Справа № 380/16793/21
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

31 грудня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого-судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішень, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася з позовною заявою, в якій просить визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення відповідача №0-1303 від 28.05.2020 року про визначення суми податкового зобовязання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» в розмірі 101923,44 грн (податковий період 2019 рік).

- податкову вимогу відповідача №38297-17 від 28.03.2018 року про визначення загальної суми податкового боргу платника податків станом на 27.03.2018 року у розмірі 22585,11 грн.

Ухвалою судді від 25.10.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 22.11.2021 року призначено судове засідання для розгляду справи по суті з повідомленням (викликом) учасників справи.

Від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду з підстав порушення позивачем строку на звернення до суду. В обґрунтування клопотання посилається на те, що у відповідності до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27.11.2020 року у справі№500/2486/19, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду з позовом про скасування податкових повідомлень-рішень, який обчислюється з 16.06.2020 року дня вручення позивачу спірного податкового повідомлення-рішення відповідача №0-1303 від 28.05.2020 року. З даною позовною заявою позивач звернулася до суду лише 01.10.2021 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску строку позивачем не надано. З огляду на наведене, посилаючись на приписи ст.ст.122, 123, 240 Кодексу адміністративного судочинства України, просить суд залишити позов без розгляду.

Від представника позивача надійшло заперечення на вищевказане клопотання представника відповідача, в якому посилається на те, що спірні рішення направлялись позивачу за адресою: АДРЕСА_1 , де остання ніколи не проживала і не була прописана; відповідно, позивач їх не отримувала і про порушення свого права не знала. У вересні 2021 року після отримання ухвали про відкриття провадження у справі про стягнення Головним управлінням ДПС у Львівській області з неї податкового боргу, позивач дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. За таких обставин, вважає, що нею не пропущено встановленого ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Вирішуючи подане клопотання, суд враховує таке.

28.03.2018 року відповідачем прийнято податкову вимогу №38297-17 від про визначення загальної суми податкового боргу платника податків станом на 27.03.2018 року у розмірі 22585,11 грн.

28.05.2020 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №0-1303 про визначення суми податкового зобовязання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» в розмірі 101923,44 грн (податковий період 2019 рік).

Згідно наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.104), скерованого на адресу АДРЕСА_1 , 16.06.2020 року позивач отримала спірне податкове повідомлення-рішення.

Однак вказаний факт нею заперечується; за словами позивача, остання ніколи там не проживала і не була прописана. Згідно даних її паспорта, вона проживала за адресою: АДРЕСА_2 , втім у 2012 році змінила місце проживання на АДРЕСА_3 . Вказала, що про наявність спірних рішень позивачу стало відомо лише у вересні 2021 року після отримання ухвали про відкриття провадження у справі про стягнення Головним управлінням ДПС у Львівській області з неї податкового боргу.

Так, строки звернення до адміністративного суду визначені ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Частиною 1 ст.122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абз.1 ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду у публічно-правових спорах. Водночас, вона передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права у судовому порядку, є Податковий кодекс України (далі ПК України).

Статтею 56 ПК України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів. Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п.56.18 ст.56 ПК України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

За змістом п.102.1 ст.102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Таким чином, п.56.18 ст.56 ПК України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу.

У постанові від 11.10.2019 року у справі №640/20468/18 Верховний Суд зазначив, що відступає від висновку про застосування норми права щодо строку звернення до суду в частині того, що положення п.56.18 ст.56 ПК України є спеціальними щодо приписів ст.122 КАС України, а тому незалежно від використання платником податків права на адміністративне оскарження такий строк становить 1095 днів.

Однак, у постанові від 26.11.2020 року у справі №500/2486/19 Верховний Суд прийшов до висновку про те, що зазначений у п.102.1 ст.102 ПК України строк є саме строком давності, який має матеріально-правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду. Між правовою природою матеріально-правового строку давності в податкових правовідносинах та процесуального строку звернення до адміністративного суду є сутнісна різниця, а тому помилковим є ототожнення їх призначення при використанні.

Крім того, зміст правовідносин щодо правомірності податкових повідомлень-рішень та/або інших рішень контролюючого органу, якими цим органом платнику податків визначаються грошові зобов`язання, свідчить про те, що вони об`єктивно не можуть існувати як спірні протягом 1095 днів (або у відповідних випадках 2555 днів) з дня отримання відповідного податкового повідомлення-рішення.

У зв`язку з наведеним право ініціювати в судовому порядку спір щодо правомірності податкових повідомлень-рішень та/або інших рішень контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання об`єктивно не може існувати протягом 1095 днів, оскільки така тривалість порушує принцип правової визначеності як одного з основних елементів верховенства права, а також не забезпечує досягнення мети й завдань функціонування податкової системи.

Відтак, для звернення до адміністративного суду з даним позовом встановлено шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (абз.1 ч.2 ст.122 КАС України).

При цьому, суд враховує, що позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення її прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду вона повинна довести той факт, що не могла дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернулася за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення її прав, свобод чи інтересів. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Верховний Суд у постанові від 21.02.2020 року у справі №340/1019/19 вказав на те, що поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

З у рахуванням вищевказаного, суд приходить висновку, що позивачем не доведено у межах спірних правовідносин того факту, що вона не могла дізнатися про порушення свого права швидше й саме із цієї причини не звернулася за його захистом до суду.

