Справа № 300/68/21
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/68/21 пров. № А/857/17141/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Довгополова О.М., Судової-Хормюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Кардаш В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Калуської міської ради Івано-Франківської області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у справі № 300/68/21 (головуючий суддя Остап`юк С.В., час ухвалення 11:01год., м. Івано-Франківськ, повний текст рішення складений 03 червня 2021 року) за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до Калуської міської ради Івано-Франківської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору комунальне підприємство ,,Екосервіс, про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В :

06 січня 2021 року Головне управління ДПС в Івано-Франківській області звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило стягнути з Калуської міської ради Івано-Франківської області податковий борг комунального підприємства ,,Екосервіс в розмірі 8 365 072, 91 гривень.

Рішенням від 24 травня 2021 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив повністю та ухвалив стягнути з Калуської міської ради в дохід державного бюджету податковий борг комунального підприємства ,,Екосервіс в розмірі 8 365 072 грн. 91 коп..

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Калуська міська рада подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, а обставини справи досліджені судом неповно та необ`єктивно.

В апеляційній скарзі відповідач з посиланням на висновки Верховного Суду зазначає, що податковим законодавством встановлено особливий порядок погашення заборгованості платників податків (у тому числі комунальних підприємств) перед бюджетами та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган у певній послідовності для примусового стягнення податкового боргу, а саме: звернутись до суду з вимогою про стягнення коштів з рахунків у банку; отримати судовий дозвіл на погашення усієї суми боргу за рахунок майна; провести торги з продажу майна, внесеного в податкову заставу.

Якщо усі перелічені заходи не призвели до сплати податкового боргу комунального підприємства, то податковий орган вчиняє дії, передбачені статтею 96 Податкового кодексу України, для залучення коштів (майна) органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке підприємство, для погашення податкового боргу останнього.

Виявлення майна на момент виникнення відповідних підстав (після виникнення обставин щодо відсутності коштів на рахунках платника) та вжиття заходів щодо одержання в установленому порядку судового дозволу на його реалізацію контролюючим органом вчинено не було. У тому числі, в судовому порядку не було відмовлено контролюючому органу у наданні такого дозволу.

При цьому, перед надісланням Калуській міській раді Подання в порядку ст. 96.1 ПК України, контролюючий орган не здійснив заходів пов`язаних з описом майна яке може бути внесене в податкову заставу.

Натомість, опис майна КП ,,Екосервіс, яке може бути внесене в податкову заставу було проведено уже після відкриття провадження у даній справі, а саме 26.04.2021 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи Актом опису майна від 26 квітня 2021 року №3/6/09-19-13-05-16.

Враховуючи наведені, відповідач вважає необґрунтованими доводи позивача, з якими погодився суд першої інстанції, про наявність у спірних правовідносинах обставин, за яких майно не може бути включене у податкову заставу та реалізовано з метою погашення заборгованості відповідно до положень п. 87.3 ст. 87 Податкового кодексу України, оскільки відповідно до приписів ч. З ст. 78 Господарського кодексу України майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

ГУ ДПС в Івано-Франківській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи відповідача про невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам матеріального права.

У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що 19.12.2001 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис про державну реєстрацію юридичної особи Комунального підприємства ,,Екосервіс, засновником якого є Калуська міська рада.

Комунальне підприємство ,,Екосервіс перебуває на податковому обліку в Калуській державній податковій інспекції Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, є платником податків, зборів та обов`язкових платежів.

Постановами Івано-Франківського окружного адміністративного суду за № 809/1824/16 від 16.02.2016 стягнуто з Комунального підприємства ,,Екосервіс в дохід державного бюджету України за рахунок будь-яких готівкових коштів, що йому належить, в тому числі, які розміщені на рахунках відкритих у банківських установах податковий борг в сумі 2 257 566, 56 гривень, за № 809/1499/17 від 28.11.2017 стягнуто з рахунків у банках, що обслуговують комунальне підприємство ,,Екосервіс та за рахунок готівки, що йому належить в дохід бюджету податковий борг в розмірі 901 603, 61 гривень.

Внаслідок збільшення податкового боргу третьої особи рішенням позивача про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу за № 1 від 10.01.2020, відповідно до пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України вирішено здійснити погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах Комунального підприємства ,,Екосервіс.

На виконання судових рішень ГУ ДПС в Івано-Франківській області направило інкасове доручення за № 301 від 09.06.2020 у ПАТ ,,Кредобанк, однак повного погашення податкового боргу не відбулося, за відсутності коштів на рахунках.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно права власності на нерухоме майно, що належить третій особі, відсутнє.

17.08.2020 контролюючий орган звернувся до Калуської міської ради із поданням №1425/9/09-19-51-10-21 щодо прийняття рішення про виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків; затвердження плану досудової санації, який передбачає погашення податкового боргу комунальних підприємств; ліквідацію таких платників податків та призначення ліквідаційної комісії; порушення провадження у справі про банкрутство.

Листом за № 3766/02-29/07 від 17.09.2020 Калуська міська рада повідомила позивача про виділення коштів третій особі.

На момент звернення контролюючого органу до суду з даним адміністративним позовом, третя особа допустила утворення податкового боргу в розмірі 8 365 072, 91 гривень, що виник внаслідок несплати 2 237 380, 98 гривень надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях, штрафних санкцій в розмірі 90 225, 98 гривень та пені в розмірі 301 686, 71 гривень, нарахованої на суму грошових зобов`язань з цього платежу, а також несплати податку на додану вартість в розмірі 4 862 745, 07 гривень, штрафних санкцій в розмірі 216 902, 07 гривень та пені в розмірі 656 132, 98 гривень, нарахованої на суму грошових зобов`язань з цього платежу, що підтверджується довідкою про борг від 06.11.2020.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за відсутності у третьої особи власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесене в податкову заставу та відчужене, вжиті контролюючим органом заходи передбачені пунктами 96.1, 96.2 статті 96 Податкового кодексу України, не дали результату, а власне майно в комунального підприємства відсутнє.

Як наслідок, в контролюючого органу виник обов`язок звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке комунальне підприємство.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є вірними.

Так, відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктами 20.1.18 та 20.1.19 пункту 20 статті 20 Податкового кодексу (ПК) України визначено, що контролюючі органи мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податного боргу або його частини.

Згідно з пунктами 36.1, 36.2 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

За змістом пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Пунктом 96.1 статті 96 ПК України встановлено, що у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, орган державної податкової служби зобов`язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про: виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради; затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Згідно з пунктом 96.3 статті 96 ПК України відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пункті 96.1 цієї статті рішень надсилається органу державної податкової служби протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог орган державної податкової служби зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Проте, наведені особливості погашення податкового боргу комунальних підприємств не скасовують необхідності здійснення податковим органом певних дій щодо погашення стягнення податкового боргу, визначених статтею 95 ПК України, які повинні передувати зверненню в порядку статті 96 Податкового кодексу України

Так, згідно з п. 95.1 ст. 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Для цього орган державної податкової служби звертається в порядку п. 95.3 ст. 95 ПК України до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Відповідно до п.95.7 чт. 95 ПК України продаж майна платника податків здійснюється на публічних торгах та/або через торгівельні організації.

Отже, податковим законодавством встановлено особливий порядок погашення заборгованості платників податків (у тому числі комунальних підприємств) перед бюджетами та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган у певній послідовності для примусового стягнення податкового боргу, а саме: звернутись до суду з вимогою про стягнення коштів з рахунків у банку; отримати судовий дозвіл на погашення усієї суми боргу за рахунок майна; провести торги з продажу майна, внесеного в податкову заставу.

Якщо усі перелічені заходи не мали результатом погашення податкового боргу комунального підприємства, то податковий орган вчиняє дії, передбачені статтею 96 ПК України, для залучення коштів (майна) органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке підприємство, для погашення податкового боргу останнього.

Як встановлено судом під час розгляду справи, у третьої особи є наявний податковий борг, податковим органом вжито відповідні заходи для погашення цього боргу, під час яких встановлено відсутність у КП ,,Екосервіс коштів та майна, податковий орган звернувся до відповідача із поданням про розгляд питання щодо прийняття рішень, направлених на погашення податкового боргу КП ,,Екосервіс, на яке відповідач надав відповідь про виділення коштів третій особі.

Оскільки кошти виділенні не були, податковий борг не був погашений, контролюючий орган звернувся з цим позовом до суду.

Отже, позивачем вжиті всі можливі заходи щодо стягнення податкового боргу з комунального підприємства ,,Екосервіс Калуської міської ради Івано-Франківської області та додержано процедуру, передбачену статтею 96 ПУ України, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності звернення стягнення на кошти відповідача в рахунок погашення наявної заборгованості.

Посилання відповідача на певні, на його думку, порушення судом першої інстанції норм процесуального права не спростовують висновків про законність та обґрунтованість судового рішення.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про порушення контролюючим органом процедури стягнення податкового боргу, оскільки відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно КП ,,Екосервіс на праві постійного користування належать земельні ділянки площею 0,26 га, 8 га та 1,3544 га. Однак, власником цих земельних ділянок є Калуська міська рада. Інше нерухоме майно у КП ,,Екосервіс відсутнє.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Калуської міської ради Івано-Франківської області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у справі № 300/68/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді О. М. Довгополов
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 30.12.2021.