Справа № 200/6471/21
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 р. Справа№200/6471/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А.,

за участі

секретаря судового засідання Перерви Д.В.,

представника відповідача - Тулянкіної М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» до Азовської митниці Держмитслужби, Донецької митниці, про визнання протиправними та скасування рішення про коригування та картки відмови,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» звернулось до суду з позовом до Азовської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UА700100/2020/000029/2 від 09.12.2020 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА700100/2020/00074 від 09.12.2020 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що, незважаючи на наявність належним чином оформленого пакету документів, що є достатнім для визначення митної вартості товару за ціною контракту, відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товару №/2020/000028/2 від 09.12.2020 р. та оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № UA700100/2020/000074, після чого, відповідно до ст. 55 МК України товар був випущений у вільний обіг за МД № UA700100/2020/006553 від 10.12.2020 р. зі сплатою митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом, із забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, і сумою митних платежів, обчисленою відповідно до митної вартості товарів, визначеної митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МК України.

В подальшому уповноваженою особою декларанта (ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ШІППІНГ») листом від 24.02.2021 року було надано відповідачу додаткові документи для підтвердження митної вартості товару за ціною договору (контракту), які не були взяті відповідачем до уваги. Відповідач у листі № 7.1-08-1/7.1-28-09/13/1051 від 26.02.2021 р. відмовив у визнанні митної вартості, посилаючись на відсутність документів, що підтверджують сплату за товар, коли термін сплати, обумовлений в договорі, сплинув.

Азовська митниця Держмитслужби застосувала метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів згідно з вимогами ст. 60 Митного кодексу України. Відповідач визначив митну вартість товару за ціною 21,17 дол. США/тн, про що зазначив у рішенні про коригування митної вартості товарів №UА700100/2020/000029/2 від 09.12.2020 року. Позивач вважає зазначені дії порушенням вимог Митного кодексу України, оскільки митний орган виходячи із наданих позивачем документів повинен був визначити митну вартість товару виключно за ціною контракту за першим (основним) методом на підставі п. 1 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України. Крім того посилається на те, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару, жодним чином не визначив конкретних обставин, які викликали сумніви щодо заявленої митної вартості на підставі наданих позивачем документів. Зазначає, що внаслідок прийняття відповідачем необґрунтованого та такого, що не відповідає вимогам закону, рішення про коригування митної вартості, сума обов`язкових платежів, сплачених позивачем на підставі митної декларації є більшою на 1 257 834,01 грн., ніж якби позивач сплачував ці суми на підставі митної вартості товару, встановленої за основним методом визначення митної вартості.

У зв`язку з наведеним позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA700100/2020/000029/2 від 09.12.2020 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 700100/2020/00074 від 09.12.2020 року.

Ухвалою від 01 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження по справі.

Ухвалою від 28 липня 2021 року в якості другого відповідача у справі залучено Донецьку митницю, як відокремлений підрозділ Державної митної служби. Розгляд справи розпочати спочатку.

У судовому засіданні 10 листопада 2021 року закрито підготовче провадження у справі.

Відповідач-1 - Азовська митниця Держмитслужби, надала відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що при здійсненні митних формальностей за поданою позивачем митною декларацією спрацював профіль ризику за ознакою контроль правильності визначення митної вартості товарів через наявність рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству. З відомостей, наведених у декларації, випливає, що продавець та покупець є пов`язаними особами. Для встановлення відсутності впливу взаємовідносин між такими особами на рівень цін наданих позивачем документів було недостатньо, у зв`язку з чим митний орган запитав додаткові документи. Проте, належних документів позивач не надав. У зв`язку з цим митним органом для визначення митної вартості товару застосовано другорядний метод за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (т.1, а.с.180-193).

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі (т.1 а.с.225-235).

Відповідач-2 - Донецька митниця, надала відзив на позовну заяву, який за змістом є аналогічним відзиву відповідача-1(т.2, а.с.74-87).

У судовому засіданні на стадії підготовчого провадження представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позові, просила їх задовольнити. До судового засідання 07 грудня 2021 року представник позивача не прибула, була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

З урахуванням пояснень сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» зареєстроване як юридична особа (), зареєстровано 30.12.1996 року, про що внесений запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 0000679 від 05.11.2004 року.

16.05.2019 року між METINVEST INTERNATIONAL SA, як продавцем, та ПРАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», як покупцем, укладений контракт № MISA-ILYICH 05-19-AYD на постачання продукції, яка використовується як флюс у сталеплавильному виробництві, за умовами якого кількість, умови та строки постачання зазначаються в додатках (т.1, а.с.17-34).

Відповідно до змін № 2 від 29.04.2020 року до вказаного контракту строк його дії продовжено до 30.04.2021 року (т.1, а.с.37).

12.11.2020 року вказаними сторонами укладено Додаток № 22 до Контракту, згідно якого Покупець (Позивач) зобов`язувався оплатити та прийняти, а Постачальник поставити в листопаді 2020 року наступний Товар: вапняк флюсовий подрібнений фракція 50-100 мм, в кількості 17 200,00 МТ (+/-10% в опціоні). Умови поставки: CIF FO МАРІУПОЛЬ, Україна, Incoterms 2010. Вартість за 1 МТ - 13,02 доларів США, загальна вартість 223 944,00 доларів США. Дата навантаження з 12.11.20202 р. по 15.11.2020 р. (т.1, а.с.38).

Щодо вказаної специфікації METINVEST INTERNATIONAL SA складено комерційний інвойс № 93594848 від 15.11.2020 року на суму 223944 доларів США (т.1, а.с39).

До суду також надана копія договору від 12.10.2020 року № РМІ 2020-2, який укладено між AYDIN MADENCILIK INSAAT ASFALT NAKLIYE TURIZM TAAHHUT TIC.SAN.DIS.TIC.LTD.STI, як продавцем, і METINVEST INTERNATIONAL SA, як покупцем, (з додатком № 1), калькуляцію від 06.01.2021 року, лист продавця від 13.11.2019 № 001 щодо відсутності каталогу продукції та інвойс від 11.11.2020 року № IHR114, з яких випливає, що METINVEST INTERNATIONAL SA є покупцем товару вапняк флюсовий подрібнений за ціною за одиницю 6,90 доларів США/mt, загальна сума 118680 доларів США за 17200 mt (т.1, а.с. 40-56).

Листом від 25.11.2020 року № 05/3597 позивач повідомив відповідача про те, що взаємозалежність продавця та покупця за контрактом № MISA-ILYICH 05-19-AYD від 16.05.19 не вплинула на ціну товару. Також у покупця відсутні фінансові зобов`язання перед продавцем, крім зазначених у вказаному контракті, які прямо або опосередковано мають стосуються купівлі-продажу товару (т.1, а.с.67).

Відповідно до договору доручення № 3664 від 31.12.2013 з урахуванням додаткових угод про надання послуг з митного декларування товарів, укладених між позивачем, як замовником, та ТОВ «Метінвест-Шіппінг», як декларантом, замовник доручив, а декларант прийняв на себе зобов`язання з митного декларування товарів замовника, що переміщуються через митний кордон України (т.1, а.с.75-82).

Декларантом ТОВ «Метінвест-Шіппінг» в інтересах ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» подано митну декларацію від 09.12.2020 року № UА 700100/2021/006522 з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару: вапняк флюсовий подрібнений у кількості 13 600 000,00 кг, митна вартість 14,02 дол. США за 1 МТ, загальна митна вартість 190 672,00 дол. США., митна вартість у гривнях 5 337 862,64. (т.1 а.с.197).

Разом з декларацією надані: контракт № MISA-ILYICH 05-19-AYD від 16.05.2019 р. між METINVEST INTERNATIONAL SA та ПРАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» зі змінами № 1 від 01.07.2019 р., № 2 від 16.05.2019 р. та Додаток (Специфікація) № 22 від 12.11.2020р.; рахунок-Фактура (інвойс) № 93594848 від 15.11.2020 р.; контракт № РМІ 2020-2 від 12.10.2020 р. між ««AYDIN MADENCILIK 1NSAAT ASFALT NAKLIYE TURIZM TAAHHUT TIC.SAN.DIS.TIC.LTD.STI.» та METINVEST INTERNATIONAL SA; калькуляція ціни із зазначенням ціни закупки 6,90 дол. США/МТ, інші витрати -6,12 дол. США/МТ, ціна постачання на адресу позивача - 13,02 дол. США/МТ; інвойс № IHR0114 від 11.11.2020 р. «AUDIN MADENCILIK INSAAT ASFALT NAKLIYE TURIZM TAAHHUT TIC.SAN.DIS.TIC.LTD.STI.»

Декларант повідомив, що продавець і покупець пов`язані, але ця взаємозалежність не вплинула на ціну товару.

