Справа № 640/25200/20
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 грудня 2021 року м. Київ № 640/25200/20
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаЦентрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області Деснянський районний відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області
провизнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду м. Києва ОСОБА_1 з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Деснянського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області в особі Деснянського районного відділу в оформлені паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області в особі Деснянського районного відділу оформити та видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказано про протиправність оскаржуваної відмови, з огляду на те, що ОСОБА_1 є виключно громадянином України та підстави для відмови у виданні йому паспорту громадянина України немає.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), залучено до участі у справі третю особу, а також встановлено сторонам строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечення та пояснень третьої особи.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши про те, що за результатами проведення перевірок за заявою Деснянським РВ ЦМУ ДМС встановлено, що 12.05.2017 Директором Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України затверджено висновок №2-ID/2017 щодо службової перевірки за фактом оформлення паспорта громадянина України у формі ID-картки на анкетні дані заявника, яка ВГПР УДМС України в Херсонській області. В рамках проведеної службової перевірки встановлено, що 14.12.2016 до Генічеського PC УДМС України в Херсонській області із заявою про втрату паспорта громадянина України звернувся заявник, уродженець Російської Федерації, надавши документи: копію втраченого паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 06.03.2012 Нахімовським РВ УМВС в м. Севастополь; копію водійського посвідчення, виданого в АР Крим 16.09.2008; копію картки платника податків, видану 13.01.2016 Державною фіскальною службою в Херсонській області. у ході опрацювання матеріалів по втраті паспорта особу не ідентифіковано, втрачений паспорт не перевірено за розподілом бланків паспортів громадянина України, згідно з інформаційним листом ДМС України (вхід. № 8878 від 22.07.2015), який свідчить, що паспортний документ зазначеної серії, номера, ДП «Поліграфічний комбінат «Україна» не випускався, не підтверджено належність заявника до громадянства України, перевірки, відповідно п. 41 та п. 50 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302, не проведені, висновок не складався та керівником територіального підрозділу не затверджувався. Під час оформлення заявнику паспорта громадянина України у формі ID картки № НОМЕР_2 Генічеським РС УДМС України в Херсонській області було порушено вимоги чинного законодавства: п.п. 41, 49, 50, 51, 62 Порядку та Закону України «Про громадянство України» у результаті недбалого виконання своїх посадових обов`язків провідного спеціаліста Генічеського РС УДМС України в Херсонській області. Враховуючи наведене, висновком службової перевірки від 12.05.2017 паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_2 , оформлений 26.12.2016 Генічеським РС УДМС України в Херсонській області на ім`я заявника, визнано таким, що оформлений з порушенням вимог Порядку та таким, що відповідно до п. 110 зазначеного Порядку недійсним, підлягає вилученню та знищенню. На підставі висновку №2-ID/2017 від 12.05.2017 щодо службової перевірки Генічеського PC УДМС України в Херсонській області за фактом оформлення паспорта громадянина України у формі ID-картки на анкетні дані заявника, Деснянським РВ ЦМУ ДМС 30.09.2020 на підставі матеріалів перевірки заяви прийнято рішення про відмову заявнику в оформленні паспорта громадянина України замість утраченого.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області із заявою про втрату та викрадення паспорта від 14.09.2020.

За результатами розгляду вказаної заяви заступником начальника Деснянського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області 30.09.2020 затверджено рішення про відмову в оформленні паспорта громадянина України ОСОБА_1 , яким визначено відмови останньому в оформленні паспорта громадянина України на підставі пп. 1 п. 100 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302, з огляду на те, що під час опрацювання наданих документів було встановлено, що згідно з висновком від 12.05.2017 №2-ID/2017 службової перевірки Генічеського РС УДМС України в Херсонській області, втрачений паспорт, згідно з інформаційним листом ДМС України від 22.07.2015 вх. №8878, який свідчить, що паспортний документ зазначеної серії, номера ДП «Поліграфічний комбінат «Україна» не випускався, не підтверджено належність заявника до громадянства України, перевірки відповідно до п.п. 41 та 50 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який відповідно до Конституції України визначає правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, є Закон України «Про громадянство України» (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Приписами ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» визначено, що громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Документами, що підтверджують громадянство України, зокрема, є паспорт громадянина України (п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про громадянство України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про громадянство України», громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Пунктом 1 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 (надалі Порядок №302), визначено, що паспорт громадянина України (далі - паспорт) є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

У разі втрати або викрадення паспорта особі замість втраченого або викраденого оформляється та видається новий паспорт (п. 5 Порядку №302).

