Справа № 525/698/21
Суддя: Прасол Я. В.
Дата ухвалення: 2021-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 525/698/21
Провадження №2-а/525/19/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.12.2021 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Прасол Я.В.,

секретар судових засідань Хоменко М.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Яковенко Григорій Миколайович, до поліцейського СРПП ВП №3 Миргородського РВП Балаклійця Максима Володимировича та Головного управління національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

До Великобагачанського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Яковенко Григорій Миколайович, до поліцейського СРПП ВП №3 Миргородського РВП Балаклійця Максима Володимировича та Миргородського відділу поліції ГУНП в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 19.06.2021 ним було отримано постанову від 15.06.2021, складену інспектором СРПП Балаклійцем М.В. відносно нього у справі про адміністративне правопорушення серія БАВ №037164 про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП у виді штрафу в сумі 340 грн. Згідно постанови, він керував автомобілем марки ВАЗ 21103 д.н.з. НОМЕР_1 , у якого на світлових покажчиках поворотів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання, чим порушив пп.31.4.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Позивач вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки він не порушував правил дорожнього руху, 15.06.2021 екіпажем патрульної поліції йому пред`явлено необґрунтовану претензію у порушенні ПДР, після чого він зателефонував адвокатові ОСОБА_2 і повідомив про не зрозумілий для нього інцидент та за рекомендацією адвоката заявив інспектору усне клопотання про забезпечення реалізації його прав, передбачених ст.268 КУпАП та перенесення розгляду справи на іншу дату за участі його адвоката та про необхідність складання адміністративного протоколу відповідно до вимог ст.256 КУпАП, згідно приписів ч.4 ст.258 КУпАП, оскільки ним оспорюється порушення. Також ним заявлялось клопотання щодо проведення відповідного технічного дослідження транспортного засобу на предмет з`ясування наявності чи відсутності технічних несправностей з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнань з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, на що йому було неправомірно відмовлено.

Також вважає, що інспектор поставився до нього упереджено, безпідставно звинуватив у тому, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння та поліцейськими його було доставлено для проведення медичного обстеження у м. Лубни, де за зовнішніми ознаками лікарем були спростовані явно надумані підозри поліцейського. Після чого поліцейськими його було доставлено до сел. Велика Багачка, повернуто документи і відпущено без складання будь-яких документів. Оскаржуваної постанови у його присутності на місці не виносилось. Відповідачем не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Посилаючись на вищевикладені обставини, положення ряду норм КУпАП та на те, що він не вчиняв порушення правил дорожнього руху, вважав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а також те, що об`єктивних доказів порушення ПДР інспектором поліції не надано і у постанові не вказано, позивач ОСОБА_1 звернувся до Великобагачанського районного суду Полтавській області з відповідним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову.

Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 29.06.2021 було відкрито спрощене позовне провадження за вищевказаним позовом ОСОБА_1 , справу призначено до розгляду на 05.07.2021; відповідачам у справі було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами та надано строк для можливості подання відзиву на позов. Також цією ухвалою суду було витребувано матеріали адміністративної справи, де міститься оригінал постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № від 15.06.2021 за ч.1 ст.121 КУпАП та відеозапис з реєстратора патрульного автомобіля за 15.06.2021, де могло бути зафіксовано рух автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 , а також відеозапис з нагрудних камер патрульних поліцейських, який стосується предмету розгляду даної адміністративної справи.

02.07.2021 на адресу суду надійшов оригінал оскаржуваної постанови та відеозапис із фіксацією зазначеного правопорушення (а.с.20,21).