За результатом обробки зазначеної митної декларації посадовими особами відповідача-1 складено повідомлення декларанту від 09.12.2020 (08:34) № 124760, в якому зокрема, зазначено про виявлення розбіжностей, які впливають на правильність визначення митної вартості: зовнішньоекономічний договір № MISA-ILYICH 05-19-AYD від 16.05.2019 року, додаток № 22 (специфікація) від 12.11.2020 року та комерційний рахунок № 93594848 від 15.11.2020 року засвідчені різними підписами та печатками уповноваженої особи. Наданий контракт між третіми особами № РМІ 2020-2 від 12.10.2020 року між Metinvest international SA (Швейцарія) та AYDIN MADENCILIK INSAAT ASFALT NAKLIYE TURIZM TAAHHUT TIC.SAN.DIS.TIC.LTD.STI, інвойс № IHR114 від 30.12.2020 року підписані різними посадовими особами від компанії AYDIN MADENCILIK INSAAT ASFALT NAKLIYE TURIZM TAAHHUT TIC.SAN.DIS.TIC.LTD.STI. Виникає питання щодо повноважень вказаних осіб на підпис відповідних документів. Покупець та продавець товару є пов`язаними особами.

Декларанту запропоновано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; специфікації, прейскуранти виробника товару; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; переклад МД країни відправлення, довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам.

На вказаному повідомленні міститься повідомлення декларанта про надання висновку про вартісні характеристики, підготовленого спеціалізованою експертною організацією цінової довідки відділення у м. Маріуполі Донецької ТПП № Э-123 від 30.11.2020 року. Стосовно платіжних документів декларант зазначив, що термін сплати 15.12.2020 року не настав (т.1, а.с.14-16).

09.12.2020 року Азовською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА700100/2020/000029/2 з огляду на те, що заявлено неповні відомості про митну вартість товару. Митна вартість визначена в розмірі 364124,00 доларів США, тобто 21,17 доларів США за одиницю (т.1, а.с.10-11).

Митний орган при прийнятті вказаного рішення послався на доводи, викладені у повідомленні. Також за результатами опрацювання надісланих додатково документів встановлено, що в надісланій ціновій довідці від 30.11.2020 року № Э-123 експерт здійснив експертний аналіз, в ході якого проаналізовано ринок продукції, оголошення фірм з пропозиціями продажу. Однак цінова довідка не містить додатків з вихідними даними та іншою інформацією, що були використані в процесі проведення оцінки.

Стосовно обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості митний орган зазначає, що у нього відсутня інформація про вартість оформлених ідентичних товарів, отже застосування методу за ціною договору щодо ідентичних товарів не є можливим. У митного органу наявна інформація про вартість оформлених подібних (аналогічних) товарів. Джерело інформації: вартість товару згідно МД № UA700100/2020/002237 від 12.05.2020, митна вартість товару «вапняк флюсовий подрібнений, фракція 50-100 мм» складає 21,17 дол. США/тн.

Також Азовською митницею Держмитслужби виписана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА700100/2020/00074 від 09.12.2020 року, якою відмовлено в митному оформленні (випуску) товарів (т.1, а.с.12-13).

Товар випущений у вільний обіг за МД № UA700100/2020/006553 від 10.12.2020 р. (т.1, а.с.84).

У листі від 23.02.2021 року № 05/1232 позивач повідомив ТОВ «Метінвест-Шіппінг» про те, що оплата товару за специфікацією № 22 від 04.01.2021 року не здійснювалася (т.1, а.с.88).

ТОВ «Метінвест-Шіппінг» подано до відповідача-1 лист № 015/2021-ОДИ від 24.02.2021 року, яким митному органу надані додаткові документи для підтвердження митної вартості, заявленої декларантом (т.1, а.с. 90-92).

Листом № 7.1-08-1/7.1-28-09/13/1051 від 26.02.2021 р. відповідач-1 повідомив ТОВ «Метінвест-Шіппінг» про те, що він не має законних підстав для прийняття рішення щодо можливості застосування митної вартості, заявленої декларантом (т.1, а.с.93-96).

Спірні правовідносини виникли з приводу підстав та правильності визначення митної вартості товару.

Вирішуючи справу, суд застосовує такі джерела права й акти їх застосування,

Конституція України:

Стаття 19.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митний кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

Частина 1 статті 49.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частина перша статті 52.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частина друга статті 53.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частина третя статті 53.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частина четверта статті 53.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Частина п`ята статті 53.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Частина перша статті 54.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частина друга статті 54.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частина третя статті 54.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частина шоста статті 54.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частина сьома статті 54.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Частина перша статті 57.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частина друга статті 57.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частина третя статті 57.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частина четверта статті 57.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Частина восьма статті 57.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частина перша статті 58.