Таких висновків суд прийшов з огляду на наступне.

Відповідно до п.42.2 ст.42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно п.45.1 ст.45 ПК України, платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Відповідно до п.66.3 ст.66 ПК України, у разі проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження або місця проживання платника податків, внаслідок якої змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому на обліку перебуває платник податків (далі - адміністративний район), а також у разі зміни податкової адреси платника податків, контролюючими органами за попереднім та новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків проводяться процедури відповідно зняття з обліку/взяття на облік такого платника податків. У такому разі платник податків, визначений у пункті 64.2 статті 64 цього Кодексу, зобов`язаний подати контролюючому органу за новим місцезнаходженням відповідну заяву у десятиденний строк від дня реєстрації зміни місцезнаходження (місця проживання) згідно з порядком обліку платників податків. У разі неподання такої заяви протягом 10 календарних днів платник податків або посадові особи платника податків несуть відповідальність відповідно до закону.

Крім того, згідно п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - витяг) - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Згідно наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, 30.12.2003 року позивач зареєстрована як фізична особі-підприємець; її місцезнаходження визначено як Любінська, 89/1, м.Львів.

Такі відомості є актуальними, як на час реєстрації фізичної особи-підприємця, так і на час вирішення цієї справи в суді. Доказів зворотнього позивачем не надано.

Суд не враховує посилання позивача на те, що вона була переконана про позбавлення статусу підприємця, адже згідно ч.8 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Крім того, порядок зняття з обліку платників податків у контролюючих органах визначено у розділі ХІ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року №1788 (далі Порядок №1788).

За правилами підп.2 п.11.18 розділу ХІ Порядку №1788, підтвердженням припинення незалежної професійної діяльності є відомості (витяг) відповідного реєстру, до якого вноситься інформація про державну реєстрацію такої діяльності, щодо припинення, або зупинення, або зміни організаційної форми відповідної діяльності з незалежної (індивідуальної) на іншу.

Втім, позивачем такого витягу не представлено.

Також, на спростування доводів позивача, суд вказує, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 року у справі №1340/5999/18 за її позовом до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень позов задоволено повністю; визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 22.06.2017 року №197991-13 та №197992-13; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір сплачений за подання цього позову в сумі 994,52 грн.

Отже, позивач достеменно знала, що вона володіє статусом підприємця.

Доводи позивача стосовно того, що контролюючий орган у судових засіданнях в межах справи №1340/5999/18 дізнався про недостовірні дані щодо місця проживання позивача і мав самостійно їх змінити суд не враховує, оскільки в силу вимог підп.1 п.11.18 розділу ХІ Порядку №1788, підставою для зняття фізичної особи - підприємця з обліку у відповідному контролюючому органі є відомості з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням, або за судовим рішенням, або у разі її смерті, або оголошення її померлою, або визнання її безвісно відсутньою. Дата зняття з обліку фізичної особи - підприємця відповідає даті отримання відомостей про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Суд не приймає до уваги твердження позивача, що у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків містилася правильна адреса позивача: АДРЕСА_2 , оскільки відповідно до п.2 розділу V Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 року №822, відомості з Державного реєстру використовуються контролюючими органами виключно для здійснення контролю за дотриманням податкового законодавства Україниє.

Водночас, згідно п.п.1, 2 розділу XI цього ж Положення, фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки або Повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання Заяви за формою № 5ДР (додаток 12) або Заяви за формою №5ДРП (додаток 13) відповідно. Фізичні особи подають зазначені заяви особисто або через представника до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання), а у разі зміни місця проживання - до контролюючого органу за новим місцем проживання. Фізичні особи, які тимчасово перебувають за межами населеного пункту проживання, подають зазначені заяви особисто або через представника до будь-якого контролюючого органу.

Однак позивач такого обов`язку не виконала.

Наведене в сукупності для підстави для висновку, що непоінформованість позивача про порушення своїх прав через байдуже ставлення до них або небажання дізнатися не може бути поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Зареєструвавшись, позивач отримала витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та могла дізнатись про те, що у ньому міститься недостовірна інформація що її місця проживання.

Крім того, змінивши адресу місця проживання, позивач не виконала обов`язку, передбаченого податковим законодавством в частині подання контролюючому органу за новим місцезнаходженням відповідної заяви у десятиденний строк від дня реєстрації зміни місцезнаходження (місця проживання).

Як вже зазначалось вище, відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. І саме за цією адресою податковий орган правомірно надсилає усю адресовану платникові кореспонденцію, який зобов`язаний забезпечити її отримання. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Вказані висновку суду узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 06.02.2018 року (справа №826/12162/17) та 09.10.2018 року (справа №820/1864/17).

Суд враховує, що обов`язковою умовою поновлення судом строків на звернення до адміністративного суду є існування поважної причини (певних обставин або обставини, за яких своєчасне здійснення процесуальної дії було неможливим або утрудненим) пропуску такого строку, факт якої має підтверджуватися належними та допустимими доказами.

Однак суд не вбачає обставин, які б перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до суду з позовом про захист порушеного чи оспорюваного права.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За таких обставин, враховуючи пропуск установленого ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом та відсутність обґрунтованого клопотання для визнання причин пропуску поважними, суд приходить висновку про наявність підстав для застосування процесуальних наслідків, передбачених п.8 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст.122, 123, 240, 243, 248, 250, 256, 294, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішень залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.