Справа № 640/11048/21
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 року м. Київ № 640/11048/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції у Київській області,

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Національної поліції у Київській області (далі-відповідач) якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Національної поліції у Київській області, оформлене листом від 18.03.2021 року № 29/Х-171 в призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги за встановленою 2 групою інвалідністю;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Київській області щодо не проведення дій по призначенню та виплаті одноразової грошової допомоги за встановленою 2 групою інвалідності ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Київській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу за встановленою 2 групою інвалідності, захворювання пов`язано з проходженням служби в поліції згідно Закону України «Про Національну поліцію».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України в подальшому був звільнений зі служби поліції. Зазначено, що позивач звернувся до Головного управління Національної поліції у Київській області із заявою щодо виплати останньому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2 друпи інвалідності причиною якої стало захворювання, пов`язане з проходженням служби в поліції.

Однак, відповідачем повідомлено позивача про відсутність правових підстав для призначення одноразової грошової допомоги у належному розмірі у зв`язку з пропущенням шести місячного строку на подання відповідної заяви після звільнення із служби.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2021 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду відзив на позовну заяву.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому заперечено проти позовних вимог в повному обсязі та зазначено, що позивачу інвалідність встановлено після спливу шести місяців з моменту звільнення, а саме 15.07.2019. Відтак, відсутні підстави для виплати одноразової грошової допомоги.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ та служив в органах Національної поліції.

На підставі свідоцтва про хворобу від 18.12.2017 №383/3В, виданого Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Київській області" було визнано ОСОБА_1 не придатним до служби в поліції.

Відповідно до наказу від 12.01.2018 №12 о/с позивача було звільнено згідно з пунктом 2 (через хворобу) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію"

Відповідно до довідки від 15.07.2019 серія АГ №0007697 позивачу установлено 70% втрати професійної працездатності.

Відповідно до довідки МСЕК від 15.07.2019 серії АВ №0032304 ОСОБА_1 було первинно встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання пов`язане з проходженням служби в поліції.

Відповідно до довідки МСЕК від 15.06.2020 серії АВ №0032619 ОСОБА_1 при повторному огляді встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання пов`язане з проходженням служби в поліції.

Позивач звернувся із заявою від 07.09.2020 до Головного управління Національної поліції у Київській області, в якій просив виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку з тим, що позивачем отримано 2 групу інвалідності, захворювання пов`язано з проходженням служби в поліції.

За посиланням позивача, відповіді на заяву останнім отримано не було.

Надалі, позивач звернувся із повторними заявами від 10.12.2020 та 23.02.2021, в якій просив повідомити про результати розгляду заяви від 07.09.2020.

Листом Головного управління Національної поліції у Київській області від 18.03.2021 №29/х-171 позивачу було відмовлено позивача, що згідно з протоколом засідання комісії Головного управління Національної поліції в Київській області з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського від 09.10.2020 №19. Зазначено, що матеріали були розглянуті, проте у виплаті одноразової грошової допомоги відмовлено на підставі підпункту 4 пункту 1 статті 97 Закону України «Пре Національну поліцію» (пройшло більше 6 місяців після звільнення). Одночасно повідомлено, що відповідь на заяву позивача було надано листом Головного управління від 27.10.2020 №29/Х-733.

Незгода позивача із зазначеним рішенням Головного управління Національної поліції в Київській області зумовила звернутися до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію", який набрав чинності 07 листопада 2015 року №580-VIII

Стаття 97 Закону №580-VIII визначає, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 100 Закону №580-VIII визначення інвалідності та ступеня втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейським здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до закону та інших нормативно-правових актів.

Якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги з підстав, визначених цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, визначених з різних підстав іншими законами та нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №4 від 11січня 2016 року затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (Порядок №4), які визначають механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейських центрального органу управління поліції, територіальних органів поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи поліції), поліцейських в т.ч. слухачів та курсантів вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - навчальних закладів), поліцейських, відряджених до інших органів державної влади, установ, організацій (далі - інших органів).

Пунктом 4 Розділу І Порядку №4 визначено випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, зокрема:

2) під час виконання службових обов`язків (пункти 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України;

4) пов`язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 4 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту;

Згідно пункту 3 Розділу ІІІ Порядку №4 заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, навчального закладу за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до інших органів (далі - останнім місцем проходження служби).

Засвідчення копій документів, зазначених у підпунктах 4 - 6, здійснює керівник установи, організації, підрозділу, що видала(в) документ. Копії документів, зазначених у підпунктах 7 - 9, засвідчує своїм підписом фізична особа, що подає документи, та перевіряє особа, що їх приймає.

У додатку 1 Порядку №4 закріплено форму заяви (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, згідно якої у заяві необхідно зазначити підставу виплати ОГД.

Відповідно до пункту 1 Розділу IV Порядку №4 у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 5 розділу ІІІ, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2).

Отже, визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, слугує підставою для призначення та виплати ОГД згідно пункту 4 частини 1 статті 97 Закону №580-VIII.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 отримав втрату працездатності (захворювання) внаслідок проходження служби в органах внутрішніх справ, яка була встановлена довідкою від 15.07.2019 серія АГ №0007697, а саме 70% втрати професійної працездатності. Позивача було звільнено з органів внутрішніх справ відповідно до наказу від 12.01.2018 №12 о/с на підставі свідоцтва про хворобу №383/3В.

Так, відповідно до довідки МСЕК від 15.07.2019 серії АВ №0032304 ОСОБА_1 було первинно встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання пов`язане з проходженням служби в поліції.

З системного аналізу викладеного вбачається, що позивача звільнено зі служби 12.01.2018, ІІ групу інвалідності позивачу встановлено 15.07.2019, з заявою про виплату ОГД позивач звернувся 07.09.2020.

З огляду на викладене, встановивши, що позивача було звільнено з поліції та інвалідність йому встановлено у термін, який становить понад шість місяців після звільнення особи зі служби, що в свою чергу позбавляє особу права на отримання одноразової грошової допомоги, суд прийшов до висновку про правомірність відмови відповідача у призначенні одноразової грошової допомоги.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, тому у задоволенні позовної заяви слід відмовити у повному обсязі.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.