Справа № 520/15005/2020
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

29 грудня 2021 р. справа № 520/15005/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 в порядку ст.383 КАС України в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають в перерахунку пенсії ОСОБА_1 виходячи з 70% грошового забезпечення з 01.01.2018. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі 80% грошового забезпечення з 01.01.2018, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 року однією сумою. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області які полягають у виплаті ОСОБА_1 лише 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року з 05.03.2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у розмірі 80% грошового забезпечення з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року з 05.03.2019, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 05.03.2019 однією сумою. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки №2791 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області 28.09.2020 та зменшення розміру пенсії за рахунок виплати з 05.03.2019 по 31.12.2019 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 05.03.2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти рішення щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі довідки №2791 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області 28.09.2020 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 05.03.2019 у розмірі 80% грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум пенсії та здійснити виплату пенсії однією сумою. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по сплаті судового збору на користь ОСОБА_1 у розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят один) грн. 60 копійок.

09.02.2021 року рішення суду набрало законної сили, строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання, не закінчився, у справі видано виконавчі листи. 22.03.2021 постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Романінець Р.В. відкрито виконавче провадження ВП № 64906259 про примусове виконання виконавчого листа №520/15005/2020, виданого 11.03.2021 Харківським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти рішення щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі довідки № 2791 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області 28.09.2020 з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеної станом на 05.03.2019 у розмірі 80% грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум пенсії та здійснити виплату пенсії однією сумою.

17.12.2021 року до суду від позивача надійшла заява у порядку ст.383 КАС України, відповідно до якої просить суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про розгляд щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 03.03.2021 р. та відмови в проведенні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки, наданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області від 28.09.2020 № 2791, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 № 520/15005/2020, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 з 05.03.2019 року пенсію за вислугу років на підставі довідки № 2791 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області 28.09.2020 року з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 05.03.2019 у розмірі 80 % грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум пенсії, однією сумою, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 по справі № 520/15005/2020.

Заява розглядається у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229, ст.383 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Розглянувши заяву, додані до неї документи, суд зазначає таке.

Суд зазначає, що судовим рішенням у цій справі зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти рішення щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі довідки №2791 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області 28.09.2020 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 05.03.2019 у розмірі 80% грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум пенсії та здійснити виплату пенсії однією сумою.

До вказаних висновків суд дійшов з огляду на протиправну бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки №2791 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області 28.09.2020 та зменшення розміру пенсії за рахунок виплати з 05.03.2019 по 31.12.2019 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 05.03.2019.

Визнання протиправною бездіяльності відповідача у спірних правовідносинах виключає можливість дискреції на стадії виконання судового рішення.

Також у судовому рішенні зазначалось про те, що 30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців. Відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103) ця постанова набирає чинності з 01 березня 2018 року. Постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 в частині внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 та постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 є чинними.

Отже, з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії. Скасування пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №2826/3858/18 не впливає на вказані підстави.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

У зв`язку із скасуванням пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.

Отже, з 05 березня 2019 року пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.

Як вбачається зі змісту пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 103, нею врегульовані строки виплати пенсій, а не порядок проведення перерахунку.

У зв`язку з чим суд зазначає, що питання строків виплати доплат до пенсії за результатами проведеного перерахунку, тобто частини пенсії особи, а також розмірів такої доплати не охоплюються поняттям "порядок проведення перерахунку пенсії".

З огляду на зазначене, суд вважає, що право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії за період з 05 березня 2019 року, з урахуванням вже сплачених сум, визначається Законом №2262- XII, отже підпадає під дію статті 1 Першого протоколу до Конвенції "Захист прав власності".

Вказане нормативно-правове обґрунтування порядку перерахунку та виплати пенсії наведено у судовому рішенні з посиланням на вищевказані акти.

Таким чином, суд в ухвалі від 07.06.2021 прийшов до висновку про відсутність підстав для роз`яснення рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2020, оскільки згаданий судовий акт не містить дефектів, рішення Харківського окружного адміністративного суду є чітким та зрозумілим, мотивувальна частина постанови відповідає резолютивній частині.

Суд наголошено на принципі обов`язковості судових рішень та роз`яснює, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ч.3 ст.14 КАС України).

У той же час відповідачем на стадії добровільного виконання рішення суду прийнято рішення від 03.03.2021 про відсутність підстав у проведенні перерахунку пенсії, після чого позивач звернувся до органів державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими приписами норм чинного законодавства.

Згідно із статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частинами першою, другою, четвертою статті 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З вищевикладеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим до виконання всіма учасниками справи.

Як вже зазначалось судом вище, рішенням суду у цій справі зобов`язано відповідача вчинити дії щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу, право на отримання якої у розмірі 100% у позивача виникає з 05.03.2019, на підставі довідки № 2791 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області 28.09.2020 з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 05.03.2019, у розмірі 80% грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум пенсії, однією сумою - з квітня 2019 року.

Утім, відповідачем прийнято рішення від 03.03.2021 про відмову у здійсненні позивачу такого перерахунку на виконання рішення суду у цій справі, що набрало законної сили, з посиланням на відсутність рішень Уряду про умови та порядок проведення перерахунку пенсії.

Суд зауважує, що такі ж аргументи відповідачем викладені у відзиві на позовну заяву, тобто, у правовідносинах, що вже переглядалися судом, та за наслідками розгляду такого спору судом прийнято рішення про протиправну бездіяльність відповідача.

Суд зазначає, що в рамках адміністративного судочинства:

- дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

- бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

- рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст.8 Конституції України та ст.6 КАС України, суд на підставі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 року у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Тобто, суд як визначений Конституцією України державний орган для захисту прав та законних інтересів громадян зобов`язаний не тільки захистити ці права відповідно до ст.55 Основного Закону, а також у разі невиконання будь-яким іншим державним органом судових рішень, ухвалених іменем України, уповноважений у порядку, встановленому процесуальним законом, здійснювати контроль за виконанням судових рішень, у тому числі за процедурою, визначеною статтями 249 та 383 КАС України.

Європейський Суд з прав людини звертає увагу на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії». Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини»).

Враховуючи наявність рішення відповідача від 03.03.2021 на виконання рішення у цій справі про відмову у здійсненні перерахунку та виплати пенсії позивачу на виконання судового рішення з обґрунтуванням, тотожним правовій позиції відповідача у цьому спорі, що визнана судом неприйнятною, за умови визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу у межах спірних правовідносин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви позивача.

Додатково суд зважає на те, що обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, забезпечується, у першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016.

Таким чином, виходячи з наведених вище норм, звернення до суду із заявою відповідно до статті 383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі №805/1458/17-а, та від 27.06.2019 у справі №807/220/18.

Отже, звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку статті 383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до виконавців.

Утім, як вже встановлено судом, відповідачем на виконання рішення суду у цій справі прийнято індивідуальний акт - рішення від 03.03.2021, що суперечить викладеним у рішенні суду від 01.12.2020 у справі №520/15005/2020 висновкам, яке може бути визнане протиправним та скасоване судом виключно у порядку ст.383 КАС України, що не віднесено до компетенції державного виконавця.

Утім, як вказано судом вище, примусове виконання рішення суду у цій справі віднесено до повноважень державного виконавця.

Відповідно до частини шостої статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 2, 14, 241-242, 248, 249, 293, 294, 370, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача в порядку ст. 383 КАС України - задовольнити.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про розгляд щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 03.03.2021 р. та відмови в проведенні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки, наданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області від 28.09.2020 № 2791, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 № 520/15005/2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 з 05.03.2019 року пенсію за вислугу років на підставі довідки № 2791 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області 28.09.2020 року з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 05.03.2019 у розмірі 80 % грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум пенсії, однією сумою, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 по справі № 520/15005/2020.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду."

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М.Тітов