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частина дванадцята статті 58.

Той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Частина тринадцята статті 58.

За наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

Частина чотирнадцята статті 58.

У разі відсутності обґрунтувань з боку органу доходів і зборів необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Частина п`ятнадцята статті 58.

Декларант має право відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв`язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Частина вісімнадцята статті 58.

При продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами:

1) вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну;

2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу;

3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

Частина двадцята статті 58.

Порівняння з вартістю операцій, зазначених у пунктах 1-3 частини вісімнадцятої цієї статті, здійснюється за ініціативою декларанта або уповноваженої ним особи. Вартість цих операцій не може використовуватися замість вартості операцій з оцінюваними товарами.

Частина перша статті 60.

У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Частина друга статті 60.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи з урахуванням наведених джерел права, суд застосовує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 04 грудня 2018 року у справі №825/1973/17:

Основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору.

Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо, зокрема, покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною вісімнадцятою статті 58 Митного кодексу чітко передбачено, що при продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом - за ціною договору, у тому разі, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу; митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

ТАКИМ ЧИНОМ САМЕ ДЕКЛАРАНТ ЗОБОВ`ЯЗАНИЙ ДОВЕСТИ МИТНОМУ ОРГАНУ, ЩО ХОЧА ПРОДАВЕЦЬ ТА ПОКУПЕЦЬ І ПОВ`ЯЗАНІ МІЖ СОБОЮ ОСОБИ, ОДНАК ТАКІ ВІДНОСИНИ НЕ ВПЛИНУЛИ НА ЦІНУ ТОВАРІВ, ЩО БУЛИ ІМПОРТОВАНІ.

Тобто позивач заявляючи митну вартість товару, що був придбаний у пов`язаної особи, за основним методом - з ціною договору, мав би при декларуванні такого товару надати митному органу докази того, що така вартість є близькою до вартості операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами з непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів чи ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статей 62, 63 Митного кодексу України.

Отже саме позивач на стадії декларування товару (подання декларації та інших документів) зобов`язаний довести та надати докази (відповідні документи) того, що має право декларувати товари придбані у пов`язаної особи за основним методом - за ціною договору, і лише у разі надання таких документів, контролюючий орган, у разі наявності у нього сумнівів щодо впливу взаємозв`язку на ціну товарів, має надати декларанту свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце та витребувати додаткові документи, що передбачені ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України.

Також Верховний Суд у вказаній постанові у справі №825/1973/17 від 04 грудня 2018 року визнав помилковим посилання на те, що положення ч.18 ст. 58 у взаємозв`язку з іншими положеннями ст. 58 Митного кодексу України слід розуміти так, що за наявності у митного органу сумнівів щодо впливу взаємозв`язку на ціну товарів, митний орган повинен витребувати додаткові документи, що передбачені ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України, розглянути обставини продажу, відповідно до вимог ч.12 ст. 58 вказаного Кодексу та надати декларанту письмові обґрунтування щодо такого впливу (ч. 13 ст. 58 ), а декларант має право відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв`язку (ч. 15 ст. 58 ).

Натомість, Верховний Суд у вказаній постанові зауважив, що частиною вісімнадцятою статті 58 Митного кодексу чітко передбачено, що при продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом - за ціною договору, у тому разі, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу; митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

За обставинами цієї адміністративної справи судом встановлено, що на стадії декларування у відповідача-1 виникли сумніви щодо вартості товарів при продажу між пов`язаними особами.

При цьому посилання митного органу на підписи документів різними посадовими особами від компанії AYDIN MADENCILIK INSAAT ASFALT NAKLIYE TURIZM TAAHHUT TIC.SAN.DIS.TIC.LTD.STI, суд відхиляє, оскільки такі обставини не є підставами вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість товару, а розбіжності в підписах самі по собі не свідчать про відсутність повноважень певних осіб підписувати документи компанії-нерезидента.

Водночас, в якості підстав виникнення обґрунтованих сумнівів щодо вартості товару відповідач-1 у повідомленні декларанту від 09.12.2020 року також зазначив недоліки наданої цінової довідки № Э-123 від 30.11.2020 року, яка не містила джерел вихідних даних.

