Справа № 160/8279/21
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 160/8279/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Замкової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2021 (суддя Олійник В.М.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в перерахунку та виплати пенсії за віком без застосування доплати до старого розміру пенсії, виплачуючи основний розмір пенсії який був призначений 14.01.2017 з урахуванням перерахунку на підставі ч.ч. 2,4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 03.10.2017 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплачувати пенсію за віком без застосування доплати до старого розміру пенсії, виплачуючи основний розмір пенсії який був призначений 14.01.2017 з урахуванням перерахунку на підставі ч.ч.2,4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 03.10.2017.

Позов обґрунтовано тим, що позивач є пенсіонером та з 14.01.2017 отримує пенсію за віком, яка призначена до вступу в дію пенсійної реформи, однак із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки у розмірі 3764,40 грн., що погіршує положення позивача щодо пенсійних виплат. 20.04.2021 позивач через представника звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із запитом, в якому просив повідомити його на підставі чого пенсія не збільшувалась у зв`язку із перерахунком як працюючому пенсіонеру кожні 2 роки, не індексувалась та не змінювалась при збільшенні середньої заробітної плати за три роки, що передують року звернення та з яких правових підстав був зменшений коефіцієнт стажу з 1,35% на 1%, а також яким нормативно-правовим документом визначено право Пенсійного фонду зменшувати основний розмір пенсії позивача та застосовувати доплату до старого розміру пенсії. Листом від 30.04.2021 повідомлено позивача про відмову в перерахунку та виплаті пенсії за віком без застосування доплати до старого розміру пенсії, виплачуючи основний розмір пенсії, який був призначений 14.01.2017, з урахуванням перерахунку на підставі ч.ч. 2, 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 03.10.2017. Позивач вважає, що отриманий ним розмір пенсії є значно заниженим та підлягає перерахунку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2021 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства що призвело до прийняття неправильного рішення, оскільки позивач фактично просив зобов`язати відповідача перерахувати та виплачувати пенсію за віком без застосування доплати до старого розміру пенсії, виплачуючи основний розмір пенсії який був призначений 14.01.2017 з урахуванням перерахунку на підставі ч.ч. 2, 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 03.10.2017.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін. Зазначає, що судом першої інстанції належно встановлено обставини, що мають значення для справи та надано їм належну юридичну оцінку.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відділ з питань перерахунку пенсій №4) з 14.01.2017 та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Загальний стаж позивача на дату призначення пенсії становив 39 років 06 місяців 28 днів (в тому числі стаж роботи за статтею 114 - 01 рік, за статтею 118 (виборні посади) - 05 років 07 місяців 04 дні).

20.04.2021 позивач через свого представника звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із адвокатським запитом, в якому просив повідомити його: на підставі чого пенсія позивача не збільшувалась у зв`язку із перерахунком як працюючому пенсіонеру кожні 2 роки; у зв`язку з чим пенсія позивача не індексувалась та не змінювалась при збільшенні середньої заробітної плати за три роки, що передують року звернення; з яких правових підстав був зменшений коефіцієнт стажу з 1.35% на 1% та яким нормативно-правовим документом визначено право Пенсійного фонду зменшувати основний розмір пенсії позивача та застосовувати доплату до старого розміру пенсії.

Листом від 30 квітня 2021 року за №0400-010308-8/61437 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило представника позивача про відмову в перерахунку та виплаті пенсії за віком позивача без застосування доплати до старого розміру пенсії, виплачуючи основний розмір пенсії, який був призначений 14.01.2017 з урахуванням перерахунку на підставі ч.ч. 2, 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 03.10.2017.

Позивач не згоден з основним розміром пенсії, що виплачується відповідачем у зв`язку із застосуванням не вірної величини оцінки страхового стажу в розмірі 1% та положеннями пенсійної реформи, що погіршують становище позивача щодо пенсійних виплат.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність своїх дій та рішень, які стосуються перерахунків розміру пенсії позивача, тому відсутні підстави для задоволення позову.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з таких підстав.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії), за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії), коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = (См*Вс)/100%*12, де Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35 %, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08 %.

Частиною першою статті 27 Закону № 1058-ІV визначено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Таким чином, позивач станом на момент призначення пенсії за віком 14.01.2017 (до осучаснення пенсії 01.10.2017) отримував пенсію в розмірі 8413,69 грн., де: 8095,09 грн. розмір пенсії за віком (0,53325 х 15180,66 грн.); 49,88 грн. доплата за понаднормовий стаж (за 4 роки); 268,72 грн. - доплата пенсії за особливі заслуги перед Україною.

Щодо розміру пенсії за віком позивача перерахованої з 01.10.2017 суд зазначає наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VІІІ (в цій частині набрав чинності з 01.10.2017) внесено зміни до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та визначено, що за період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Крім того, п. 4 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено пунктами 4-3 та 4-4.

Так, пунктом 4-3 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень.

Відповідно до частини 4-4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону, з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Таким чином, величина оцінки одного року страхового стажу повинна застосовуватись в розмірі 1,35 % лише у випадку призначення іншої пенсії за іншим законом, а не у разі перерахунку вже призначеної пенсії.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що пенсія призначена позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VІІІ.

Відтак, його пенсія підлягала перерахунку з 1 жовтня 2017 року з урахуванням частини 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Пунктом 2 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону № 2148-VIII визначено, що у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Отже, Законом № 2148-VIII передбачено заходи з метою уникнення зменшення розміру раніше призначених пенсій.

Колегія суддів звертає увагу, що при зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій. З 01.10.2017 перерахунок раніше призначених пенсій здійснено із використанням показника середньої заробітної плати на рівні 3764,40 грн.

Перерахунок пенсії позивача із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% здійснено з 01.10.2017, тобто з дати набрання чинності пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058, що виключає зворотну дію закону в часі.

Ці норми не було визнано неконституційними, а отже у відповідача були відсутні підстави не застосовувати їх при перерахунку пенсії позивачу.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2020 у справі №822/3781/17, від 12.11.2020 у справі № 260/401/19, від 27.04.2021 у справі №200/2266/19-а.

Таким чином, твердження позивача, що суд першої інстанції помилково при вирішення спору, що виник у даній справі застосував норми процесуального та матеріального права нібито позивач звернувся з вимогою перерахувати його пенсію з урахуванням коефіцієнту стажу на рівні 1,35 % є неправильним та суперечить обставинам справи.

Відтак, перерахунок пенсії позивачу з 01.10.2017 проведено відповідачем в порядку, який визначений чинним законодавством, розмір пенсії позивача до виплати не змінився та не зменшився, права позивача не було звужено чи порушено, відповідно вимога виплачувати з 03.10.2017 основний розмір пенсії, який був призначений 14.01.2017 є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Крім того, постановою від 20 лютого 2019 року №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» передбачено, що у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17.

За змістом постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році», у 2020 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11. Перерахунок пенсій, передбачений цим пунктом, проводиться з 1 травня 2020 року.

В свою чергу, п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» визначено, що у 2021 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (Офіційний вісник України, 2019 року, № 19, ст. 663), проводиться з 1 березня із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11.

Як з`ясовано під час апеляційного розгляду справи, з 01.04.2019 розмір пенсії позивача, перерахованого згідно з вищенаведеною постановою Кабінету Міністрів України, склав 8413,69 грн., де: 7030,49 грн. - розмір пенсії за віком (17761,38 грн. х 0,39583, де 17761,38 грн./: індивідуальна заробітна плата для розрахунку пенсії - 15180,66 грн. х 1,17 - коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати); 59,88 грн. - доплата за понаднормовий стаж роботи 4 роки; 299,40 грн. - доплата пенсії за особливі заслуги перед Україною (1497 грн. х 20%).

Оскільки розмір пенсії позивача після такого перерахунку був все ще меншим, ніж до осучаснення 01.10.2017, пенсія виплачувалась у раніше встановленому розмірі 8413,69 грн. з урахуванням проведеної доплати до старого основного розміру пенсії з 01.10.2017 у сумі 1023,92 грн.

З 01.05.2020 та 01.03.2021 відповідачем були проведені аналогічні перерахунки пенсії позивача на підставі вказаних вище постанов Кабінету міністрів України.

Отже, позивач помилково вважає, що сам розмір його пенсії буде збільшуватися лише у разі, якщо прибрати доплату до старого розміру пенсії.

Разом з цим, із обчислень відповідачем розміру пенсії позивача слідує, що розмір пенсії позивача становив з:

01.10.2017 6355,64 грн.;

01.04.2019 7389,77 грн.;

01.05.2020 8196,96 грн.;

01.03.2021 9086,82 грн., тобто кожного разу при перерахунку пенсії на підставі ч.ч. 2, 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, доводи позивача щодо протиправної відмови відповідачем в перерахунку та здійсненні виплати пенсії за віком позивача без застосування доплати до старого розміру пенсії, виплачуючи основний розмір пенсії, який був призначений з 14.01.2017, з урахуванням перерахунку на підставі ч.ч. 2, 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 03.10.2017 є безпідставними та необґрунтованими, які суперечать вищенаведеним положенням чинного законодавства України.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2021 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко