Справа № 260/3855/21
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 грудня 2021 року м. Ужгород№ 260/3855/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дору Ю.Ю.,

за участю секретаря судових засідань Завидняк А.В.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача Кремер Л.Ю.;

представника відповідача Лещинець Л.В.;

розглянувши у судовому засіданні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління державної податкової служби у Закарпатській області до Комунального підприємства Міжгірської селищної ради «Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства» про стягнення податкового боргу та зустрічним позовом Комунального підприємства Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" до Головного управління державної податкової служби у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління державної податкової служби у Закарпатській області (далі позивач по первісному позову, ГУ ДПС в Закарпатській області) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" (далі відповідач по первісному позову) у якому просить: стягнути з Комунального підприємства Міжгірської селищної ради - «Міжгірське виробниче управління житлово- комунального господарства» податковий борг у розмірі 968811,62 грн., в т.ч. пеня 24090,23 грн. по платежам: 30 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 938336,13 грн., в т.ч. 7233,65 грн.; 85 19010300 «Надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об`єктах, крім розміщення окремих відходів як вторинної сировини» у розмірі 9509,65 грн., в. т.ч. 1498,14 грн.; 52 11020202 «Податок на прибуток підприємств і організацій, що належать до комунальної власності (району у місті, міста, селища, села)» у розмірі 20965,84 грн., в т.ч. 15358,44 грн., за рахунок коштів, що належать платнику податків на праві власності, в тому числі тих, які знаходяться на рахунках у банках.

В обгрунтування позовних вимог вказує на узгоджений податковий борг відповідача та на ту обставину, що винесені податкові повідомлення-рішення не оскаржувались Відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку та залишаються несплаченими в повному обсязі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2021 року було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

28 вересня 2021 року до суду Комунальне підприємство Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" подало зустрічний позов до ГУ ДПС у Закарпатської області про стягнення податкового боргу, яким просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Закарпатській області № від 29.03.2019 року, яким зобов`язано Комунальне підприємство Міжгірської селищної ради «Міжгірське виробниче управління Житлово- комунального господарства» сплатити штраф у розмірі 8011,51 грн.; визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Закарпатській області № від 29.03.2019 року, яким зобов`язано Комунальне підприємство Міжгірської селищної ради «Міжгірське виробниче управління Житлово- комунального господарства» сплатити штраф у розмірі 5607,40 грн.; визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Закарпатській області №000/1276/07-16-04-15/03344473 від 12.11.2020 року, яким зобов`язано Комунальне підприємство Міжгірської селищної ради «Міжгірське виробниче управління Житлово-комунального господарства» сплатити штраф у розмірі 96 554,44 грн.; визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Закарпатській області №000/3813/18-11/03344473 від 18.06.2021 року, яким зобов`язано Комунальне підприємство Міжгірської селищної ради «Міжгірське виробниче управління Житлово-комунального господарства» сплатити штраф у розмірі 36 360,63 грн.; стягнути з ГУ ДПС у Закарпатській області на користь Комунального підприємства Міжгірської селищної ради «Міжгірське виробниче управління Житлово-комунального господарства» сплачений судовий збір.

В обгрунтування зустрічного позову Комунальне підприємство Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" вказує, що Головним управління державної податкової служби у Закарпатській області не враховано те, що 16.01.2020 року Верховною Радою України було прийнято ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» яким пом`якшено відповідальність платника податку за несплату узгодженого грошового зобов`язання (податкового боргу).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року було постановлено про перехід до загального позовного провадження.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті.

Представник ГУ ДПС в Закарпатській області в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, проти задоволення зустрічного позову заперечила.