Згідно з пп. 1 п. 7 Порядку №302, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються особі, яка досягла 14-річного віку, - на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.

Приписами п. 14 Порядку №302 визначено, що до заяви-анкети вноситься така інформація про особу, на ім`я якої оформляється паспорт: 1) ім`я особи (прізвище, власне ім`я та по батькові особи, яка є громадянином України, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить); 2) дата народження; 3) місце народження (держава, область, район/місто, селище/село); 4) стать; 5) дата та підстави набуття громадянства; 6) унікальний номер запису в Реєстрі (у разі наявності); 7) відцифрований образ обличчя особи; 8) відцифрований підпис особи (крім осіб, які в установленому законом порядку визнані недієздатними). Підпис осіб з фізичними вадами вноситься за їх бажанням. Підпис осіб, які відбувають покарання в установах виконання покарань або перебувають на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу, а також осіб, які не можуть пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, - вноситься із застосуванням засобів Реєстру шляхом сканування; 9) відомості про внесення до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті, засобів електронного цифрового підпису; 10) відомості про згоду на внесення до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті, відцифрованих відбитків пальців рук; 11) місце проживання із зазначенням адреси (держава, область, район/місто, селище/село, вулиця, номер будинку, корпусу, квартири); 12) номер контактного телефону заявника та/або адреса електронної пошти; 13) реквізити документа, на підставі якого оформляється паспорт; 14) відомості про законного представника особи чи уповноважену особу (ім`я, дата народження, реквізити документа, що посвідчує особу, та документа, що підтверджує її повноваження); 15) додаткова змінна інформація (відомості про місце проживання, про народження дітей, про шлюб і розірвання шлюбу, про зміну імені, у разі наявності - про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків або повідомлення про відмову від його прийняття (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття зазначеного номера та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу); 16) відомості про сплату адміністративного збору або про звільнення від його сплати; 17) дата заповнення заяви-анкети.

ДМС має право отримувати інформацію про особу з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, в обсязі, необхідному для ідентифікації особи у зв`язку з оформленням (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміном паспорта (п. 16 Порядку №302).

Пунктами 40 та 41 Порядку №302 визначено, що ідентифікація особи, на ім`я якої оформляється паспорт і стосовно якої відсутня інформація в базах даних Реєстру, здійснюється відповідно до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій.

У разі відсутності прямого доступу до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, працівник територіального підрозділу ДМС протягом одного робочого дня з дня прийняття заяви-анкети до розгляду заповнює електронну форму запиту та надсилає його до відповідного органу, установи, організації, територіального підрозділу ДМС.

Перевірка за запитом проводиться протягом двох робочих днів з дня його надходження. За результатами перевірки готується відповідь шляхом заповнення її електронної форми та надсилається до відповідного територіального підрозділу ДМС.

Строк надання відповіді не повинен перевищувати п`яти робочих днів з дня надходження запиту.

У разі термінового оформлення паспорта надсилання запиту здійснюється в день прийняття заяви-анкети до розгляду, а відповідь надається невідкладно в день надходження відповідного запиту.

За відсутності можливості надіслання запитів у електронній формі запити надсилаються на паперових носіях. Допускається надсилання запитів та отримання відповідей каналами відомчої електронної пошти.

Відповідно до п. 50 Порядку №302, ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру.

Пошук в Реєстрі інформації щодо особи здійснюється за поданими персональними даними (у тому числі тими, що змінилися).

До запровадження органами реєстрації внесення до Реєстру відомостей про місце проживання особи в установленому законодавством порядку відомості про реєстрацію місця проживання, які подаються заявником, перевіряються за даними обліку територіального органу ДМС.

Рішення про оформлення паспорта приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації особи та перевірки факту належності особи до громадянства України (у разі оформлення паспорта вперше із застосуванням засобів Реєстру).

У силу п. 100 Порядку №302, територіальний орган / територіальний підрозділ ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, якщо: 1) особа не є громадянином України; 2) особа вже отримала паспорт (у тому числі паспорт зразка 1994 року), який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього; звернення для обміну протягом одного місяця до дати закінчення строку дії паспорта; непридатності для подальшого використання); 3) дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану заявником інформацію; 4) за видачею паспорта звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень на отримання паспорта; 5) особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта; 6) особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи.