02.07.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач поліцейський СРПП ВП №3 Балаклієць М.В. заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , вважав заявлені вимоги такими, що задоволенню не підлягають. В обґрунтування своєї позиції посилався на те, що 15.06.2021 під час патрулювання в сел. Велика Багачка Полтавської області було здійснено зупинку автомобіля марки ВАЗ 21103 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , під час спілкування йому було повідомлено про застосування фото та відео фіксації, підстави його зупинки ч.1 ст.121 КУпАП, п.п. 31.4.3 ПДР України. Також, йому було роз`яснено його права згідно ст.268 КУпАП, де останній звернувся до адвоката в телефонному режимі та в подальшому користувався його рекомендаціями. У подальшій розмові із водієм останній поводив себе неадекватно, йому запропонували пройти огляд у лікаря нарколога, так як із явних ознак водій перебував у стані наркотичного сп`яніння. Водій у приміщенні Лубенської КП відмовився пройти процедуру здачі аналізів, де в його присутності було складено постанову за ч.1 ст.121 КУпАП та адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. З наведених підстав відповідач поліцейський СРПП ВП №3 Балаклієць М.В. просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

05.07.2021 розгляд справи відкладено на 06.09.2021, потім на 24.09.2021 з поважних причин.

24.09.2021 розгляд справи відкладено на 12.10.2021 та замінено відповідача Миргородське РВП ГУНП в Полтавській області на належного відповідача Головне управління національної поліції в Полтавській області (а.с.54) та направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами та надано строк для подання відзиву на позов.

12.10.2021 розгляд справи відкладено на 01.11.2021, потім на 22.11.2021, 13.12.2021, 31.12.2021, з поважних причин.

У судове засідання 31.12.2021 усі учасники судового розгляду не з`явилися, про місце, дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином. Від представника позивача адвоката Яковенка Г.М. надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідачі з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталися.

Оскільки усі учасники судового розгляду у судове засідання не з`явилися, суд розглядає справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 КАС України.

Суд, вивчивши та проаналізувавши у сукупності всі докази зібрані по справі приходить до переконання, що заявлений позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.06.2021 інспектором СРПП Балаклійцем М.В. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серія БАВ №037164 відносно гр. ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. Згідно постанови, він керував автомобілем марки ВАЗ 21103 д.н.з. НОМЕР_1 , у якого на світлових покажчиках поворотів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання, чим порушив п.п. 31.4.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП (а.с.5,20).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За нормою ч.2 ст.73 КАС України, яка визначає поняття належності доказів, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 278 КУпАП визначає умови підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно даної норми, орган, (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень п.п. п.31.4.3 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Постанова винесена щодо ОСОБА_1 не містить конкретного складу адміністративного правопорушення, зокрема відповідно до змісту постанови 15.06.2021 о 19 год. 00 хв. в селищі Велика Багачка вул. Шевченка ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21103 реєстраційний номер НОМЕР_1 у якого на світлових покажчиках поворотів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що на світлових покажчиках транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 було нанесено тонування, чи було встановлено покриття, що зменшує їх прозорість чи їх світлопропускання.

У ч.ч. 1-2 ст. 2 КАС України вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, матеріали адміністративної справи не містять належних доказів для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, у тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Судом встановлено, що відповідачем, як посадовою особою, суб`єктом владних повноважень рішення якого оскаржуються, будь-яких доказів, які б підтвердили правомірність його дій та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме порушення п.п.31.4.3 ПДР України не надано.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, гарантованого ч. 3 ст. 62 Конституції України, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, постанову серії БАВ №037164 складену 15.06.2021 скасувати. Оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, суд вважає, що згідно приписів п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України виникає необхідність закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, відносно позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позовних вимог, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління національної поліції в Полтавській області 454 грн. судових витрат на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.19, ч.2 ст.61 Конституції України, ст.ст.7, 9, 245, 246, 251, 252, 254, 268, 280, 293 КУпАП, ст.ст.6,9,72,73,76,77,241-246,255,257,271-272,286,293,297 КАС України, ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №037164 складену 15.06.2021 за ч. 1 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її оголошення.

На виконання п.4 ч.5 ст.246 КАС України зазначається повне найменування сторін у справі: позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , представник позивача адвокат Яковенко Григорій Миколайович, юридична адреса: м. Миргород, вул. Незалежності, 19,оф.4, Полтавської області, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №393 від 04.06.2004; відповідач поліцейський СРПП ВП №3 Миргородського РВП Балаклієць Максим Володимирович, місце роботи: вул. Шевченка, 103, селище Велика Багачка Полтавської області; відповідач - ГУНП в Полтавській області, місце знаходження: вулиця Пушкіна, 83, м. Полтава, 36014, .

Суддя Я.В. Прасол