Представник Комунального підприємства Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" проти первісного позову заперечив, просив суд задовольнити зустрічну позовну заяву.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд приходить до наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, за відповідачем існує самостійно узгоджений податковий борг, зокрема Комунальним підприємством Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" самостійно подано по платежу «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» податкову декларацію з податку на додану вартість № від 19.06.2020 у розмірі 64443,00 грн. (погашено суму 24689,59 грн., залишок несплаченої суми складає 39753,41 грн.); податкову декларацію з податку на додану вартість № від 19.07.2020 у розмірі 62255,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість № від 19.08.2020 у розмірі 71399,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість № від 19.09.2020 у розмірі 56495,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість № від 20.10.2020 у розмірі 69264,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість № від 18.11.2020 у розмірі 31148,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість № від у розмірі 66128,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість № від 19.01.2021 р. у розмірі 47591,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість № від 17.02.2021 у розмірі 44301,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість № від 18.03.2021 у розмірі 53867,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість № від 19.04.2021 у розмірі 80363,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість № від 20.05.2021 у розмірі 61023,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість № від 18.06.2021 у розмірі 52202,00 грн.; податкову декларацію з податку на додану вартість № від 20.07.2021 у розмірі 62398,00 грн. (а.с.50-63)

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПКУ платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п.56.11 ст.56 ПКУ, із змінами та доповненнями, не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Самостійно задекларовані суми грошового зобов`язання залишаються Відповідачем несплаченими в повному обсязі.

Окрім цього, позивачем було проведено камеральну перевірку щодо дотримання граничних термінів сплати узгоджених податкових Комунального підприємства Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства". За наслідками проведеної перевірки складено Акт перевірки від 20.10.2020 року № 998/04-15- 03344473 та винесено податкове повідомлення-рішення від 12.11.2020 року № 000/1276/07-16-07-15/03344473 про зобов`язання сплатити штраф по платежу 14010100 податок на додану вартість у розмірі 96554,44 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення було вручено Відповідачу 17.11.2020 року; камеральну перевірку щодо своєчасної сплати податку на додану вартість Комунального підприємства Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства". За наслідками проведеної перевірки складено Акт перевірки від 01.06.2021 року № 5118/18-1 1/03344473 та винесено податкове повідомлення - рішення від 18.06.2021 року № 000/3813/18- 11/03344473 про зобов`язання сплатити штраф за платежем 14010100 податок на додану вартість у розмірі 36360,63 грн. Вказане податкове повідомлення- рішення було вручено Відповідачу 23.06.2021 року; камеральну перевірку дотримання граничних термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань Комунального підприємства Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства". За наслідками проведеної перевірки складено Акт перевірки від 14.03.2019 року № 451/12- 03/708/03344473 та винесено податкове повідомлення-рішення від 29.03.2019 року № про зобов`язання сплатити штраф по платежу 19010300 надходження за розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях у розмірі 8011,51 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення було вручено Відповідачу 04.04.2019 року; камеральну перевірку дотримання граничних термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань Комунального підприємства Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства". За наслідками проведеної перевірки складено Акт перевірки від 14.03.2019 року № 451/12- 03/708/03344473 та винесено податкове повідомлення-рішення від 29.03.2019 року № про зобов`язання сплатити штраф по платежу 11020202 податок на прибуток підприємств і організацій, що належать до комунальної власності у розмірі 5607,40 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення було вручено Відповідачу 04.04.2019 року (а.с.64-78).

Вказані податкові повідомлення-рішення не оскаржувались Відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку та залишаються несплаченими в повному обсязі. Таке оскарження здійснено тільки в межах розгляду даної справи.

Суд зазначає, що в судовому засіданні представник Комунального підприємства Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" по первісному позову не заперечив існування зазначеного податкового боргу.

Відповідно до п. 57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відтак, податковий борг по податковим повідомленням-рішенням є узгодженим.

У відповідності до ст. 129 Податкового кодексу України, Відповідачу було проведено нарахування пені в сумі 24090,23 грн. по платежам:

- 30 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 7233,65 грн.;

- 85 19010300 «Надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об`єктах, крім розміщення окремих відходів як вторинної сировини» у розмірі 1498,14 грн.;

- 52 11020202 «Податок на прибуток підприємств і організацій, що належать до комунальної власності (району у місті, міста, селища, села)» у розмірі 15358,44 грн.

Вказана сума пені залишається Відповідачем несплаченою в повному обсязі.

Згідно пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 16 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) передбачено, що одним із обов`язків платника податків є обов`язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Положенням пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

В силу пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Кодексу, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв`язку з несплатою узгоджених сум Відповідачу на підставі п. 59.1 ст. 59 ПКУ винесено податкову вимогу №189-23 від 01.04.2016 про наявність податкового боргу за узгодженими податковими зобов`язаннями та направлено на адресу Відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та вручено 06.04.2016 року.

Відповідно до абз. 2 п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно із п. 95.4 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Щодо зустрічного позову про визнання протиправними та скасування ППР, суд приходить до переконання про безпідставність таких позовних вимог, виходячи із наступного.

В обгрунтування зустрічного позову Головне управління державної податкової служби у Закарпатській області зазначає, що предметом камеральної перевірки, крім питань правильності формування податкових декларацій можуть бути й інші питання, зокрема, своєчасність сплати грошових зобов`язань. Відповідачем було проведено 3 камеральні перевірки Відповідача за результатами яких складено ППР і притягнуто Відповідача до відповідальності шляхом зобов`язання сплатити штрафи у розмірі відсоткової ставки по відношенню до суми сплаченого податкового боргу, а саме: 29.03.2019 року - зобов`язано Позивача сплатити штраф у розмірі 20% від суми сплаченого боргу на підставі ст. 126 ПК України; 12.11.2020 року - зобов`язано Позивача сплатити штраф у розмірі 20% від суми сплаченого боргу на підставі ст. 126 ПК України; 18.06.2021 року - зобов`язано Позивача сплатити штраф у розмірі 10% від суми сплаченого боргу на підставі ст. 124 ПК України.

Як зазначає Комунальне підприємство Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства", ГУ ДПС в Закарпатській області не враховано, що 16.01.2020 року Верховною Радою України було прийнято ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» яким пом`якшено відповідальність платника податку за несплату узгодженого грошового зобов`язання (податкового боргу).

Вказаним Законом встановлено, що згідно ст. 124 ПК України максимальна відповідальність платника податків за несплату узгодженої суми грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків визначених цим Кодексом, становить накладення штрафу у розмірі 10 % погашеної суми податкового боргу.

Комунальне підприємство Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" зазначає, що станом на сьогодні, згідно положень п. 124.1. ст. 124 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Якщо зарахування коштів з електронного рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість в оплату узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеного в уточнюючому розрахунку до податкової декларації, здійснюється на наступний операційний (банківський) день, штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Отже, як вказує позивач по зустрічному позову, 16.01.2020 року було змінено порядок накладення штрафу за несвоєчасну сплату податкового боргу, що було протиправно проігноровано Відповідачем.

Відтак, КП Міжгірське ВУЖКГ вказує, що положення статті 58 Конституції України, ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгоджностей у податковому законодавстві» в частині зменшення відповідальності за порушення граничних термінів сплати податкового боргу має зворотню дію в часі, оскільки пом`якшує відповідальність платника податків, у зв`язку з чим спірні податкові- повідомлення підлягають скасуванню.

Суд зазначає, що відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 22 лютого 2017 року у справі №6-2705цс-16 тільки підтверджує, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Отже, за загальним правилом закон зворотної сили не має. Це правило надає визначеності і стабільності суспільним відносинам. Це означає, що закони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

Згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-7/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно- правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Конституційний Суд України зокрема у рішенні по справі № 1-7/99 від 09.02.1999 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України, Суд дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується лише людини і громадянина (фізичної особи) і не поширюється на юридичних осіб.

Отже твердження Комунального підприємства Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" є безпідставними.

Суд зазначає, що відповідно до пп.14.1.39, пп. 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами і доповненнями) (далі - ПКУ):

- грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пп. 16.1.4 п.16.1 ст. 16 ПКУ платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.31.1 ст. 31 ПКУ строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до п.36.1. ст. 36 ПКУ податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктами 37.1 та 37.2 статті 37 ПКУ передбачено, що підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов`язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.

Відповідно до п.38.1 ст. 38 ПКУ виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п.54.1 ст. 54 ПКУ платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Строки сплати податкових зобов`язань визначені статтею 57 ПКУ.

Згідно п.57.1 ст.57 ПКУ платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.57.3 ст.57 ПКУ (в редакції чинній на день вчинення правопорушення) у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з п. 87.9 ст. 87 Г1КУ у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно п.203.2 ст.203 ПКУ сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до п. 126.1 ст.126 ПКУ (в редакції, чинній до 01.01.2021) у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше ЗО календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до п. 124.1 ст.124 ПКУ (в редакції, чинній з 01.01.2021) у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до ЗО календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше ЗО календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Комунальне підприємство Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" у вказаній позовній заяві не заперечує щодо встановлених перевірками фактів погашення грошового зобов`язання підприємства з простроченням строків, передбачених Податковим кодексом України, однак не погоджується з застосованим контролюючим органом розміром штрафу.

Пунктом 1 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 16.01.2020 №466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» (який набрав чинності з 23.05.2020) передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім: змін підпунктів 14.1.49. 14.1.162, 14.1.265 пункту 14.1 статті 14, підпункту 17.1.16 пункту 17.1 статті 17. підпункту 39.4.7 пункту 39.4 статті 39. пунктів 44.6, 44.7 етапі 44, абзаців першого та другого пункту 53.1 статті 53. пунктів 58.1, 58.2 статті 58, підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78. пунктів 86.7, 86.8 статті 86. статей 102, 109. 110. 111. 112, 113. 1 14. 115, 116, 123, 124, 126. 127, 128, 129, 130, 131. підпунктів "в" - V пункту 137.5 етапі 137, пунктів 140.1, 140.2 статті 140, пункту 277.1 статті 277, підпункту 1 пункту 297.1 статті 297 Податкового кодексу України, що набирають чинності з 1 січня 2021 року.

Відповідно до пункту 11 підрозділу 10 розділу XX ПКУ штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

Отже, наведені аргументи Комунального підприємства Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" у позовній заяві не є підставою для скасування оскаржених податкових повідомлень-рішень від 29.03.2019 №, №, від 12.11.2020 №000/1276/07-16-04-15/03344473, від 18.06.2021 №000/3813/18-1 1/03344473.

За приписами вимог п. 4 ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов Головного управління державної податкової служби у Закарпатській області до Комунального підприємства Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" про стягнення податкового боргу таким, що підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову Комунального підприємства Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" до Головного управління державної податкової служби у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 139 КАС України сплачений судовий збір з відповідача не стягується

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління державної податкової служби у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ ВП 44106694) до Комунального підприємства Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" (вул. Незалежності, буд. 72-а, смт. Міжгір`я, Міжгірський район, Закарпатська область, 90000, ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" (вул. Незалежності, буд. 72-а,смт. Міжгір`я, Міжгірський район, Закарпатська область,90000, ) податковий борг у розмірі 968 811,62 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім тисяч вісімсот одинадцять гривень 62 коп.), в т.ч. пеня 24090,23 грн. по платежам: 30 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 938336,13 грн., в т.ч. пеня 7233,65 грн.; 85 19010300 «Надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об`єктах, крім розміщення окремих відходів як вторинної сировини» у розмірі 9509,65 грн., в. т.ч. пеня 1498,14 грн.; 52 11020202 «Податок на прибуток підприємств і організацій, що належать до комунальної власності (району у місті, міста, селища, села)» у розмірі 20965,84 грн., в т.ч. пеня 15358,44 грн., за рахунок коштів, що належать платнику податків на праві власності, в тому числі тих, які знаходяться на рахунках у банках..

У задоволенні зустрічного позову Комунального підприємства Міжгірської селищної ради "Міжгірське виробниче управління житлово-комунального господарства" до Головного управління державної податкової служби у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 28 грудня 2021 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Рішення суду у повному обсязі було складено 30 грудня 2021 року.

СуддяЮ.Ю.Дору