Справа № 620/6202/20
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 року Чернігів Справа № 620/6202/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Ткаченко О.Є.,

за участю секретаря Мазко Ю.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ашер" до Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), третя особа - Науково-виробниче підприємство "Нива" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, про визнання протиправними та скасування постанов,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ашер" звернулось до суду з позовом до Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), третя особа - Науково-виробниче підприємство "Нива" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 26.11.2020 ВП № 63748193;

- визнати протиправною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 26.11.2020 ВП № 63748193.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що 02.11.2020 Південно-західний апеляційний господарський суд виніс ухвалу, якою відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АШЕР" на рішення Господарського суду Одеської області від 10.09.2020 по справі №916/1430/20. Зупинив дію рішення Господарського суду Одеської області від 10.09.2020 по справі №916/1430/20. Проте, 26.11.2020 головний державний виконавець Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ткач С.Г. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 63748193), якою відкрив виконавче провадження з виконання наказу № 916/1430/20, виданого 13.10.2020 Господарським судом Одеської області про стягнення з ТОВ «АШЕР», на користь НВП «НИВА» ТОВ основного боргу у розмірі 258 793 (двісті п`ятдесят вісім тисяч сімсот дев`яносто три) грн. 32 коп., пені у розмірі 9 842 (дев`ять тисяч вісімсот сорок дві) грн. 71 коп., штрафу у розмірі 28 879 (двадцять вісім тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) грн. 30 коп., 40% річних у розмірі 21 521 (двадцять одна тисяча п`ятсот двадцять одна) грн. 03 коп. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 4 844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн. 46 коп. Таким чином, дії державного виконавця є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Ткаченко О.Є. від 16.12.2020 відкрито провадження по справі.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки оскаржувані постанови винесені у порядку та спосіб, передбачений чинним законодавством.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.12.2020 зупинено провадження у справі.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.12.2021 поновлено провадження у справі.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, просили розгляд справи провести без їх участі, що згідно вимог частини третьої статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.09.2020 у справі № 916/1430/20 первісний позов Науково-виробничого підприємства «НИВА» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «АШЕР» про стягнення 349036,36 грн. задоволено частково, а у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АШЕР» до Науково-виробничого підприємства «НИВА» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю про визнання договору недійсним відмовлено.

13.10.2020 на виконання вищевказаного рішення Господарським судом Одеської області видано судовий наказ.

26.11.2020 головний державний виконавець Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Ткач С.Г. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 63748193), якою відкрив виконавче провадження з виконання наказу № 916/1430/20, виданого 13.10.2020 Господарським судом Одеської області, про стягнення з ТОВ «АШЕР» на користь НВП «НИВА» ТОВ основного боргу у розмірі 258 793 (двісті п`ятдесят вісім тисяч сімсот дев`яносто три) грн. 32 коп., пені у розмірі 9 842 (дев`ять тисяч вісімсот сорок дві) грн. 71 коп., штрафу у розмірі 28 879 (двадцять вісім тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) грн. 30 коп., 40% річних у розмірі 21 521 (двадцять одна тисяча п`ятсот двадцять одна) грн. 03 коп. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 4 844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн. 46 коп. (а.с.57).

26.11.2020 головний державний виконавець Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Ткач С.Г. в рамках виконавчого провадження № 63748193 виніс:

- постанову про стягнення виконавчого збору, якою стягнув з боржника ТОВ «АШЕР» виконавчий збір у розмірі 32388,08 грн. (а.с.60-61);

- постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначив для боржника ТОВ «АШЕР» розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в загальній сумі 144,48 грн. (а.с.59).

Вважаючи вказані постанови протиправними, позивач звернувся до суд з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З 05.10.2016 набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 4 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України.

Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України, у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

Відповідно до частини 3 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до частини 4 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Також відповідно до абзацу 2 частини 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Відповідно до частини 3 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до абзаців 11-12 пункту 8 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією інструкцією.

Крім того, державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчими документами є постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору та постанови про стягнення витрат виконавчого провадження, які підлягають виконанню в порядку визначеному Закону.

Системний аналіз викладених норм в їх сукупності дає суду підґрунтя для висновку, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Перелік підстав, за яких не сплачується виконавчий збір, наведений у частині п`ятій статті 27 Закону України №1404-VIII, зокрема:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Суд зазначає, що у даному випадку підстави, за яких не сплачується виконавчий збір, відсутні.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за своїм призначенням виконавчий збір є винагородою державному виконавцю за вчинення ним заходів примусового виконання рішення, яке боржник не виконав добровільно. Водночас, не залежно від того чи буде це рішення виконане в подальшому, розмір виконавчого збору вже встановлено постановою про відкриття виконавчого провадження і ця сума має бути стягнута з боржника у безспірному порядку. Виключенням з цього правила є лише випадки, встановлені частиною п`ятою статті 27 Закону України №1404-VIII.

Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, що містяться у постанові від 12 грудня 2019 року у справі №750/3852/17 (адміністративне провадження №К/9901/33895/18).

У постанові від 20 листопада 2019 року (справа №480/1558/19, адміністративне провадження №К/9901/21929/19) Верховний суд вказав, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Як встановлено Господарським судом Одеської області в ухвалі від 25.11.2021 по справі №916/1430/20, яка набрала законної сили 25.11.2021: «з матеріалів виконавчого провадження № 63748193 заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АШЕР» від 23.12.2020 № 103 про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із добровільним виконанням та постанови Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігів Північно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 24.12.2020 про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із повним виконанням боржником, встановлено добровільне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «АШЕР» наказу Господарського суду Одеської області від 13.10.2020».

Відповідно до частини четвертої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин, відповідачем було правомірно винесено постанови від 26.11.2020 у виконавчому провадженні №63748193 про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, а тому позовні вимоги є безпідставними.

Згідно ч.1 та 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Ашер" необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Ашер" до Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), третя особа - Науково-виробниче підприємство "Нива" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, про визнання протиправними та скасування постанов відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Ашер" (вул. Громадська, 47, м. Чернігів, 14037, ).

Відповідач: Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (вул. Шевченка, 118, м. Чернігів, 14030, ).

Третя особа: Науково-виробниче підприємство "Нива" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (вул. 40-річча Перемоги, буд. 58, смт. Таїрове, Овідіопольський район, Одеська область, 65496, ).

Повне рішення суду складено 29 грудня 2021 року.

Суддя О.Є. Ткаченко