У рішенні про відмову в оформленні чи видачі паспорта, яке доводиться до відома заявника в порядку і строки, встановлені законодавством, зазначаються підстави відмови. У разі подання заяви-анкети через уповноваженого суб`єкта територіальний орган / територіальний підрозділ ДМС надсилає письмове повідомлення про прийняте рішення до уповноваженого суб`єкта для подальшого вручення заявнику. Заявник має право повторно звернутися до територіального органу / територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими йому було відмовлено в оформленні чи видачі паспорта (п. 101 Порядку №302).

Розділом VIII Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 №456, передбачена процедура встановлення особи, якщо в результаті перевірок за заявою про втрату/викрадення / обмін у зв`язку із непридатністю паспорта, згідно з пп. 3 п. 1 розділу IV цього Тимчасового порядку, не буде ідентифіковано особу.

Відповідно до п.п. 2-4 розділу VIII Тимчасового порядку, особі пропонується надати наявні документи, у тому числі з фотозображеннями. За відсутності документів, за якими може бути встановлено особу, з метою встановлення особи проводиться опитування родичів, дані про яких зазначаються заявником в окремому зверненні довільної форми. За результатами їх свідчень складається акт встановлення особи за формою згідно з додатком 14 до цього Тимчасового порядку.

Ураховуючи обставини документування кожної конкретної особи, під час проведення процедури встановлення особи здійснюється перевірка за даними відомчої інформаційної системи ДМС та засобами поштового або фельд`єгерського зв`язку надсилаються запити до органів державної влади відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України».

Висновок за результатами проведення процедури встановлення особи за формою згідно з додатком 15 до цього Тимчасового порядку, погоджений з керівником територіального підрозділу ДМС, затверджується керівником територіального органу ДМС.

Згідно з п. 43 Порядку №302, у разі неподання особою, яка досягла 18-річного віку, документів з фотокартками, проводиться процедура встановлення особи шляхом надсилання запитів щодо перевірки документів та інформації, зазначеної заявником у письмовому зверненні, зокрема до МВС, Національної поліції, Мін`юсту, органів ДФС, навчальних закладів, військових частин, військових комісаріатів, установ виконання покарань, для отримання інформації з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, у тому числі фотокартки особи, яка дасть змогу ідентифікувати особу. В процесі перевірки береться до уваги вся інформація, яку повідомив заявник.

Одночасно проводиться перевірка за даними обліку територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС. Перевірка стосовно осіб, які проживають на тимчасово окупованій території України проводиться, зокрема, за даними Державного реєстру виборців шляхом надсилання запитів до відповідних відділів ведення Державного реєстру виборців.

Крім того, у виключних випадках за відсутності фотокартки особи та за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, з метою встановлення особи проводиться опитування родичів, сусідів, які були зазначені у письмовому зверненні. За результатами їх свідчень складається акт встановлення особи за формою, встановленою МВС.

Строк проведення процедури встановлення особи не повинен перевищувати двох місяців.

Відповідно до пп. 6 п. 35 Порядку №302, для оформлення паспорта для осіб, яких не було встановлено за результатами процедури встановлення особи, надається рішення суду про встановлення особи.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про Єдиний демографічний реєстр», якщо особу не буде ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи, строк якої не перевищує двох місяців. У разі неможливості встановити особу протягом зазначеного строку особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України.

Звертаючись до суду з даною заявою про встановлення особи, позивач не зазначив, чи була за його зверненням органами ДМС України проведена процедура встановлення особи, передбачена вищевказаними положеннями законодавства, адже відповідно до п. 35 Порядку №302 рішення суду про встановлення особи надається у тому випадку, якщо особу не було встановлено за результатами процедури встановлення особи.

Проте, відповідно до матеріалів справи, позивач не звертався до органів ДМС для проведення процедури встановлення особи та перевірок, відповідно п.п. 41, 43, 50 Порядку №302.

Крім того, слід зазначити, що у постанові Київського апеляційного суду від 02.09.2021 у справі №757/38183/20-ц за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, про встановлення особи зазначено наступне:

«На підтвердження даних про свою особу заявником надано копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , який народився в м. Москва, Росія, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У копії паспорта зазначено, що він виданий Нахімовським РУ УМВС України в м. Севастополь 06 березня 2012 року. В паспорті наявний штамп про реєстрацію місця проживання 14.02.2010 року за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 77-78).

Однак, на підставі доказів, долучених представником заінтересованої особи до апеляційної скарги, апеляційним судом встановлено наступне.

Відповідно до листа Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України № 5/211- 3746 від 14.04.2020 року (а.с. 170-171) 16 січня 2016 року у міжнародному аеропорту «Бориспіль» співробітниками ДПС України, у особи на ім`я ОСОБА_1 виявлений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , нібито, виданий Нахімовським РВ УМВС в м. Севастополі на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаний документ був вилучений працівниками ВП в аеропорту «Бориспіль» Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області, як такий, що містить ознаки підробки. Того ж дня дані про вчинення кримінального правопорушення вказаним підрозділом поліції кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України та відомості внесено до ЄРДР за № 0000017.

За результатами експертизи Головного експертно-криміналістичного центру Державної прикордонної служби України надано висновок експерта № 26/971 від 10 лютого 2016 року, відповідно до якого бланк паспорта громадянина України НОМЕР_1 не відповідає за своїми характеристиками аналогічним паспортним документам, які видавались уповноваженими органами (а.с. 180-182).

Відповідно до матеріалів справи та вищевказаного листа Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України № 5/211- 3746 від 14.04.2020 року, 22 березня 2016 року ОСОБА_1 повторно використав зазначений паспорт під час оформлення у Херсонській ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області ІПН НОМЕР_3 .

Згідно з повідомленням Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі від 04.09.2020 року, згідно електронних баз даних Державного реєстру фізичних осіб платників податків Херсонської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі 22 березня 2016 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримував РНОКПП НОМЕР_3 за паспортом НОМЕР_1 , який було видано Нахімовським РВ УМВС України у м. Севастополь 06 березня 2012 року.

З викладеного вбачається, що заявник для отримання картки платника податків використовував паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , у якому зазначено, що він народився у м. Москва, Росії.

Також зазначений паспорт було використано ним під час звернення до Центру обслуговування громадян «Паспортний сервіс» ДП «Документ» у м. Херсоні з метою оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

За останнім фактом використання вказаного паспорту 23.03.2016 слідчим відділенням Дніпровського ВП ХВП ГУ НП в Херсонській області розпочато досудове розслідування за кримінальним провадженням № 0001131, а паспорт вилучено та направлено на експертизу.

Відповідно до ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 16.07.2020 року у справі № 766/10188/20, що оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001131 від 23.03.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Як вбачається з висновку експерта № 2476 від 06 травня 2016 року, складеного експертом Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, бланк наданого на дослідження паспорта громадянина України серії та номеру НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого Нахімовським РВ УМВС України в місті Севастополі 06.03.2012 року, не відповідає бланкам відповідних паспортів громадянина України, які знаходяться у офіційному обігу (а.с. 174-176).

Згідно з листом директора Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України від 23.04.2019 року на адресу Департаменту консульської служби МЗС України, під час проведення перевірки було встановлено, що відповідно до інформації про постачання бланків паспорта громадянина України за зразком, затвердженим постановою КМУ від 04.06.1994 року № 353, за період 2013 2015 роки, наданої Державним підприємством «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» від 22.06.2016 року, повідомлено, що постачання бланків серії ЕТ № 406000- 428900 до Автономної Республіки Крим було здійснено 20.09.2013 року. Відповідно бланк паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 Державним підприємством «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» не виготовлявся (а.с. 177).

Як вбачається з висновку №2-10/2017 службової перевірки за фактом оформлення паспорта громадянина України у формі ІD-картки ОСОБА_1 , затвердженого директором Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України 12 травня 2017 року, службовою перевіркою встановлено, що 14 грудня 2016 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Російської Федерації, звернувся до Генічеського PВ УДМС України в Херсонській області із заявою про втрату паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , надавши документи : копію втраченого паспорта серії НОМЕР_1 , копію водійського посвідчення виданого в АР Крим 16.09.2008 року, копію картки платника податків, видану 13.01.2016 року Державною фіскальною службою в Херсонській області.

Того ж дня, співробітником вказаного міграційного підрозділу прийнято від зазначеної особи заяву-анкету для оформлення паспорта громадянина України у формі ID-картки у зв`язку із втратою попереднього паспорту та 23.12.2016 відправлено дані про особу на друк паспортного документа. 26.12.2016 ДП «Поліграфічний комбінат «Україна» згаданій особі виготовлено паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , який він не отримав.

