставинам здійснення господарської операції (стор. 9 Акту щодо TOB «МОДУМ ТЕХНО»; стор. 15 Акту щодо TOB «ФАРМЕР ЛАЙТ»; стор. 22 щодо TOB «ДЕФЕКС ХАРКІВ») За твердженням позивача, такі обставини, як відсутність у контрагента трудових ресурсів, виробничого обладнання, транспортного та торгівельного обладнання, відсутність працівників не можуть спростовувати фактичне виконання операції, оскільки специфіка підприємницької діяльності полягає у тому, що підприємство не завжди може мати у власності задекларовану значну кількість працівників, наявність основних засобів та транспорту для виконання взятих на себе зобов`язань. Вказує, що звичаями ділового обороту визначені й інші можливості залучення ресурсів для поставки товарів/робіт/послуг, як от на підставі цивільно-правових договорів. Також зазначає, що висновок про відсутність активів та неможливість здійснення господарської діяльності не можна зробити на підставі інформації з податкової справи та баз даних контролюючого органу у зв`язку із тим, що чинним законодавством України надано суб`єктам господарювання право мати складські приміщення, транспортні засоби, устаткування тощо, у тому числі на підставах відмінних від права власності (оренда та інших), що не створює обов`язку для суб`єкта господарювання подавати таку інформацію до контролюючого органу інакше, як на його відповідний запит. Між тим, в акті, не зазначено, що контролюючим органом направлялися на адресу підприємств-контрагентів запити про наявність у підприємства орендованих складських приміщень, транспортних засобів, устаткування тощо, на який би надійшла відповідь про їх відсутність. Чинне законодавство не містить вимог, які б забороняли суб`єктам господарювання вести господарську діяльність за адресою відмінною, ніж адреса реєстрації. Також звертає увагу на те, що використані податковим органом інформаційні бази даних не мають статусу офіційних і можуть містити помилки, які впливають на правовий статус платника податку. Тому вони не можуть розглядатись, як належні докази. Крім того, чиним законодавством не передбачена належність таких баз до засобів доказування. Програмне забезпечення (інформаційні бази) ДПС до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, не відноситься. Крім того, такі дані не є належним доказом відсутності фактів здійснення господарських операцій безпосередньо позивача, якщо спірний період податковим органом перевірено з урахуванням всіх первинних документів та документів податкової звітності. Стверджує, що до перевірки контролюючому органу було надано всі первинні документи, що вказують на подію, яка викликала зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі як позивача, так і його контрагентів. Більш того, на подібні зміни вказує списання коштів з поточного рахунку позивача та зарахування їх на поточні рахунки підприємств-контрагентів. Отже, досліджувані в ході перевірки первинні документи є первинними документами за будь-якої обставини і підтверджують здійснення господарських операцій в будь-якому разі, за винятком скасування судом самих первинних документів або визнанням судом угоди, здійснення якої вони підтверджують, недійсною. Відтак вважає, що в акті не міститься жодних обґрунтувань, що базуються на належних доказах, того, що правочин між TOB «МОДУМ ТЕХНО», TOB «ФАРМЕР ЛАЙТ», TOB «ДЕФЕКС ХАРКІВ»», укладено з порушенням норм ст. 203 Цивільного кодексу України, не надано обґрунтувань щодо нікчемності правочину, а також не надано посилань на будь-які рішення суду.На підставі викладеного, позивач вважає висновки контролюючого органу безпідставними, а податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідач позовну заяву не визнав. У відзиві від 04.08.2021 вх. 44302 вказує, що перевіркою достовірності та правильності визначення та врахування суми податкового кредиту (рядок 17 (колонка В) Декларації) при розрахунку показника рядка 19 Декларації, встановлено її завищення на суму 1 237 387 грн., що призвело до завищення показника рядка 19 на цю ж суму, оскільки було завищено показник у рядку 10.1 (колонка Б) Декларації на суму 1 237 387 грн., внаслідок врахування всупереч пп. «а» п.198.1 ст.198. абзаців першого - третього п. 198.2. абзаців першого - другого п.198.3 і абзацу третього п.198.6 ст.198 та абзаців другого - третього п.201.10 ст.201 Кодексу, при його визначенні нереальних операцій з придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ «МОДУМ ТЕХНО» () на суму ПДВ 470 510 грн., у ТОВ «ФАРМЕР ЛАЙТ» () на суму ПДВ 613 607 грн. та ТОВ «ДЕФЕКС ХАРКІВ» () на суму ПДВ 153 270 грн. Вказує, що перевіркою не встановлено наявність розумних економічних або інших причин (ділової мети) від вказаних операцій. Такі причини можуть бути наявними лише за умови, що платник податку має намір одержати економічний ефекту результаті підприємницької або іншої економічної діяльності, а не виключно чи переважно за рахунок формування податкового кредиту за рахунок інших суб`єктів підприємницької діяльності. Відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів не дозволяє формувати дані податкового обліку. Наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, не є підтвердженням реальності господарської операції. Отже, право на податковий кредит у ТОВ «МЗ «КВІК» не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов`язкових умов для виникнення такого права - виникнення об`єкту оподаткування, що передбачено вимогами п. 198.3 ст.198 Кодексу. Вважає, що прийнявши оскаржувані податкові повідомлення-рішення, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих повноважень. Просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 16.07.2021 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі № 280/5923/21 та призначено підготовче засідання у справі на 18.08.2021.

Протокольною ухвалою суду від 18.08.2021 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 06.09.2021.

Ухвалою суду від 06.09.2021 продовжено строк підготовчого провадження строком на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 22.09.2021 за клопотанням представника позивача.

Протокольною ухвалою суду від 22.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 11.10.2021.

Ухвалою суду від 11.10.2021 зупинено провадження в адміністративній справі до 15.11.2021 для надання сторонам часу для примирення.

Ухвалою суду від 15.11.2021 провадження у справі поновлено.

У судовому засіданні 15.11.2021 представником позивача підтримано позовні вимоги. Просить суд задовольнити позовну заяву.

Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав наведених у відзиві. Просить суд у задоволенні позовної заяви відмовити.

У судовому засіданні 15.11.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

На підставі направлень від 12.03.2021 № 1081, 1083 та наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 12.03.2021 № 641-п посадовими особами контролюючого органу проведено докумкентальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «МЗ «Квік» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, за результатами якої відповідачем був складений Акт № 2286/08-01-07-05/38284929 від 02.04.2021 року.

Контролюючим органом зроблено висновок про те, що перевіркою TOB «МЗ «Квік» встановлено порушення п.198.1, п.198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), оскільки платником:

1) занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на суму 465 123 грн.;

2) завищено суму від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу наступного звітного періоду, па суму 772 264 грн.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки ТОВ «Машинобудівний Завод «Квік» подало до ГУ ДПС у Запорізькій області заперечення (від 15.04.2021 вих.№ 116-04/2021) на акт перевірки. За результатами розгляду від Головного управління ДПС у Запорізькій області надійшла відповідь на заперечення від 30.04.2021 № 1425/12/08-01-07-05-07, відповідно до якої висновки акту перевірки визначено такими, що відповідають вимогам законодавства.

На підставі акту перевірки 05.05.2021 Головним управлінням ДПС у Запорізькій області прийняті податкові повідомлення-рішення: № - яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 697 684,50 грн. та № - яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 772 264 грн.

TOB «Машинобудівний завод «Квік» подало до ДПС України скаргу на вищезазначені податкові повідомлення-рішення. Рішенням Державної податкової служби України від 14.06.2021 року № 13258/6/99-00-06-01-03-06 продовжено строк розгляду скарги до 25.07.2021 року.

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «Машинобудівний Завод «Квік» звернулось з даним позовом до суду.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 1 розділу І ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документ.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Надання податковому органу документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

При розгляді конкретної справи суд має перевірити доводи органу влади. Суд має оцінити належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зокрема, провести всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.

Недоведеність вказаних умов позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкового кредиту, а покупця - права на його формування та відображення у бухгалтерському та податковому обліку.

Судом встановлено, що у перевіряємому періоді ТОВ «Машинобудівний Завод «Квік» мало господарські відносини з TOB «МОДУМ ТЕХНО», TOB «ФАРМЕР ЛАЙТ», TOB «ДЕФЕКС ХАРКІВ».

Так, 04 січня 2021 між ТОВ «МЗ «Квік» та ТОВ «ДЕФЕКС ХАРКІВ» було укладено Договір про надання послуг № 0104.2 за умовами якого Виконавець зобов`язується за завданням Замовника надати послуги з механічної, фрезерної, токарної обробки деталей, запчастин, вузлів деталей, наданих Замовником, в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Факт виконання умов договору підтверджується наступними документами: актами здачі-приймання робіт за січень 2021 року, рахунками-фактурами за січень 2021 року, актами приймання-передачі ТМЦ для обробки за січень 2021 року, актами приймання-передачі ТМЦ після обробки за січень 2021 року, засвідчені ксерокопії яких долучені до матеріалів справи.

Розрахунки між сторонами підтверджуються платіжними дорученнями № 10152 від 24.02.2021, № 10132 від 19.02.2021, № 26 від 11.03.2021, № 119 від 13.04.2021, № 149 від 26.03.2021.

На підтвердження перевезення позивачем ТМЦ для обробки, долучені до матеріалів справи товарно-транспортні накладні № б/н від 04.01.2021, № б/н від 08.01.2021, № б/н від 15.01.2021, № б/н від 22.01.2021, № б/н від 25.01.2021.

На підтвердження перевезення позивачем ТМЦ після обробки, долучені до матеріалів справи товарно-транспортні накладні № 8 від 16.01.2021, № 21 від 29.01.2021.

Транспортування ТМЦ здійснювалось перевізником ФОП ОСОБА_1 на підставі укладеного договору про надання послуг з вантажних перевезень від 16.06.2020 № 0616.2. Про надання послуг з перевезення між позивачем та ФОП ОСОБА_1 складено акти здачі-прийняття робіт, № ОУ-0000007 від 04.01.21, №ОУ-0000008 від 08.01.21, № ОУ-0000009 від 15.01.21, № ОУ-0000010 від 22.01.21, № ОУ-0000011 від 25.01.21, № ОУ-0000005 від 16.01.21, № ОУ-0000012 від 29.01.21.

02.11.2020 між ТОВ «МЗ «Квік» та ТОВ «МОДУМ ТЕХНО» було укладено Договір поставки № 1102.2 за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю, Покупець - прийняти й оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим Договором.

Факт виконання умов договору підтверджується видатковими накладними за січень 2021 року, рахунками-фактурами за січень 2021 року, засвідчені копії яких долучені до матеріалів справи.

Розрахунки між сторонами підтверджуються платіжним дорученням № 10040 від 01.02.2021.

На підтвердження перевезення позивачем долучені до матеріалів справи ТТН № 9 від 04.01.2021, № 37 від 11.01.2021. Транспортування товару, придбаного позивачем у ТОВ «МОДУМ ТЕХНО», здійснювалось перевізником ФОП ОСОБА_1 на підставі укладеного договору про надання послуг з вантажних перевезень від 16.06.2020 № 0616.2. Про надання послуг з перевезення між позивачем та ФОП ОСОБА_1 складено акти здачі-прийняття робіт № ОУ-0000001 від 04.01.2021, № ОУ-0000003 від 11.01.2021.

16.01.2021 між ТОВ «МЗ «Квік» та ТОВ «ФАРМЕР ЛАЙТ» було укладено Договір поставки № 0116.1 за умовами якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату, згідно видаткових накладних на кожну партію поставки товару.

Факт виконання умов договору підтверджується видатковими накладними за січень 2021 року, рахунками-фактурами за січень 2021 року, засвідчені копії яких долучені до матеріалів справи.

Розрахунки між сторонами підтверджуються платіжним дорученням № 10133 від 19.02.2021.

На підтвердження перевезення позивачем долучені до матеріалів справи ТТН № 47 від 16.01.2021, № 51 від 18.01.2021, № 59 від 22.01.2021. Транспортування товару, придбаного позивачем, здійснювалось перевізником ФОП ОСОБА_1 на підставі укладеного договору про надання послуг з вантажних перевезень від 16.06.2020 № 0616.2. Про надання послуг з перевезення між позивачем та ФОП ОСОБА_1 складено акти здачі-прийняття робіт № ОУ-0000013 від 16.01.21, № ОУ-0000014 від 18.01.21, № ОУ-0000015 від 22.01.21.

В свою чергу контролюючий орган стверджує, що операції щодо постачання товарів, надання послуг фактично не відбувались, а відбувалось лише документальне оформлення виконання таких договорів з метою штучного зменшення податку на додану вартість та збільшення від`ємного значення з ПДВ.

Так, у ході перевірки встановлено, що TOB «TOB «Машинобудівний Завод «Квік» мав фінансово - господарські операції з TOB «МОДУМ ТЕХНО», TOB «ФАРМЕР ЛАЙТ» з придбання товарів (кришка циліндра, фланець, заготовка опори, заготовка накладки, заготовка гнізда, втулка, кришка вкладиша та ін), з TOB «ДЕФЕКС ХАРКІВ» з надання послуг з механічної, фрезерної, токарної обробки деталей, запчастин, вузлів деталей.

Згідно бухгалтерського обліку у TOB «Машинобудівний Завод «Квік» наявна кредиторська заборгованість перед постачальниками.

Однак, суд вважає, що наявність кредиторської заборгованості перед постачальниками не має безпосереднього відношення до виникнення у платника права на відображення податкового кредиту, оскільки останній формується за фактом першої події.

Також, під час перевірки встановлено, відсутність: необхідних трудових ресурсів, технічного та кваліфікованого персоналу, що необхідний для здійснення господарської діяльності в значних обсягах, вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди, не мають реального товарного характеру. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що у TOB «МОДУМ ТЕХНО» та TOB «ФАРМЕР ЛАЙТ» нерухоме майно відсутнє. Також, аналізом ЄРПН, не встановлено проведення фінансово - господарських операцій з набуття в оренду нежитлових приміщень TOB «МОДУМ ТЕХНО» та TOB «ФАРМЕР ЛАЙТ».

Однак суд вважає, що твердження відповідача про відсутність у контрагентів позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів саме по собі, не свідчить про безтоварність угод.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показанями свідків.

Натомість, в межах перевірки позивача податковий орган не дослідив можливість залучення контрагентами позивача - постачальниками матеріально-технічних, майнових, трудових та виробничих ресурсів шляхом укладення цивільно-правових угод або в іншій не забороненій законом формі у період здійснення спірних господарських операцій.

Суд звертає увагу на те, що в ході розгляду адміністративної справи при оскарженні рішення суб`єкта владних повноважень суд перевіряє чи прийнято воно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Інформація з баз даних, стосується виключно контрагентів і не вказує, жодним чином, на протиправні дії платника податків - позивача як покупця товарів та робіт у його контрагентів.

Верховний Суд у постанові від 16.01.2018 у справі №820/4648/13-а, зазначив, що твердження податкового органу про відсутність у контрагентів позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, відсутність за юридичною адресою на момент звірки не свідчить про безтоварність угод поставки з позивачем. Аналогічний висновок Верховного Суду наведений у постанові від 16.01.2018 у справі №826/1398/14.

Посилання відповідача на те, що згідно умов Договорів поставки, якість товару повинна бути підтверджена сертифікатами та іншими документами спростовується долученими до матеріалів справи технічних паспортів та паспортів на вироби.

