Справа № 360/8523/21
Суддя: О.М. Качанок
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

29 грудня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/8523/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Качанок О.М., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 20.12.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області отримано постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 13.12.2021 про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 64659022, якою на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області за невиконання рішення суду у справі № 360/475/19 накладено штраф у розмірі 5100 грн. 00 коп. (далі - постанова про накладення штрафу). Постанову про накладання штрафу прийнято заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Дмитром Володимировичем Віхлініним.

Позивач не погоджується з зазначеною постановою про накладення штрафу, вважає її безпідставною, незаконною, винесеною з порушенням норм діючого законодавства. Зокрема, позивач зазначає, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється Пенсійним фондом України (головним розпорядником бюджетних коштів), не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладення штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

На підставі викладеного позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 13.12.2021 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. 00 коп. на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 64659022 за виконавчим листом № 360/475/19, виданим Луганським окружним адміністративним судом 03.02.2021.

Ухвалою суду від 24.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 24, 25).

Від відповідача 29.12.2021 надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 36 - 39), в якому відповідач заперечує проти задоволення вимог з таких підстав.

26.02.2021 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшов виконавчий лист Луганського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 № 360/475/19 про зобов`язання Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з лютого 2015 року.

26.02.2021 державним виконавцем, керуючись ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64659022. Копію постанови направлено боржнику для виконання, стягувачу - до відома.

До державного виконавця надійшла відповідь боржника, з якої встановлено, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 у справі № 360/475/19 Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області 13.03.2019 прийняло рішення № 92 «Про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно з рішенням суду» в межах суми стягнення за один місяць з 01.02.2015 по 28.02.2015 на рахунок, відкритий в ПАТ «Державний ощадний банк України».

У зв`язку з набранням рішенням законної сили Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області рішенням від 18.06.2019 № 156 відновило нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з 01.02.2015 з урахуванням попереднього рішення від 13.03.2019 № 92 про виконання рішення, у межах суми стягнення за один місяць з 01.02.2015 по 28.02.2015 через рахунок, відкритий в ПАТ «Державний ощадний банк України».

У липні 2019 року профінансовано поточний розмір пенсії за липень 2019 року, пенсію за період з 01.02.2015 по 30.06.2019 не профінансовано.

Державним виконавцем, керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», направлено вимогу боржнику щодо стану виконання рішення суду з попередженням про наслідки невиконання рішення суду, на яку отримано відповідь боржника, якою повідомлено, що Рубіжанським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області рішення суду в частині виплати пенсії за період з 01.02.2015 по 30.06.2019 у сумі 108 115,29 грн. не виконано.

13.08.2021 державним виконавцем також направлено вимогу боржнику щодо стану виконання рішення суду з попередженням про наслідки невиконання рішення суду.

До державного виконавця надійшла відповідь боржника в якій повідомлено, що заявку на фінансування нарахованої до виплати пенсії включено до потреби у фінансуванні пенсійних виплат на липень 2019 року. З урахуванням вимог постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 1279 та пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, а саме з 01.02.2015 по 30.06.2019 обліковуються у позивача та будуть профінансовані Пенсійним фондом України на умовах окремого порядку, після його визначення Кабінетом Міністрів України.

13.12.2021 державним виконавцем, керуючись ст. ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн., де також було зазначено про обов`язок боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Відповідач зазначив, що накладаючи штраф постановою від 13.12.2021 на боржника, виконавець діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Отже відповідач вважає, що його дії відповідають нормам Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, розгляд справи просив проводити без його участі.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, розгляд справи просив проводити без його участі.

Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (частина дев`ята статті 205 КАС України).

Відповідно до положень статті 205 КАС України справу розглянуто за відсутності сторін у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72 - 77, 90 КАС України, суд встановив таке.

За даними КП «Діловодство спеціалізованого суду» рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 у справі № 360/475/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з лютого 2015 року пенсії. Зобов`язано Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з лютого 2015 року.

03.02.2021 по справі видано виконавчий лист, який стягувачем звернутий до примусового виконання 26.02.2021 (а.с. 40, 41).

26.02.2021 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Віхлініним Д.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 64659022 (а.с. 42). Зазначено про необхідність виконання рішення боржником протягом 10 робочих днів. Копію зазначеної постанови направлено на адресу боржника та стягувача (а.с. 42 зворотній бік).

Листом від 10.03.2021 № 1241-31-8/3696 (а.с. 32 - 35, 44 зворотній бік - 46) Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області повідомило, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 у справі № 360/475/19 управління 13.03.2019 прийняло рішення № 92 «Про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно з рішенням суду» в межах суми стягнення за один місяць з 01.02.2015 по 28.02.2015 на рахунок, відкритий в ПАТ «Державний ощадний банк України». У липні 2019 року ОСОБА_1 профінансовано поточний розмір пенсії за липень 2019 року, пенсію за період з 01.02.2015 по 30.06.2019 не профінансовано. Також у листі зазначено, що з незалежних від управління причин фінансування виплати нарахованої ОСОБА_1 пенсії за період з 01.02.2015 по 30.06.2019 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області не проведено.

16.04.2021 відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було направлено до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області вимогу № 3394 щодо надання до відділу примусового виконання рішень інформації про повне та фактичне виконання вищевказаного рішення суду (а.с. 51).

26.07.2021 відповідачем повторно до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області направлено вимогу № 7383 щодо надання до відділу примусового виконання рішень інформації про повне та фактичне виконання вищевказаного рішення суду (а.с. 60).

Листом від 10.03.2021 № 1241-31-8/3696 (а.с. 9, 10) позивачем повідомлено відповідача про відсутність належного фінансування та зважаючи на це неможливість виплати нарахованої ОСОБА_1 пенсії за період з 01.02.2015 по 30.06.2019.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 10.08.2021 замінено боржника у виконавчому провадження № 64659022 з Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (а.с. 63).

13.08.2021 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Віхлініним Д.В. винесено постанову про заміну боржника у виконавчому провадженні № 64659022 з Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (а.с. 64 зворотній бік).

23.11.2021 відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області вимогу виконавця № 11260 про надання до відділу примусового виконання рішень інформації щодо повного та фактичного виконання рішення суду у справі № 360/475/19 (а.с. 65).

У відповідь на вказану вимогу виконавця Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області відповідачу направлено лист № 1200-0304-5/55773 від 08.12.2021, яким повідомлено, що у зв`язку з набранням рішенням суду від 04.03.2019 законної сили 28.05.2019, ОСОБА_1 відновлено нарахування та виплату пенсії з 01.02.2015. У червні 2019 року в ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії ОСОБА_1 нараховано на виплату у липні 2019 року заборгованість з пенсії за період з 01.02.2015 по 30.06.2019 та поточну пенсію за липень 2019 року. Заявку на фінансування нарахованої до виплати пенсії включено до потреби у фінансуванні пенсійних виплат на липень 2019 року. З урахуванням вимог постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 1279 та пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, а саме з 01.02.2015 по 30.06.2019 обліковуються у позивача та будуть профінансовані Пенсійним фондом України на умовах окремого порядку, після його визначення Кабінетом Міністрів України. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат Головне управління не має (а.с. 66, 67).

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Віхлініним Д.В. від 13.12.2021 ВП № 64659022 накладено штраф на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду у справі № 360/475/19 (а.с. 13 - 14, 69 зворотній бік - 70).

Як вбачається з листа Пенсійного фонду України № 2800-040201-9/65278 від 28.12.2021 на листи Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, останнє повідомлено, що пенсійні виплати за минулий період, у тому числі, нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводитимуться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік. У затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2021 № 126 (із змінами) бюджеті Пенсійного фонду України на 2021 рік виплат за минулий час внутрішньо переміщеним особам не передбачено (а.с. 30, 31).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги позивача, суд виходить з такого.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно частини другої та третьої статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно частини першої, другої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно пункту 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

Згідно частини третьої статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

З вищевикладеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10 вересня 2019 року у справі № 0840/3476/18, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/22631/17 та від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19.

Як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, на виконання рішення суду заборгованість по пенсії ОСОБА_1 в розмірі 108115,29 грн. нарахована та обліковується в автоматизованій системі розрахунку пенсій (а.с. 11) та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду" сума заборгованості включена до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Разом з тим, на запити позивача, Пенсійним фондом України листом № 2800-040201-9/65278 від 28.12.2021 повідомлено про те, що пенсійні виплати, у тому числі, нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводитимуться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік. У затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2021 № 126 (із змінами) бюджеті Пенсійного фонду України на 2021 рік виплат за минулий час внутрішньо переміщеним особам не передбачено.

Таким чином, судом установлено, що рішення суду в цій частині не виконано боржником з поважних та незалежних від нього причин, що унеможливлює застосування такої міри відповідальності, як накладення штрафу за невиконання судового рішення.

До того ж, згідно з пунктом 1 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015р. за №41/26486 (далі - Положення), Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до пункту 4 Положення Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: 2) планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; 4) забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами).

Суд переконаний, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється Пенсійним фондом України (головним розпорядником бюджетних коштів), не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладення штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Подібну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а.

Виконання рішення суду від 04.03.2019 у справі № 360/475/19 залежить не тільки від дій боржника, а й від здійснення відповідного фінансування (надходження до нього коштів від Пенсійного фонду України) присуджених за судовим рішенням пенсійних виплат.

Обставини, на які посилається позивач свідчать про реальну фінансову неможливість виконати судове рішення, оскільки невиплата в повному обсязі коштів за виконавчим документом зумовлена не недбалістю позивача чи неналежним виконанням своїх обов`язків, а відсутністю відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення, що не може вважатися невиконанням такого рішення без поважних причин, оскільки виділення коштів на фінансування не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, немає правових підстав.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 360/3573/20.

З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку, що доводи позивача про відсутність у державного виконавця правових підстав для винесення постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100,00 грн є обґрунтованими, тому постанова державного виконавця від 13.12.2021 ВП № 64659022 не відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, відповідно, є протиправною та підлягає скасуванню.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 10469 від 21.12.2021 (а.с. 8).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, частиною 2 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Управління Пенсійного фонду України звернулось із позовом у цій справі не як суб`єкт владних повноважень на виконання покладених на нього функцій (завдань), а як юридична особа публічного права, а тому розподіл понесених позивачем у цій справі судових витрат слід здійснювати в загальному порядку.

Аналіз наведених норм з урахуванням обставин справи, дають підстави для висновку, що понесені позивачем у цій справі та документально підтверджені судові витрати підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відповідача.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року по справі № 812/246/18.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), структурним підрозділом якого є відповідач.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 13.12.2021 ВП № 64659022 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код 21782461, місцезнаходження: 93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Шевченка, будинок 9) за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (ідентифікаційний код 43315445, місцезнаходження: 61002, Харківська область, місто Харків, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 16) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Качанок