Відповідно до висновку вказаної службової перевірки, в ході опрацювання матеріалів по втраті паспорта особу не ідентифіковано, втрачений паспорт не перевірено за розподілом бланків паспортів громадянина України, згідно інформаційного листа ДМС України (вхід. № 8878 від 22.07.2015), який свідчить, що паспортний документ зазначеної серії, номера, ДП «Поліграфічний комбінат «Україна» не випускався, не підтверджено належність заявника до громадянства України. (а.с. 163-165).

Вищевказаним висновком службової перевірки паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_2 , оформлений 26.12.2016 Генічеським PВ УДМС України в Херсонській області визнано таким, що підлягає вилученню та знищенню.

Відповідно до листа Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України № 5/211- 3746 від 14.04.2020 року, 06.04.2017 вказана невстановлена особа звернулася до сектору оформлення документів Подільського РВ ГУ ДМС України в м. Києві з заявою-анкетою про оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, надавши підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , нібито виданий 20.03.2014 Перевальським PC УДМС України у Луганській області на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 15.04.2017 співробітником зазначеного міграційного підрозділу відправлено дані на друк паспортного документу. 18.04.2017 ДП «Поліграфічний комбінат «Україна» вказаній особі виготовлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 , який він не отримав.

В подальшому зазначена особа невстановленим способом виїхала до Туреччини, де 11.02.2019 звернулася до Генерального консульства України у м. Стамбул, під даними ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з проханням документувати його посвідченням на повернення в Україну. Вказаною дипломатичною установою України за кордоном зазначеній особі відмовлено у документуванні посвідченням на повернення в Україну у зв`язку з наявною інформацією, що вона в`їхала на територію Туреччини по паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_6 , виданого 14.09.2011 органом 7101 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як вбачається з листа Генерального консульства України в Стамбулі № 61318/71-522-257 від 19.02.2019 року на адресу Державної міграційної служби України, 11.02.2019 року до ГКУ в Стамбулі звернувся громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець Російської Федерації, тоді як відповідно до наявної в ГКУ інформації зазначений громадянин в`їхав на територію Туреччини по паспорту громадянина України для виїзду за кордон іншої особи ОСОБА_3 ( а.с. 172).

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції заявник не заперечував того факту, що він виїжджав до Туреччини за паспортом на ім`я ОСОБА_3 .

Як вбачається з листа начальника Дніпровського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 06.01.2017 року, вилучений у ОСОБА_1 паспорт НОМЕР_1 після отримання висновку експерта від 06.05.2016 року було долучено до кримінального провадження в якості речового доказу (а.с. 173).

З викладеного вбачається, що звертаючись до органів Державної міграційної служби України з заявами про втрату паспорта від 14.12.2016 року та від 14.09.2020 року ( в останній заяві зазначено, що 02.03.2017 року за місцем проживання виявив відсутність паспорта) (а.с. 151), а також у даній заяві до суду заявник ОСОБА_1 повідомив недостовірну інформацію про втрату паспорта, оскільки паспорт громадянина України НОМЕР_1 у нього було вилучено працівниками поліції 22.03.2016 року та долучено до матеріалів кримінального провадження.

З викладеного також вбачається, що облікову картку платника податків, в якій зазначено про внесення ОСОБА_1 до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків 13 січня 2016 року, видану Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області 22.03.2016 року, а також довідку від 22.03.2016 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , уродженця м. Москва, Росія, фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , було видано ОСОБА_1 на підставі паспорту серії НОМЕР_1 , тоді як відповідно до висновків службових перевірок органів ДМС паспортний документ зазначеної серії та номеру не випускався.

Відповідно до роздруку персональних даних, що містяться у записі Державного реєстру виборців, включення ОСОБА_1 до Державного реєстру виборців відбулось 18 січня 2016 року також на підставі зазначеного паспорту (а.с. 81).

Аналізуючи надані заявником докази та пояснення, які виклав заявник у заяві про встановлення особи, а також надані у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції вбачається, що пояснення заявника містять значні суперечності між собою щодо місць його проживання, наявності у нього документів щодо отримання освіти, отримання паспорту громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, а також суперечать змісту доказів, доданих заявником до заяви.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у даній заяві до суду про встановлення особи та у заяві про встановлення факту постійного проживання на території України, поданій до Печерського районного суду м. Києва у серпні 2017 року, ОСОБА_1 заявив про те, що він переїхав на постійне місце проживання до міста Києва з 2007 року.

До заяви ОСОБА_1 надано довідку , видану директором ДП «Трансфорвардінг Плюс» ( м. Київ, вул. Стадіонна, 5) від 06 липня 2017 року про те, що ОСОБА_1 працює охоронцем в Дочірньому підприємстві «Трансфорвардінг Плюс» з 03 травня 2007 року по даний час, про що зазначено у наказі № 54-к від 03.05.2007 року (а.с. 85).

Однак в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що постійно проживає у м. Києві з 2010 року, працював офіційно у ДП «Трансфорвардінг Плюс» з 2012 року по 2016 рік, отримував заробітну плату та сплачував податки. Звільнився з вказаного підприємства у 2016 році.

Разом з тим, на запитання суду щодо обставин оформлення довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи у 2016 році у м. Херсоні, заявник ОСОБА_1 суду повідомив, що до 2016 року у м. Києві він постійно не проживав, а лише приїжджав у м. Київ на тренування по боксу, а також на збори та змагання, які проводила Федерація боксу, а проживав він у м. Одесі та у Криму, де тренувався, займаючись боксом.

При цьому, у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22.03.2016 року адреса місця фактичного проживання ОСОБА_1 зазначена - АДРЕСА_2 .

Також заявник пояснив, що попередня довідка про отримання ідентифікаційного коду, яка була отримана ним на підставі паспорту, виданого у 2004 році, залишилась за місцем проживання у Криму, однак через анексію Криму він не зміг забрати свої документи, при ньому залишились лише свідоцтво про народження та посвідчення водія.

За викладених обставин суд апеляційної інстанції не приймає до уваги вищевказану довідку ДП «Трансфорвардінг Плюс», оскільки її зміст суперечить поясненням самого заявника.

При цьому враховуючи повідомлення Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі від 04.09.2020 року про те, що картка платника податків була отримана ОСОБА_1 лише 22 березня 2016 року, пояснення заявника про офіційне працевлаштування в ДП «Трансфорвардінг Плюс» в 2012 році та наявність у нього іншої картки платника податків (з іншим номером) не підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналізуючи надані заявником докази, колегія суддів дійшла висновку, що матеріалами справи не підтверджуються відомості про особу заявника ОСОБА_1 , про які ним повідомлено в заяві та які він просить встановити за рішенням суду.
Так, свідоцтво про народження ОСОБА_1 містить очевидні недостовірні відомості, а також у ньому відсутні обов`язкові реквізити, що вносяться відповідними органами при видачі паспорта громадянина України.

З копії наявного у матеріалах справи свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Сімферополь. Графи свідоцтва « Район» та «область» не заповнені, а у графі «республіка» зазначено «АР Крим».

Також зазначено, що актовий запис № 207 про народження здійснено в день народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , а свідоцтво видане 06 лютого 1987 року, місце реєстрації м. Сімферополь «Гор.ЗАГС».

Відповідно до п. 3 Інструкції про порядок реєстрації актів громадянського стану в Українській РСР, що затверджена наказом Міністерства юстиції УРСР № 22/5 від 29.12.1984 року, що була чинною станом на 1987 рік, реєстрацію народження здійснюють Відділи ЗАГСу виконкомів районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів.

Станом на 1987 рік, на підставі Указу Президії Верховної Ради СРСР від 19.02.1954 року, до складу Української Радянської Соціалістичної Республіки належала Кримська область.

Статус Кримської області було змінено Законом УРСР від 12 лютого 1991 року, відповідно до якого відновлено Кримську Автономну Радянську Соціалістичну Республіку в межах території Кримської області в складі Української РСР.

Відповідно до Закону України від 29.04.1992 року було визначено, що автономною складовою України є Республіка Крим.

Законом України від 17 березня 1995 року назва республіки була визначена як «Автономна Республіка Крим».

Таким чином, відсутність у свідоцтві про народження « НОМЕР_7 » від 06 лютого 1987 року запису в графі «область» - Кримська, натомість зазначення про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 народився у республіці «АР Крим», - є даними, яких об`єктивно не існувало станом на 1987 рік, тобто є недостовірними даними, а тому зазначене свідоцтво не може бути прийнято до уваги як належний, допустимий та достовірний доказ.

Також слід зазначити, що серія бланка свідоцтва про народження - «АП» була закріплена за Автономною Республікою Крим у 2002 році згідно з додатком до постанови Кабінету Міністрів України № 1367 від 12 вересня 2002 року «Про затвердження зразків книг реєстрації актів цивільного стану та описів бланків свідоцтв, що видаються державними органами реєстрації актів цивільного стану».

