Справа № 480/8779/21
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 грудня 2021 р. Справа № 480/8779/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснопільської селищної ради Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
Рішенням восьмої сесії восьмого скликання від 28.05.2021 р. № 463 відповідач виділив йому земельну ділянку орієнтовною площею 0,0005 га ріллі. Вважає рішення відповідача виділити йому земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,0005 га, замість 2,00 га, протиправним та зазначає, що вичерпний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою наведений у ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, при цьому в рішенні Краснопільської селищної ради Сумської області від 28.05.2021 р. не наведено жодних підстав, які можуть обмежити чи унеможливити передачу йому запитуваної земельної ділянки площею 2 га. Вбачає у таких діях відповідача безпідставне звуження обсягу його права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки в межах встановленого законом розміру. Просив позов задовольнити та зобов`язати відповідача повторно розглянути його клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га.

Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що Краснопільська селищна рада Сумської області не вбачає дискримінації у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0005 га, а не 2 га, оскільки жоден нормативно-правовий акт не зобов`язує органи місцевого самоврядування надавати земельну ділянку саме у розмірі 2 га, при цьому в Земельному кодексі України зазначено: "не більше 2 га". Зокрема, статтею 121 ЗК України встановлено максимальний розмір земельних ділянок, які можуть бути відведені для цієї мети, а не їх обов`язковий розмір. У зв`язку з цим селищна рада має право надавати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства будь-якого розміру в межах 2,0 га, а також встановлювати їх розміри для членів територіальної громади і громадян, які до неї належать. Вважає, що порушень чинного законодавства ним не допущено. Просив у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.04.2021 р. позивач звернувся до Краснопільської селищної ради Сумської області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за адресою: Краснопільська селищна територіальна громада Краснопільського району Сумської області, земельна ділянка :09:001:0135, для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га (а.с.11-13).

Рішенням восьмої сесії восьмого скликання від 28.05.2021 р. № 463 "Про надання дозволу на розроблення проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Краснопільської селищної ради" відповідач надав позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,0005 га ріллі, кадастровий номер :09:001:0135, яка розташована за межами населеного пункту Краснопільської селищної ради (а.с.14)

Суд не погоджується з таким рішенням відповідача та вважає відмову Краснопільської селищної ради Сумської області надати позивачу дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га необґрунтованою з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений статтею 118 Земельного кодексу України.

Так, відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 118 ЗК України).

З наведених норм вбачається, що проект землеустрою розробляється на підставі дозволу органу, до компетенції якого входить питання про передачу земельних ділянок громадянам. Відповідач в силу вимог Земельного кодексу України та покладених на нього обов`язків зобов`язаний в кожному випадку дослідити фактичні обставини повно та всебічно для з`ясування наявності чи відсутності встановлених законом підстав для відмови в задоволенні заяви та прийняти одне з двох рішень: надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або надати мотивовану відмову у його наданні. При цьому у випадку надання відмови Краснопільська селищна рада Сумської області повинна керуватись лише тими підставами, виключний перелік яких визначено у ст. 118 Земельного кодексу України, з відповідним обгрунтуванням.

Так, рішенням від 28.05.2021 р. позивачу було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0005 га.

При цьому у вказаному рішенні не міститься обґрунтування підстав, з яких неможливо задовольнити заяву позивача у повному обсязі та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею саме 2,00 га. Відповідачем не доведено обмеження позивачу права на розроблення проекту землеустрою на площу земельної ділянки, зазначену в заяві, і яка не перевищує гранично допустиму площу такої земельної ділянки, передбачену чинним законодавством на час розгляду заяви відповідачем.

Відповідно до ч. 10 ст. 118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що відповідач, надаючи відповідь на звернення ОСОБА_1 , не дотримався вимог Земельного кодексу України, дане рішення не може відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Краснопільської селищної ради Сумської області від 28.05.2021 р. № 463 "Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Краснопільської селищної ради", яким безпідставно зменшено розмір бажаної до відведення позивачу земельної ділянки, та зобов`язання Краснопільської селищної ради Сумської області повторно розглянути його клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Абідовим Р.Т. 10.06.2021 р. укладено Договір про надання правової допомоги № 10/06/1-21 (а.с.16-18). Відповідно до умов додаткової угоди № 1 від 30.07.2021 р. гонорар адвоката за годину роботи становить двадцять п`ять відсотків мінімальної заробітної плати, встановленої на день підписання Акту (Актів) приймання наданих послуг (а.с.20).

Опис виконаних адвокатом робіт викладено в Акті приймання-передачі наданих послуг від 27.08.2021 р. до Договору про надання правової допомоги від 10.06.2021 р. (а.с.24-25), відповідно до якого обсяг наданої правової допомоги становить:

1) зустріч, надання правової інформації, консультації і роз`яснень з правових питань клієнту, узгодження правової позиції щодо рішення Краснопільської селищної ради Сумської області від 28.05.2021 р. № 463 1189,50 грн;

2) ознайомлення з матеріалами справи та їх вивчення, правовий аналіз щодо рішення Краснопільської селищної ради Сумської області від 28.05.2021 р. № 463 1189,50 грн;

3) підготовка та подання скарги від 14.06.2021 р. щодо надання копій всіх підтверджуючих документів, на підставі яких було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою за клопотанням позивача 2379,00 грн;

4) зустріч, надання правової інформації, консультації і роз`яснень з правових питань клієнту, узгодження правової позиції щодо ненадання відповіді на скаргу від 14.06.2021 р. 1189,50 грн;

5) підготовка та подання адміністративного позову 6000,00 грн;

6) фотокопіювання, транспортні витрати 184,00 грн. Загальна сума гонорару 12131,50 грн.

При цьому суд не має права змінювати розмір гонорару і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, з аналізу статті 134 КАС України випливає, що крім того, що зазначена стаття забезпечує право особи на правову допомогу, з іншого боку, вона запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу в т.ч. неоднаковій судовій практиці, встановлюючи критерії співмірності, які визначені в частині 5 цієї статті. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

У даному випадку суд бере до уваги, що адвокатом дійсно складений адміністративний позов, вчинено процесуальні дії, безпосередньо пов`язані з розглядом даної справи.

Відповідач заперечує проти задоволення вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, зазначаючи, що дана справа є справою незначної складності, не належить до категорії складних та її ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, що, у свою чергу, не потребує значних адвокатських витрат.

Суд погоджується з позицією відповідача та зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу повинен відповідати принципам співмірності та верховенства права згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України. На думку суду, вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню, оскільки підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а тому не потребувала значних витрат часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу.

Крім того, суд враховує, що з даного предмету спору та мотивів, що наведені в адміністративному позові, є аналогічні рішення, що спрощувало роботу адвоката під час підготовки даного адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд не враховує час, витрачений адвокатом на надання правової інформації, консультації і роз`яснень з правових питань клієнту, фотокопіювання та транспортні витрати, оскільки не зрозуміло, яка саме допомога була надана з таких питань.

Таким чином, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд виходить з оцінки складності справи, обсягу наданих адвокатом послуг та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг).

Враховуючи, що для розгляду справи адвокат у судові засідання не з`являвся, оскільки справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надані послуги зводилися виключно до підготовки позовної заяви, суд вважає розмір витрат позивача, пов`язаних з правничою допомогою, неспівмірним із складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт, а тому суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 6000,00 грн на відшкодування витрат на правову допомогу.

Враховуючи викладене, відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Краснопільської селищної ради Сумської області 6908,00 грн в рахунок відшкодування судових витрат, у т.ч.: 908,00 грн в рахунок відшкодування судового збору (а.с.31) та 6000,00 грн витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Краснопільської селищної ради Сумської області (42400, Сумська область, смт. Краснопілля, вул. Мезенівська, буд. 2, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Краснопільської селищної ради Сумської області № 463 від 28.05.2021 р. "Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Краснопільської селищної ради" в частині надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,0005 га ріллі, кадастровий номер :09:001:0135.

Зобов`язати Краснопільську селищну раду Сумської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 21.04.2021 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за адресою: Краснопільська селищна територіальна громада Краснопільського району Сумської області, земельна ділянка :09:001:0135, для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Краснопільської селищної ради Сумської області на користь ОСОБА_1 6908,00 грн в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах