Справа № 620/14792/21
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2021 року Чернігів Справа № 620/14792/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі також ГУ ПФУ, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача, оформлене листом від 18.10.2021 № 2500-0208-8/52842, щодо не зарахування до страхового стажу періодів роботи з 08.07.1977 по 01.09.1977 на Овочевій базі Одеського військового округу та з 03.04.1981 по 09.09.1994 на Корюківській льнонасінницькій станції, в подальшому ВАТ «Корюківська льнонасінницька станція» та відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача спірний період роботи та призначити позивачу пенсію за віком відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 26.08.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що відповідачем безпідставно не зараховано стаж роботи позивача у спірний період, оскільки даний факт підтверджується записами в трудовій книжці.

Ухвалою суду від 01.11.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач у відзиві позов не визнає, посилаючись на те, що надані позивачем документи на підтвердження стажу роботи у спірних період містять розбіжності, а саме записи про роботу у період з 08.07.1977 по 01.09.1977 внесені раніше дати заповнення трудової книжки ( 02.04.1981), а у період з 03.04.1981 по 09.09.1994 запис про назву організації (Корюківська льнонасінницька станція), яка прийняла на роботу позивача, не відповідає назві організації, що внесла запис про його звільнення (ВАТ Корюківська льнонасінницька станція). Інформація про перейменування організації відсутня.

Позивачем подано відповідь на відзив, у якій заперечував проти доводів відповідача, викладених у відзиві.

Розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд встановив таке.

При досягнення віку 60 років позивач звернувся до відповідача щодо призначення пенсії за віком та надав копію трудової книжки серії НОМЕР_1 від 02.04.1981 року (а.с.7-9).

ГУ ПФУ листом від 18.10.2021 № 2500-0208-8/52842 повідомило позивача про відмову у призначенні пенсії за відсутністю необхідного стажу (28 років) та вказало, шо записи про роботу у період з 08.07.1977 по 01.09.1977 внесені раніше дати заповнення трудової книжки ( 02.04.1981), а у період з 03.04.1981 по 09.09.1994 запис про назву організації (Корюківська льнонасінницька станція), яка прийняла на роботу позивача, не відповідає назві організації, що внесла запис про його звільнення (ВАТ Корюківська льнонасінницька станція). Інформація про перейменування організації відсутня. За таких обставин неможливо зарахувати позивачу вказаний період стажу та призначити пенсію.

Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Конституцією України, Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі по тексту Закон № 1788-XII ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ( далі Порядок № 637 ).

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у ст. 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Приписами статті 56 Закону №1788-XII визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Положеннями статті 62 Закону №1788-XII та пункту 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

В силу вимог абзацу першого пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, зміст наведених норм дає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи.

Суд встановив, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 містить всі необхідні записи про роботу у спірний період, а саме відомості про підприємство, дату прийняття позивача на посаду, назву цієї посади, дані про реквізити наказів про прийняття на роботу та звільнення з роботи; ці записи є належним та допустимим доказом підтвердження трудового стажу позивача.

Відтак, трудовою книжкою позивача підтверджено спірні періоди роботи.

Посилання відповідача на розбіжності в трудовій книжці позивача, а саме, що записи про роботу у період з 08.07.1977 по 01.09.1977 внесені раніше дати заповнення трудової книжки ( 02.04.1981), а у період з 03.04.1981 по 09.09.1994 запис про назву організації (Корюківська льнонасінницька станція), яка прийняла на роботу позивача, не відповідає назві організації, що внесла запис про його звільнення (ВАТ Корюківська льнонасінницька станція), суд відхиляє, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

ГУ ПФУ в Чернігівській області не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.

Крім того, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

У свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 21 лютого 2018 року в справі №687/975/17.

Щодо відсутності документів про перейменування юридичних осіб (зміну організаційної-правової форми юридичної особи) - Корюківської льнонасінницької станції на ВАТ Корюківська льнонасінницька станція, то це не спростовує факт роботи позивача у спірний період.

Слід зазначити, що архівна довідка Галузевого архіву Міністерства оборони України від 09.09.2021 № 179/1/8220, на яку покликається відповідач, як на підставу для відмови позивачу у зарахування періоду роботи з 08.07.1977 по 01.09.1977 до стажу, оскільки інформація за вказаний період відсутня, не має переваги над відомостями належним чином оформленої трудової книжки та, відповідно, факту виконання позивачем роботи у цей період і спростовують таку інформацію.

За умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 06 березня 2019 року у справі № 242/3016/17, від 19 вересня 2019 року у справі № 227/2041/17 та № 686/21006/16-а.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачу до страхового стажу спірних періодів та зобов`язання відповідача зарахувати до стажу позивача спірний період роботи.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсії за віком, суд зазначає наступне.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 13.02.2018 року у справі № 361/7567/15-а, від 07.03.2018 року у справі № 569/15527/16-а, від 20.03.2018 року у справа № 461/2579/17, від 20.03.2018 року у справі № 820/4554/17, від 03.04.2018 року у справі № 569/16681/16-а та від 12.04.2018 року справа № 826/8803/15, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Отже, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу, суд не може зобов`язувати пенсійний орган призначати позивачу пенсію за віком, оскільки ці питання є виключною компетенцією органів ПФУ, тому в цій частині позову слід відмовити.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

У відповідності до вимог частин першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн, тому з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі 605,33 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, викладене в листі від 18.10.2021 № 2500-0208-8/52842, щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи з 08.07.1977 по 01.09.1977 на Овочевій базі Одеського військового округу та з 03.04.1981 по 09.09.1994 на Корюківській льнонасінницькій станції, в подальшому ВАТ «Корюківська льнонасінницька станція».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 08.07.1977 по 01.09.1977 на Овочевій базі Одеського військового округу та з 03.04.1981 по 09.09.1994 на Корюківській льнонасінницькій станції, в подальшому ВАТ «Корюківська льнонасінницька станція».

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,33 грн (шістсот п`ять гривень 33 копійки), сплачений відповідно до квитанції № від 22.10.2021.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вул.П`ятницька, 83-А,м.Чернігів,14005 .

Повний текст рішення виготовлено 30 грудня 2021 року.

Суддя І.І. Соломко