Крім того, вбачається, що датою здійснення запису в книзі реєстрації актів про народження вказана дата народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який припадає на вихідний день неділю.

Також, відповідно до п. 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ від 26 червня 1992 року паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

Згідно з п. 13 Інструкції щодо правил та порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 316 від 17.08.1994 року, що була чинною до 18.07.2006 року, одночасно із заповненням паспорта працівник паспортної служби проставляє на документах, що стали підставою для видачі паспорта штамп форми № 3 про видачу паспорта.

Заявник ОСОБА_1 , 1987 року народження, досяг 16 - річного віку в 2003 році, однак у наданому ним свідоцтві про народження штамп про видачу паспорта громадянина України - відсутній.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що по досягненню 16-річного віку ним у 2004 році було отримано паспорт громадянина України серії НОМЕР_8 ( дата видачі 25.09.2004 року), проте у зв`язку його пошкодженням у 2012 році він отримав на підставі обміну паспорт серії НОМЕР_1 .

В судовому засіданні представник ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Адамишин А.В. пояснив, що паспорт серії НОМЕР_8 громадянину ОСОБА_1 відповідними органами не видавався, як і паспорт НОМЕР_1 , щодо якого є також вищевказаний висновок службової перевірки, згідно з яким паспортний документ зазначеної серії та номера ДП «Поліграфічний комбінат «Україна» не випускався.

Щодо адреси місця реєстрації у АДРЕСА_1 заявник пояснив, що оскільки в нього відсутнє власне житло, то за вказаною адресою його зареєстрували знайомі особи, прізвища яких він не пам`ятає.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що відповідно до копії вищевказаного паспорта, датою реєстрації заявника за вказаною адресою : АДРЕСА_1 Нахімовським РВ УМВС України в м. Севастополі є 14 лютого 2010 року, який припадає на вихідний день неділю.

Посилання представника заявника на те, що особа заявника також підтверджується посвідченням водія, яке Законом України «Про Єдиний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» віднесено до документів, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус колегія суддів відхиляє, враховуючи наступне.

Статтею 13 Закону України «Про Єдиний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» посвідчення водія віднесено до документів, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус.

Однак вказаною нормою передбачено, що такі документи оформляються із застосуванням засобів Єдиного демографічного реєстру, який було створено на підставі зазначеного Закону, прийнятого 20 листопада 2012 року.

Відповідно до ст. 29 вказаного Закону посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Посвідчення водія виготовляється у формі картки.

На лицьовому боці посвідчення водія інформація розміщується в такій послідовності: 1) назва держави; 2) назва документа; 3) ім`я особи; 4) дата і місце народження; 5) дата видачі; 6) дата закінчення строку дії; 7) уповноважений суб`єкт, що видав документ (код); 8) серія і номер документа; 9) відцифрований підпис особи; 10) категорія; 11) особливі відмітки.

Разом з тим, з наданого заявником посвідчення водія серії НОМЕР_9 вбачається, що воно видане Сімферопольським ВРЕР при УДАІ ГУ МВС України в АРК 16 вересня 2008 року, тобто без застосування засобів Єдиного демографічного реєстру. У вказаному посвідченні відсутні дані: про місце народження особи, якій видано посвідчення, та не вказано дату закінчення строку дії.

При цьому відсутність у посвідченні зазначеної інформації також суперечить додатку № 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 січня 1992 року № 47 , у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2004 року № 1615, яким передбачено зазначення дати і місця народження особи, а також дату закінчення строку дії посвідчення.

Отже, посвідченням водія серії НОМЕР_9 не підтверджується інформація про місце народження заявника у м. Сімферополі».

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що рішення про відмову в оформленні паспорта громадянина України ОСОБА_1 , затверджене заступником начальника Деснянського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області 30.09.2020, винесено правомірно, враховуючи те, що наявними у матеріалах справи доказами не підтверджено даних про особу заявника ОСОБА_1 , , зокрема тих, які необхідні для оформлення паспорта громадянина України: що він є уродженцем м. Сімферополя, громадянином України.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутність підстав для задоволення останніх.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 139, 246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ) до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області (, адреса: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-А), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Деснянського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області (адреса: 02222, м. Київ, вул. Т. Драйзера, 22) відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок