Справа № 320/9506/21
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 року справа №320/9506/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління ДПС у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень.

Зміст позову складають наступні вимоги: 1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форма С від 20.07.2021 року №, сума штрафних санкцій 826910 (вісімсот двадцять шість тисяч дев`ятсот десять гривень гривень) 34 копійки; 2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форма С від 20.07.2021 року № сума штрафних санкцій 5100 (п`ять тисяч сто гривень).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржувані рішення є протиправними, оскільки винесені на підставі висновків акта перевірки, які не відповідають фактичним обставинам.

Відповідач проти позову заперечує, просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Свої заперечення проти позову відповідач обґрунтовує більшою мірою цитуванням законодавства щодо наявності повноважень на проведення фактичної перевірки та зазначає також про достатність податкової інформації як підстави для накладення штрафу за порушення податкового законодавства.

Дослідивши обставини справи, судом встановлено наступне.

Позивач, ФОП ОСОБА_1 , перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС Київській області Броварського управління Броварської державної інспекції, та здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами на об`єкті торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ліцензій: 1) ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами №1901325 термін дії від 05.04.2019 до 05.04.2020, видана ГУ ДФС у Київській області; 2) ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами №2001161 термін дії 06.04.2020 до 06.04.2021, виданими ГУ ДПС у Київській області, зареєстровано 24.03.2020; 3) ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №1901564 термін дії із 05.04.2019 до 05.04.2020, виданими ГУ ДФС у Київській області; 4) ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №2001316, термін дії із 06.04.2020 до 06.04.2021, виданими ГУ ДПС у Київській області зареєстровано 24.03.2020.

16.06.2021 відповідачем було проведено фактичну перевірку господарської одиниці, магазину, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкт господарювання ФОП ОСОБА_1 . За наслідком перевірки складено акт перевірки №9438/10/36/07/ НОМЕР_1 зареєстровано в органі ДПС 17.06.2021 року.

26.07.2021 року, на адресу позивача відповідачем було надіслано 2 податкових повідомлення рішення, а саме: податкове повідомлення-рішення форма С від 20.07.2021 року № та податкове повідомлення-рішення форма С від 20.07.2021 року № (далі - оскаржувані рішення).

Оскаржувані рішення були винесені на підставі акту перевірки №9438/10/36/07/ НОМЕР_1 від 16.06.2021, яким відповідно встановлено (далі - Акт перевірки): 1) порушення Поставною КМУ, від 30.10.2008 №957 «про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва» із змінами та доповненнями та порушення ст.15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», та на підставі п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України, ст.17 Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та /або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності сума 826910 грн 34 коп.; 2) порушення п.11, ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», та на підставі п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України, згідно з п.7 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та /або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності сума 5100 грн.

Так, стосовно оскаржуваного рішення від 20.07.2021 № з Акта перевірки слідує, що відповідачем встановлено порушення Поставною КМУ, від 30.10.2008 року №957 «про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва» із змінами та доповненнями та порушення ст.15 Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», та на підставі п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України, ст.17 Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та /або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності сума 826910 грн 34 коп.

16.06.2021 відповідачем, після проведеної фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , з питань дотримання вимог законодавства, яке регулює виробництво та обіг спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів рідин, що використовуються в електронних сигаретах, дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, за результатами якої складено акт перевірки від 17.06.2021 №9438/10/36/07/ НОМЕР_1 .

Актом перевірки встановлено порушення позивачем вимог Закону України № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», зокрема зазначено, що у Позивача у господарській одиниці за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюється роздрібна торгівля алкогольними та тютюновими виробами без наявності відповідних ліцензій.

Позивач стверджує, і це не заперечується відповідачем, що вона здійснила оплату за ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами в сумі 1000 грн 00 коп. 16.03.2020 та за ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями в сумі 32000 грн 18.03.2020. Факт сплати відповідних коштів підтверджується копіями платіжними дорученнями №27 від 16.03.2020 та №26 від 18.03.2020, в яких призначенням платежу вказано «плата за ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами», «плата за ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями» та відповідний код бюджетної класифікації.

