Справа № 689/1260/21
Суддя: Баськов М. М.
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 689/1260/21
РІШЕННЯ

Іменем України

30.12.2021 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий-суддя Баськов М.М.

за участю:

секретаря судового засідання Грановської Д.А.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

В липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2807534 від 11.07.2020, винесеної інспектором роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції (далі УПП в Вінницькій області) сержантом поліції Ляшко Т.С., про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що вказаною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 11.07.2020 о 09 год. 45 хвл. на 282 км автомобільної дороги М-21 в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі ПДР), в м. Калинівка Вінницької області, він їхав на автомобілі Chevrolet Lacetti д.н.з. НОМЕР_1 зі швидкістю 79 км/год, чим порушив п. 12.4. ПДР.

Позивач зазначив, що дана постанова по справі про адміністративне порушення винесена із порушенням вимог КУпАП, оскільки правил дорожнього руху за вищевказаних обставин він не порушував, так як вказаним транспортним засобом за вищевказаних обставин він не керував, а посвідчення водія на його ім`я серії НОМЕР_2 ним було втрачено ще у 2018 році, що підтверджується відповідною довідкою Регіонального центру ГСЦ МВС України в Хмельницькій області №31/22-Л-23аз від 08.04.2021.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що правил дорожнього руху він не порушував, оскільки 11.07.2020 о 09 год. 45 хвл. в м. Калинівка Вінницької області він автомобілем Chevrolet Lacetti д.н.з. НОМЕР_1 не керував.

Представник відповідача по справі, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 11.07.2020 на автомобільній дорозі М-21 Виступовичі Житомир - Могильов-Подільський 282 км в населеному пункті, позначеному знаком 5.45 ПДР, в м. Калинівка екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000303) було виявлено порушення ПДР, а саме, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Lacetti д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 79 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 29 км/год, чим порушив п. 12.4. ПДР.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. В силу ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Позивач просить поновити строк на оскарження даної постанови, оскільки вона винесена 11.07.2020, а копію постанови про відкриття виконавчого провадження він отримав лише 25.06.2021. Оскільки копію вказаної постанови позивач отримав тільки 25.06.2021, що випливає з матеріалів виконавчого провадження та відсутності доказів зворотнього, тому суд визнає пропуск строку оскарження постанови з поважної причини і поновлює його.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2807534 від 11.07.2020, винесеної інспектором роти №4 батальйону №1 УПП в Вінницькій області сержантом поліції Ляшко Т.С. вбачається, що 11.07.2020 о 09 год. 45 хвл. на 282 км автомобільної дороги М-21 в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45 ПДР, в м. Калинівка Вінницької області, ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Lacetti д.н.з. НОМЕР_1 зі швидкістю 79 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 29 км/год, чим порушив п. 12.4. ПДР.

Зазначена постанова направлена на примусове виконання до Ярмолинецького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. Ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Позивач посилається на те, що 11.07.2020 працівники поліції його не зупиняли, а він не пред`являв посвідчення водія, оскільки воно втрачене ще в 2018 році, автомобіль марки Chevrolet Lacetti д.н.з. НОМЕР_1 йому не належить і він ним не керував. Факт втрати посвідчення підтверджується довідкою Регіонального сервісного центу ГСЦ МВС в Хмельницькій області № 31/22 Л-23аз від 05.04.2021 р.

Заперечуючи проти позову, відповідач не навів доказів, які б свідчили про правомірність оскаржуваної постанови в частині складання її саме відносно позивача. Так, окрім постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 11.07.2020, в якій відсутній підпис Сови про ознайомлення з нею та отримання її, в матеріалах справи відсутні фактичні дані, які підтверджують вчинення Совою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відеозапис із нагрудних відеореєстраторів, які були закріплені 11.07.2020 за працівниками УПП у Вінницькій області відсутні. У постанові про адміністративне правопорушення не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис згідно вимог ст. 283 КУпАП. На оглянутих в судовому засіданні фотографіях видно транспортний засіб, але не його водія, що в сукупності з фактом втрати Совою посвідчення водія та територіальної віддаленості місця вчинення правопорушення від місця проживання позивача дає підстави для висновку про неналежне встановлення відповідачем особи порушника. Зазначене твердження позивача відповідачем не спростовано належними доказами, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 р. Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Однак, оскаржувана постанова містить лише описання адміністративного правопорушення та не містить усіх відомостей, передбачених п. 5 Розділу IV Інструкції №1395. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 р.), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. У своєму рішенні від 10.02.1995 р., у справі "Алене де Рібермон проти Франції" ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Таким чином, суд вважає, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно із ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Оскільки відповідачем, в порушення приписів ч. 2 ст.77 КАС України, не виконано обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в матеріалах справи відсутні докази, з яких можливо поза розумним сумнівом встановити винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд дійшов висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки позов задоволено, тому необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн.

На підставі ст. 7, 9, 122, 251, 283 КУпАП, керуючись ст. 5, 6, 8, 9, 10, 72-77, 90, 94, 121, 241-246, 286, 295 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2807534 від 11.07.2020, винесену інспектором роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Ляшко Т.С., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., а провадження по справі закрити, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 454 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Сьомого апеляційного адміністративного суду (м. Вінниця) протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя М.М.Баськов