Досліджена судом копія вказаної довідки не спростовує висновки відповідача-1, оскільки, крім адрес електронних веб-сторінок, вказана довідка не містить посилань на жодні об`єктивні джерела інформації чи конкретний зміст використаної інформації (т.1 а.с.97-98).

Тому суд вважає необґрунтованими доводи позивача про відсутність у митного органу підстав вимагати додаткові документи згідно з частиною 3 статті 53 МК України.

Адже зазначеною нормою передбачено, що митний орган має право вимагати додаткові відомості у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У випадку, що розглядається, підставою для надання додаткових документів на вимогу митного органу були не розбіжності в документах, або наявність ознак підробки чи числових значень складових митної вартості товарів.

У цій справі підставою для вимоги надання додаткових документів стала саме недостатність відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З наведених підстав, відповідно до приписів частини 3 статті 53 МК України відповідач-1 у повідомленні від 09.12.2020 року запропонував декларанту надати такі документи як: виписка з бухгалтерської документації; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; специфікації, прейскуранти виробника товару; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; переклад МД країни відправлення, довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам.

Незважаючи на те, що згідно з частиною 3 статті 53 МК України вказані документи надаються за наявністю, суд вважає, що за відсутності цих документів митний орган мав підстави вважати, що відносини, зазначені у частині 12 статті 58 МК України, вплинули на ціну товарів, що декларуються.

За таких умов, відповідно до частини 13 статті 58 МК України митний орган має надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

Суд встановив, що відповідач-1 надав декларанту позивача такі обґрунтування з посиланням як на відсутність документів, передбачених частиною 3 статті 53 МК України, так і на визначену за основним методом вартість задекларованого раніше аналогічного товару. Зокрема, відповідач-1 повідомив, що згідно з наявним у митниці джерелом інформації, а саме МД № UA700100/2020/002237 від 12.05.2020 року, позивач раніше імпортував на митну територію України подібний товар: «Вапняк флюсовий подрібнений, фракції 50-100 мм», країна походження - Туреччина, продавець - Metinvest International SА - на умовах поставки - CIF Маріуполь, однак за значно вищою ціною - 21,17 USD/т.

Таким чином, митний орган виконав вимоги частини 13 статті 58 МК України, через що у позивача для підтвердження заявленої вартості товару виник обов`язок виконати вимоги частини 18 статті 58 МК України.

Всупереч цьому, судом у справі встановлено, що позивачем не було дотримано вимог частини 18 статті 58 МК України щодо надання доказів того, що визначена за основним методом вартість є близькою до вартості операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами з непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів чи ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статей 62, 63 Митного кодексу України.

Тобто позивач, заявляючи митну вартість товару, який був придбаний у пов`язаної особи, за основним методом - за ціною договору, мав би при декларуванні такого товару надати митному органу докази того, що така вартість є близькою до вартості операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами з непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів чи ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статей 62, 63 Митного кодексу України.

Не дотримання позивачем вимог Митного кодексу України у зазначеній частині стало підставою для застосування відповідачем-1 другорядного методу визначення вартості відповідно до статті 60 МК України - за ціною договору (контракту) щодо подібних (аналогічних) товарів), коли за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

З наведених підстав судом не встановлено порушень в діях та рішеннях відповідача-1 в межах спірних відносин.

Наведені висновки відповідають неодноразово висловленим правовим позиціям щодо застосування норм права, викладеним у постановах Верховного Суду, які суд враховує відповідно до частини 5 статті 242 КАС України.

Зокрема, у постанові від 28.02.2020 у справі №825/3763/15-а Верховний Суд зазначив, що «саме на декларанта покладено обов`язок довести митному органу, що хоча продавець та покупець пов`язані між собою особи, однак такі відносини не вплинули на ціну імпортованих товарів.

Тобто позивач, заявляючи митну вартість товару, що був придбаний у пов`язаної особи, за основним методом - за ціною договору, мав би при декларуванні такого товару надати митному органу докази того, що така вартість є близькою до вартості операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами з непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів чи ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статей 62, 63 МК України.».

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 4 грудня 2018 року у справі № 825/1973/17 та від 14 листопада 2019 року у справі №825/3799/15-а.

У постанові від 17 грудня 2019 року у справі № 826/5560/16 Верховний Суд зазначив, що «частиною вісімнадцятою статті 58 Митного кодексу чітко передбачено, що при продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом - за ціною договору, у тому разі, якщо саме декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу; митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

Такий обов`язок декларанта кореспондується і частиною двадцятою статті 58 Митного кодексу України, де передбачено, що порівняння з вартістю операцій, зазначених у пунктах 1-3 частини вісімнадцятої цієї статті, здійснюється за ініціативою декларанта або уповноваженої ним особи.