Також позивачка вказує, що 18.03.2020 звернулась через поштову скриньку в приміщенні ГУ ДПС у Київській області Броварського управлінні Броварської Державної інспекції із заявою на видачу ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами та ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, яка зареєстрована Відповідачем Відповідно до п. З ч. 2 розділу II Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 з дня оголошення карантину зупиняється перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг та строків надання цих послуг, визначених законом. Від дня припинення карантину перебіг цих строків продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

З врахуванням зазначеного, позивачка вказала, що не порушила строк на оплату ліцензій.

Також з матеріалів справи слідує, що у суму штрафних санкцій за оскарженим рішенням № відповідач включив суму штрафних санкцій відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», стосовно реєстрації шампанського Артемівського білого 0.75 л., 26.01.2021 року, за ціну 89 гривень, та визначив суму штрафних нарахувань посилаючись на ст.17 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Заперечуючи правомірність висновків відповідача, позивачка вказала, що не погоджується із застосованими штрафними санкціями, в розмірі 100% вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень, з огляду на наступне.

24.11.2020 позивачкою було зареєстровано видаткову накладну №1372136 на партію товару вино ігристе Артемівське біле 0.75л., встановлені ціни на товар здійснювався відповідно до встановлених цін, визначених Постановою КМУ від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв в розмірі 89 гривень, як було визначено відповідною Постановою.

13.01.2021 Кабінетом Міністрів України згідно Постанови №17 були внесені зміни до Постанови №957, а саме - у графі "Опис товару" слова і цифри "Вина у скляній тарі місткістю 0.7 л та 0,75 л" замінити словами і цифрами "Вина ігристі та вина газовані. зброджені напої, вина (напої) ароматизовані ігристі (газовані), фактична міцність яких вища за 1,2 відсотка об`ємних одиниць етилового спирту, але не вища за 15 % об`ємних одиниць етилового спирту, за умови, що етиловий спирт, який міститься у готовому продукті, має повністю ферментне (ендогенне) походження, які розливаються у пляшки, закорковані спеціальними пробками для таких напоїв типу "гриб", що утримуються на місці за допомогою стяжок або застібок, та/або мають надмірний тиск, спричинений наявністю діоксиду вуглецю у розчині на рівні не менше 1 бар при температурі 20°С у скляній тарі місткістю 0.7 л та 0,75 л"; у графі "Роздрібна ціна, гривень" цифри "89" замінити цифрами "109".

Зазначені зміни до Постанови КМУ від 30.10.2008 року №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» набрали законної сили 26.01.2021 року.

Позивач зазначає, що під час реєстрації 26.01.2021 року щодо зміни розміру ціни на вказану одиницю товару з 89 на 109 грн, у позивача стався технічний збій в системі програмування. Товар в розмірі 1 одиниця зареєструвався по вказаній ціні у 89 гривень, але потім недоліки усунено. Всі наступні товари, а саме: Артемівське біле 0,75 літра, що реалізовується позивачем, згідно видаткової накладної №1372136, - було зареєстровано, за встановленими цінами згідно Постанови №957 за ціною 109 гривень. Аналогічна інформація відображена у податковій звітності позивача, яку було зареєстровано відповідачем. Як на підтвердження реєстрації фіксованої ціни 109 грн, згідно постанови №957, позивачка вказує на податкову накладну №586 від 27.01.2021 року, рядок 886, доказ реєстрації фіксованої ціни, інформація із електронної бухгалтерської програми РіпЕхреіІ. Так, 1 позиція товару Артемівське біле, що була внесена до програми, за ціною 89 гривень не спричинила, на думку позивачки, негативних наслідків, тому вважає, визначену суму штрафних санкцій, необґрунтованою.

Відповідач зазначених обставин у відзиві на позовну заяву не спростував і не вказав, чи брались вони до уваги при винесенні оскаржуваного рішення.

Однак, відповідно до складеного Акту перевірки, відповідач зазначає, що станом на 05.04.2020 рік термін дії ліцензій закінчився, і продаж вказаних в акті товарів проходив без ліцензій, тобто не беручи до уваги строк повного останнього дня дії ліцензій.

У відзиві відповідач вдається до висновку, що позивач має право здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами до дати, яка зазначена в ліцензії, при цьому останнім днем здійснення господарської діяльності з роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами буде дата, що передує даті, зазначеній в такій ліцензії, а саме 04.04.2020, що становитиме рівно один рік. Однак такий висновок не базується на прямих нормах законодавства та суперечить загальноприйнятому обрахунку календарного року, тому суд його відхиляє як необґрунтований та маніпулятивний.

При цьому суд враховує що згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі впливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення, терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до ст. 252 Цивільного кодексу України, строк визначається роками, місяцями, тижнями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку (ч. 1 ст.255 ЦК України).

Суд погоджується з доводами позивачки, що згідно з ч.1 ст. З Європейської конвенції про обчислення строків (ETS № 76) від 16.05.1972, яка набрала чинності для України з 28.04.1983, - строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі (dies a quo) і спливають опівночі (dies ad quem). За змістом статті 2 цієї Конвенції термін "dies a quo" означає день, з якого починається відлік строку, а термін "dies ad quem" означає день, у який цей строк спливає.

Таким чином, термін ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями визначається вказівкою на календарну дату, тобто конкретний день, який чітко зазначений у ліцензії.

Останнім днем здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами є саме 05.04.2020 рік, оскільки саме на цю календарну дату припадає подія, яка має юридичне значення, а саме, закінчення дії ліцензії, причому, до 24 години цього дня.

В даному випадку прийменник "до" поряд із визначеною датою до 05.04.2020 рік, стосується визначення саме терміну ліцензії, - на позначення кінцевої календарної дати чинності або необхідності здійснити певну дію у розумінні «включно».

Надаючи правову оцінку обставинам справи щодо правомірності винесення відповідачем оскаржуваного рішення від 20.07.2021 №, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону №481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку. Водночас, вимогами Закону України визначено річний термін дії ліцензій та не встановлено правило щодо початку та закінчення перебігу строку дії ліцензії та порядку його обчислення. Відповідно до змісту Закону №481/95-ВР плата за ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними та тютюновими виробами визначена як щорічна, а справляється щоквартально рівними частинами.

Ч.20 ст.15 зазначеного Закону №481/95-ВР встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до ч.29 ст.15 зазначеного Закону, ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (утому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

Згідно вимог ч.32 ст.15 Закону №481/95-ВР, - ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

Стосовно оскаржуваного рішення від 20.07.2021 № з Акта перевірки слідує, що відповідачем встановлено порушення п.11, ст.3, Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», та на підставі п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України, згідно з п.7 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності сума 5100 грн 00 коп.

Фактичною перевіркою встановлено проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій з порушенням режиму програмування найменування товарів зазначенням коду УКТ ЗЕД для підакцизних товарів (сидр 0,5 л. яблучний» згідно контрольних стрічок РРО№ від 12.08.2020, 13.08.2020, 15.08.2020), чим порушено п.11 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Позивачка вказує, що відповідач під час проведення перевірки не надав для огляду жодної стрічки РРО на яку посилається, що відповідачем не спростовується.

Відповідачем не було доведено в суді, порушення режиму програмного найменування товарів позивачем та спростування відповідної інформації податкових накладних, які зареєстровані відповідачем з присвоєними кодами УКТ ЗЕД, а саме: 1) податкова накладна № 259 від 13.08.2020 року, код УКД ЗЕД 467,468,478,546,866; 2) податкова накладна №274 від 14.08.2020, код УКД ЗЕД 10,11,745,1198,1199; 3) податкова накладна №294 від 15.08.2020 код УКД ЗЕД 5, 514, 647,648,932; 4) податкова накладна №315 від 16.08.2020 код УКД ЗЕД 484,485,488.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95ВР від 06.07.1995 (далі Закон України №265/95).

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону, - реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу.

Відповідно п.11 ст.3 Закону №265/95, - суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Відповідно до п.7 ст.17 Закон №265/95 за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Відповідно до Закону №265/95-ВР відповідальність за наведене правопорушення настає у разі проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості. Позивачем не порушено розрахункові операції через РРО без використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Під час фактичної перевірки посадовими особами відповідача до позивача, було направлено запити №1 від 07.06.2021 року та №2 від 14.04.2021 року щодо надання документів. На запит №1 від 07.06.2021 позивачем були надані документи, про що складено супровідний лист позивачем із переліком витребуваних документів, та підписано посадовими особами відповідача.

З відзиву відповідача не слідує, що відповідач враховував подані позивачем документи, або визнав їх неналежними чи недостатніми, як підставу для винесення оскаржуваного рішення. Тому зважаючи на правила доведення в адміністративному судочинстві, закріплені в статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд презюмує, що позивачем було подано всі запитувані відповідачем при перевірці документи і такі документи є належними та підлягали для врахування при проведенні перевірки відповідачем.

Також на запит №2 від 14.04.2021 року, позивачем були надані відповідачу пояснення від 16.04.2021 року. Однак як і випадку з витребуваними документами, з відзиву відповідача не слідує, що відповідач враховував ці пояснення, або визнав їх недостатніми, як підставу для винесення оскаржуваного рішення. Тому, зважаючи на правила доведення в адміністративному судочинстві закріплені в статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд презюмує, що позивачем було добросовісно виконано обов`язок щодо сприяння повному та об`єктивному проведенню податкової перевірки.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд також виходить з наступного.

Порядок проведення фактичних перевірок регламентується ст.80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-1/1 із змінами та доповненнями (далі - Податковий кодекс України).

Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється органом державної податкової служби щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Порядок проведення фактичних перевірок контролюючими органами передбачений статтею 80 Кодексу.

Згідно із пунктом 80.1 статті 80 Кодексу, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Відповідно до пункту 80.2 статті 80 Кодексу фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Згідно з п.п.80.2.2 п. 80.2. ст.80 Кодексу, - фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності обставин, визначених цим Кодексом, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливість порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявності яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Відповідно до пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20 Кодексу контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п.61.1 ст.61 Кодексу податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Приписами п. 62.1 статті 62 Кодексу податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п. 71.1 ст. 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла зокрема: від платників податків, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; про застосування реєстраторів розрахункових операцій; про дозволи, ліцензії, патенти, свідоцтва на право провадження окремих видів діяльності. Пунктом 74.1 ст.74 Податкового кодексу України визначено, що посадові (службові) особи контролюючих органів можуть зберігати та опрацьовувати в інформаційних базах контролюючих органів податкову інформацію, зібрану відповідно до Кодексу. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання відповідно до п.74.2 ст.74 Податкового кодексу України використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань. Таким чином суд погоджується з доводами відповідача, і не оспорюється позивачем, що використання відповідачем інформації, яка міститься в автоматизованих базах та системах контролюючих органів є компетенцією контролюючих органів.

Однак суд спростовує висновок відповідача, що здійснення відповідачем функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. Такий висновок відповідача спростовується імперативною вимогою за нормою ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України щодо належного обґрунтування, законності як складовою правомірності рішень та діяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

Судом встановлено, що при винесенні оскаржуваних рішень відповідачем не враховано пояснення та подані документи позивача, що, беручи до уваги зміст оскаржуваних рішень, могло привести до інших за змістом рішень. Відтак враховуючи вимоги ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України щодо правомірності рішень суб`єкта владних повноважень, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваних рішень та задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 4 540,00 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форма С від 20.07.2021 року №, сума штрафних санкцій 826910, 34 грн (вісімсот двадцять шість тисяч дев`ятсот десять гривень 34 копійки).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форма С від 20.07.2021 року №, сума штрафних санкцій 5100 (п`ять тисяч сто гривень).

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 4 540,00 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок грн 00 коп) за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Київській області ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Терлецька О.О.