Також, перевіркою встановлено, що адреса навантаження товару (склад постачальника) не відповідає ані податковій адресі, ані адресі складу, вказаного у форми 20-ОПП як основного постачальника товару (TOB «МОДУМ ТЕХНО», TOB «ФАРМЕР ЛАЙТ»), так і їх нібито «контрагентів» (TOB «АНТРА ТРЕЙДІНГ» та TOB «ФІН ЛАЙТ», TOB «БЛЕЙД АГРОТРАНС» та TOB «ПРОМЕТЕЙ ЛЮКС»).

Однак, вказане, на думку суду не підтверджує і той факт, що поставка не могла відбуватись. Суд зауважує, що контролюючий орган не надав інформації про те, що це за адреса, та чи здійснює за цією адресою свою діяльність інший платник податків, тощо.

Крім того, контролюючий орган в акту зазначає, що встановити виробника/імпортера товару, реалізація якого оформлена від постачальників TOB «МОДУМ ТЕХНО» та TOB «ФАРМЕР ЛАЙТ» на TOB «МЗ «КВІК» у січні 2021 року, не можливо.

Згідно проведеного аналізу ЄРПН встановлено, що TOB «МОДУМ ТЕХНО» за січень 2021 року оформлено придбання товару, реалізація якого оформлена на TOB «МЗ «КВІК», у контрагента - постачальника TOB «АНТРА ТРЕЙДІНГ» (), яким оформлено придбання аналогічного товару у TOB «ФІН ЛАЙТ» (), а той, в свою чергу оформив придбання вказаного товару у того ж TOB «МОДУМ ТЕХНО» (), тобто встановлено придбання товару один від одного. Всі податкові накладні між цими контрагентами оформлено в межах одного дня (04.01.2021 та 11.01.2021).

Згідно проведеного аналізу ЄРПН встановлено, що TOB «ФАРМЕР ЛАЙТ» у січні 2021 року оформлено придбання товару, реалізація якого оформлена на TOB «МЗ «КВІК», у контрагента - постачальника TOB «БЛЕЙД АГРОТРАНС» (), яким оформлено придбання аналогічного товару у TOB «ПРОМЕТЕЙ ЛЮКС» (код СДРПОУ 43474984), у якого відсутнє придбання такої номенклатури товару. Всі податкові накладні між цими контрагентами оформлено в межах одного дня (06.01.2021 та 18.01.2021).

З цього приводу суд зауважує, що Верховний Суд в постановах від 11.11.2020 №320/1147/19, від 24.11.2020 №813/3034/15 виклав висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, відповідно до якого норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Відповідачем не наведено обставин та доказів, які б свідчили про штучний характер господарських операцій, невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Разом з тим, судом встановлено рух активів (товару) по ланцюгу від постачальника до покупця, встановлено зв`язок між фактом придбання товару і господарською діяльністю позивача.

Також слід зауважуити, що платники податку відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту і своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону. Така відповідальність має індивідуальний характер (ст. 61 Конституції України), а тому позивач не має нести відповідальності у разі не виконання контрагентами своїх зобов`язань, оскільки не виконання контрагентами своїх податкових зобов`язань має наслідок відповідальність саме для цих контрагентів.

Отже, суд дійшов висновку, що контролюючим органом не наведено доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені належними документами, а також не представлено доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі. Також, не подано відповідачем доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його постачальника, як-от: судових рішень, вироків, не наведено доводів щодо здійснення позивачем операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

Відтак, суд вважає, що податкові повідомлення-рішення від 05.05.2021 № , № прийняті контролюючим органом не обгрунтовано, без дослідження всіх обставин, а тому є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 КАС України).

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача слід стягнути 22049,23 грн. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС в Запорізькій області.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Машинобудівний Завод Квік (69123, м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, б. 8А, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 166, ) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 05.05.2021 № , № .

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Машинобудівний Завод Квік за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судовий збір у розмірі 22049 (двадцять дві тисячі сорок дев`ять) грн. 23 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 29.12.2021.

Суддя Л.Я. Максименко