Справа № 420/14929/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді ЮхтенкоЛ.Р.,

за участю секретаря судового засідання Кушнірука О.А.,

від позивачів не з`явилися

від відповідача Пащук О.В., за довіреністю

від третьої особи не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65039, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 30б), за участю третьої особи на стороні позивача Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (, місцезнаходження: 65045, м. Одеса, вул. Преображенська, б. 44) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 19 серпня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65039, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 30б), за участю третьої особи на стороні позивача Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (, місцезнаходження: 65045, м. Одеса, вул. Преображенська, б. 44), в якій позивачі просили:

визнати протиправним та скасувати рішення Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо відмови у реєстрації народження та визнання батьківства щодо неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , викладене у листі від 05.07.2021 року № 54/56-102;

зобов`язати зареєструвати народження неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жіночої статі, уродженки міста Одеса, України, у порядку ст. 126 СК України;

зобов`язати Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) при реєстрації народження неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внести до актового запису про народження інформацію: про народження: кількість народжених дітей від одних пологів 1, живонароджена чи мертонароджена живонароджена, яка за рахунком дитина народилась у матері, включаючи новонародженого 1, відомості про документи, що підтверджують факт народження медичне свідоцтво про народження № ІНФОРМАЦІЯ_3 ; про мати П.І.Б. - ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянство громадянка Ісламської Республіки Афганістан, місце проживання АДРЕСА_1 , підстава запису відомостей про мати спільна заява батьків від 17.06.2021 року; про батька дитини П.І.Б. - ОСОБА_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_5 громадянство громадянка Ісламської Республіки Афганістан, місце проживання АДРЕСА_1 , підстава запису відомостей про мати спільна заява батьків від 17.06.2021 року.

Ухвалою суду від 25 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите загальне позовне провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.06.2021 року позивачі звернулися до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зі спільною заявою про реєстрацію народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із визначенням її походження у відповідності до ст. 126 СК України.

На вказане звернення була отримана відповідь від 05.07.2021 року, якою відмовлено у реєстрації народження дитини через ненадання до відділу паспортних документів позивачів, які будуть дійсними на момент реєстрації.

Таку відмову позивачі вважають протиправною, оскільки на даний момент позивачі документовані довідками про звернення за захистом, виданими Управлінням з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУ ДМС України в Одеській області, згідно з яких вони мають статус, щодо яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Позивачі звернули увагу, що Державна міграційна служба України здійснює ідентифікацію осіб, в тому числі тих, які звернулися із заявами про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, а також іноземців та осіб без громадянства, які втратили документи, що посвідчують особу.

Також позивачі зазначили, що за об`єктивних причин вони не можуть надати паспортні документи для реєстрації народження дитини, оскільки через те, що вони звернулися до ДМС України за визнанням біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не мають можливості скористатися ані захистом, ані допомогою країни громадянської належності.

Окрім того, позивачі наголошували на обов`язковості реєстрації народження дитини за Конвенцією про права дитини та Закону України «Про охорону дитинства».

До суду 22 вересня 2021 року від відповідача надійшли заперечення, відповідно до яких відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що відповідно до пункту 3 розділу ІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, для державної реєстрації актів цивільного стану подаються документи, які підтверджують факт, що підлягають державній реєстрації або документ, що посвідчує особу без громадянства, та посвідка на постійне чи тимчасове проживання або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України.

В той же час відповідач звернув увагу, що довідка про звернення за захистом в України є документом, що засвідчує законність перебування на території на України на період вирішення питання про надання статусу біженця або особи, що потребує додаткового захисту.

Однак, позивачі не надали національних паспортів та копій відповідних наказів для реєстрації народження дитини, а тому дії відповідача є правомірними.

На виконання ухвали суду Головним управлінням державної міграційної служби України в Одеській області надано належним чином засвідчені копії матеріалів особової справи ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Позивачі не скористалися правом на підготовку відповіді на відзив.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 02 листопада 2021 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 30 листопада 2021 року.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, розгляд справи призначено на 15 грудня 2021 року.

Представник позивачів на відкрите судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача на відкритому судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову.

Доповівши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, заслухавши вступне слово представника відповідача, дослідивши наявні у справи письмові докази, судом у справі встановлені такі факти та обставини.

Відповідно до особових справ ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до Управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції Головного управління ДМС в Одеській області із заявами про надання статусу біженця або особи, що потребує додаткового захисту.

Відповідно до анкети особи, яка звернулася із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка Афганістан, країна постійного проживання: Афганістан, м. Кабул, крім копії паспорта заявниця надала копію свого свідоцтва про народження та копії свідоцтва про народження дітей. Паспорт позивачки та чоловіка забрали та знищили посередники, які допомагали добиратися з м. Краснодар (Росія) до м. Києва (Україна). Заміжня за гр. ОСОБА_4 (а.с. 76-77, т.1).

Суд встановив, що відповідно до наказу Управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції Головного управління ДМС в Одеській області від 07.09.2020 року № 170 «Про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту», наказано здійснити оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту громадянці Афганістану ОСОБА_1 .

Також суд встановив, що ОСОБА_1 видана довідка про звернення за захистом в Україні.

Відповідно до анкети особи, яка звернулася із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин Афганістану, надав копію паспорта та копію свідоцтва про народження та повідомив, що його паспорт та паспорт дружини знищили посередники, коли перетинали кордон, які допомагали добратися з Росії.

Відповідно до наказу Управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції Головного управління ДМС в Одеській області від 07.09.2020 року № 170 «Про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту», наказано здійснити оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту громадянину Афганістану ОСОБА_3 .

Також суд встановив, що ОСОБА_3 видана довідка про звернення за захистом в Україні.

Матеріалами справи підтверджено, що у громадянки Омарі ОСОБА_5 у пологовому будинку АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася дівчинка, що підтверджено медичним свідоцтвом про народження № 40 від 25.05.2021 року (а.с. 27).

Суд встановив, що 17.06.2021 року позивачі звернулися до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зі спільною заявою про реєстрацію народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із визначенням її походження у відповідності до ст. 126 СК України.

На вказане звернення була отримана відповідь від 05.07.2021 року, якою відмовлено у реєстрації народження дитини через ненадання до відділу паспортних документів позивачів, які будуть дійсними на момент реєстрації.

Позивачі не погоджуються з такою відмовою, що стало підставою для звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Матеріалами справи підтверджено що у громадянки Омарі ОСОБА_5 у пологовому будинку АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася дівчинка, що підтверджено медичним свідоцтвом про народження № 40 від 25.05.2021 року (а.с. 27).

17.06.2021 року позивачі звернулися до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зі спільною заявою про реєстрацію народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із визначенням її походження у відповідності до ст. 126 СК України, проте у реєстрації дитини відмовлено через ненадання до відділу паспортних документів позивачів, які будуть дійсними на момент реєстрації.

Позивачі стверджують, що паспорти не мають і не можуть отримати через побоювання звернення за захистом до своєї країні походження, на цей час перебувають у процедурі вирішення питання про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, та на підтвердження перебування на території України на законних підставах надано відповідачу довідки про звернення за захистом в Україні.

Відповідачем не прийняті довідки про звернення за захистом в Україні як документи, що посвідчують особу, посилаючись на приписи Правил державної реєстрації актів цивільного стану України, затверджених наказом Міністерства юстиції в Україні від 18.10.2000 року № 52/5.

Надаючи оцінку наведеним доводам сторін, виходячи із застосування нижче приведених норм права, суд доходить таких висновків.

Так, відповідно до п. 3 Розділу ІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану України, затверджених наказом Міністерства юстиції в Україні від 18.10.2000 року № 52/5, для державної реєстрації актів цивільного стану подаються заява, документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації, а також паспорт громадянина України (далі - паспорт), паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (далі - паспортний документ) заявника, та посвідка на постійне чи тимчасове проживання або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України.

Таким чином, іноземець або особа без громадянства має подати для державного реєстрації актів цивільного стану:

паспортний документ іноземця;

або документ, що посвідчує особу без громадянства (далі - паспортний документ) заявника,

посвідка на постійне чи тимчасове проживання або

інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачами надано довідку про звернення за захистом в Україні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», довідка про звернення за захистом в Україні - документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов`язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України.

Таким чином, аналіз наведених норм права доводить, що довідка про звернення за захистом в Україні є документом, що підтверджує законність перебування особи на території України, який є належним документом для державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до п. 3 Розділу ІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану України, затверджених наказом Міністерства юстиції в Україні від 18.10.2000 року № 52/5.

Враховуючи вищевикладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що відповідачем протиправно відмолено в реєстрації народження дитини з підстав п. 3 Розділу ІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану України, затверджених наказом Міністерства юстиції в Україні від 18.10.2000 року № 52/5.

Тому, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасувати рішення Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо відмови у реєстрації народження та визнання батьківства щодо неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , викладене у листі від 05.07.2021 року № 54/56-102 є правомірними та належать задоволенню шляхом визнання протиправними дії Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65039, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 30б) щодо відмови у реєстрації народження та визнання батьківства щодо малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щодо решт позовних вимог суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану України, затверджених наказом Міністерства юстиції в Україні від 18.10.2000 року № 52/5, Державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів, перелічених у п. 2 розділу ІІІ вказаних Правил, зокрема: б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024.

Відповідно до пп. а п. 12 розділу ІІІ вказаних Правил, одночасно із заявою про державну реєстрацію народження пред`являються та в актовому записі про народження зазначаються: паспорти або паспортні документи, що посвідчують особи батьків (одного з них). Якщо документ, що посвідчує особу одного з батьків, з поважних причин не може бути пред`явлений, то орган державної реєстрації актів цивільного стану не вправі відмовити в державній реєстрації народження дитини. Відомості про другого з батьків у цьому разі зазначаються на підставі свідоцтва про шлюб. Дані про громадянство в актовому записі про народження та свідоцтві не заповнюються, про що робиться відповідний запис у графі "Для відміток" актового запису про народження. Надалі ці дані можуть бути доповнені відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Матеріалами справи підтверджено, що для реєстрації народження дитини позивачами надано медичне свідоцтво про народження № 40.

Проте позивачами не надано паспортного документу, що посвідчує їх особу, що позбавляє можливості зазначити дані про громадянства в актовому записі про народження та свідоцтві.

У позовній заяві позивачі наполягають на зазначенні в актовому записі відомості про батьків та дані про їх громадянство.

Відповідач заперечував проти наведеного, з посиланням на відсутність паспортного документа.

Так, матеріалами особової справи позивачів, що перебуває в Головному управлінні Державної міграційної служби України в Одеській області підтверджено, що позивачі не мали оригінали паспортів та міграційній службі надали лише копії своїх паспортів, копії яких та їх переклад зберігається в особовій справі позивачів.

Відповідно до копій паспортних документів позивачі є громадянами Ісламської Республіки Афганістан.

Позивачами під час співбесіди в міграційні службі пояснено, що паспорти знищили посередники, які допомагали добратись до м. Києва.

Відповідно до ч. 7 ст. 9 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», у разі відсутності у заявника документів, що посвідчують особу, або якщо такі документи є фальшивими, для встановлення особи заявника центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, спільно з відповідними органами Служби безпеки України згідно із законодавством проводиться ідентифікація особи.

Суд встановив, що відповідні запити надіслані до Головного управління СБУ в Одеській області стосовно позивачів.

Надаючи оцінку вказаним доводам сторін, суд вважає необхідним звернути увагу на завдання адміністративного судочинства, яким відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, та на критерії, за якими суд перевіряє дії, бездіяльність та рішення суб`єкта владних повноважень, що оскаржуються, перелічені в ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, до яких відноситься критерій пропоційності, відповідно до якого суд повинен перевірити дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Позивачам відмовлено у зазначенні в актовому записі відомості про батьків та дані про їх громадянство з підстав того, що у них відсутні паспортні документи, з посиланням на чіткі приписи Правил, без урахування інших норм права.

Так, відповідно до ст. 2 Конвенції про права дитини, схваленою резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року, та ратифікованою постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про права дитини, Держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання.

Якщо дитина протизаконно позбавляється частини або всіх елементів своєї індивідуальності, Держави-учасниці забезпечують їй необхідну допомогу і захист для найшвидшого відновлення її індивідуальності.

Згідно зі ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Аналіз покладених на державу обов`язків Конвенцією про права дитини доводить, що державні органи мають вживати дії зі збереження індивідуальності, включаючи громадянство.

Однак, відповідач не довів, яка була суспільна необхідність у відмові у зазначенні даних про батьків та їх громадянства в актовому записі про народження дитини, а тим самим не забезпечив необхідного балансу між інтересами заявників щодо зазначення свого громадянства в актовому записі та свідоцтві про народження та суспільною необхідністю, якою це покликано.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини розглядає питання громадянства переважно в контексті стст.8 і 14 конвенції.

Тому вказані спірні правовідносини охоплюються сферою дії ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та відмова у зазначенні даних про батьків та їх громадянства в актовому записі про народження дитини не відповідає критерію необхідності у демократичному суспільстві, оскільки для позивачів це має істотне значення для непереривання зв`язку зі своїм походженням.

У свою чергу відповідачем не наведено, які ж інші приватні (конкуруючі) права та суспільні інтереси порушуються через не зазначення даних про батьків та їх громадянства в актовому запису про народження дитини, та яка в цьому є нагальна суспільна потреба у відмові зазначення таких даних.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені та встановлені судом обставини суд доходить висновку, що решт позовних вимог належать задоволенню шляхом зобов`язання Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65039, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 30б) здійснити реєстрацію народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жіночої статті у порядку ст.126 Сімейного кодексу України на підставі спільної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 17.06.2021 року, зазначивши відомості про документи, що підтверджують факт народження на підставі медичного свідоцтва про народження № 40 від 25.05.2021 року, прізвище ім`я по-батькові мати: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка: Ісламської Республіки Афганістан; прізвище ім`я по-батькові батька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянин: Ісламської Республіки Афганістан.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на те, що відсутні докази щодо понесення судових витрат, жодні витрати не належать стягненню та компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65039, м. Одеса, вул.. Середньофонтанська, 30б), за участю третьої особи на стороні позивача Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (, місцезнаходження: 65045, м. Одеса, вул. Преображенська, б. 44) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправними дії Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65039, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 30б) щодо відмови у реєстрації народження та визнання батьківства щодо малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65039, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 30б) здійснити реєстрацію народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жіночої статті у порядку ст.126 Сімейного кодексу України на підставі спільної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 17.06.2021 року, зазначивши відомості про документи, що підтверджують факт народження на підставі медичного свідоцтва про народження № 40 від 25.05.2021 року, прізвище ім`я по-батькові мати: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка: Ісламської Республіки Афганістан; прізвище ім`я по-батькові батька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянин: Ісламської Республіки Афганістан.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуваннямп.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано « 28» грудня 2021 року.

Суддя Л.Р.Юхтенко