Тобто позивач заявляючи митну вартість товару, що був придбаний у пов`язаної особи, факт чого Товариством не заперечується, за основним методом - за ціною договору (контракту), мав би при декларуванні такого товару з власної ініціативи надати митному органу докази того, що така вартість є близькою до вартості операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами з непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів чи ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статей 62, 63 Митного кодексу України.

Отже саме позивач на стадії декларування товару (подання декларації та інших документів) зобов`язаний довести та надати докази (відповідні документи) того, що має право декларувати товари придбані у пов`язаної особи за основним методом - за ціною договору (контракту), і лише у разі надання таких документів, контролюючий орган, у разі наявності у нього сумнівів щодо впливу взаємозв`язку на ціну товарів, має надати декларанту свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце та витребувати додаткові документи, що передбачені ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України.».

Аналогічна правова позиція була викладена в постановах Верховного Суду від 20 вересня 2019 року у справі №826/23039/15, від 5 лютого 2019 року у справі №826/1494/16 від 12 березня 2019 року у справі №826/1857/16 та від 12 березня 2019 року у справі № 826/2313/16.

Представником позивача під час розгляду справи зазначалося також про сталу судову практику розгляду справ між тими ж сторонами з приводу декларування товару за зовнішньоекономічним договором № MISA-ILYICH 05-19-AYD від 16.05.2019 року, за якої судові рішення приймалися на користь позивача.

З цього приводу суд зазначає, що дійсно протягом 2021 року в провадженні Донецького окружного адміністративного суду перебували справи 200/378/21-а, 200/732/21-а, 200/731/21-а, 200/3306/21-а, 200/3308/21-а, 200/6310/21, 200/5713/21, 200/4584/21, 200/5530/21, 200/7416/21, 200/7076/21, 200/11848/21, 200/10625/21, 200/8762/21, 200/11084/21.

Проте, при ознайомленні із змістом судових рішень у вказаних справах судом встановлено, що підставами позову у цих справах були інші рішення митного органу стосовно інших партій товару, передбаченого вищезазначеним договором.

З наведених підстав висновки суду у вказаних справах не мають значення преюдиції в розумінні частини 4 статті 78 КАС України.

Також суд враховує, що у наведених адміністративних справах предметом дослідження було посилання відповідача на розбіжності в підписах документів різними посадовими особами від компанії AYDIN MADENCILIK INSAAT ASFALT NAKLIYE TURIZM TAAHHUT TIC.SAN.DIS.TIC.LTD.STI, з чим суд також погодився і при розгляді цієї справи.

Водночас, факт належного обґрунтування позивачем саме відсутності впливу на ціну товару, придбаного у пов`язаної особи, судом у вищезазначених справах не встановлювався через виявлені порушення з боку відповідача.

Суд звертає увагу, що за закріпленим у частині 4 статті 9 КАС України принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд не обмежується виключно дослідженням відносин між позивачем та суб`єктом владних повноважень, через що у цій справі надає оцінку встановленим фактичним обставинам з приводу продажу товару на митну територію України.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Тому при розгляді цієї справи суд надає оцінку відсутності об`єктивних та неспростовних даних щодо задекларованої позивачем ціни товару, що підтверджується, зокрема:

- відсутністю інформації виробника про вартість товару;

- посиланням на відсутність каталогу продукції компанії AYDIN MADENCILIK INSAAT ASFALT NAKLIYE TURIZM TAAHHUT TIC.SAN.DIS.TIC.LTD.STI;

- повною відсутністю інформації про рух грошових коштів між сторонами зовнішньоекономічного договору № MISA-ILYICH 05-19-AYD від 16.05.2019 року з посиланням або на ненастання строку платежу, або на наявність кредиторської заборгованості між пов`язаними особами;

- відсутністю довідкової інформації щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

- ненаданням з боку позивача доказів того, що визначена за основним методом вартість є близькою до вартості операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами з непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів чи ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статей 62, 63 Митного кодексу України.

За вказаних обставин ретельно складені сторонами зовнішньоекономічного договору № MISA-ILYICH 05-19-AYD від 16.05.2019 року формальні документи, навіть за відсутності в них розбіжностей або ознак підробки, не доводять відсутність впливу на ціну товару, придбаного у пов`язаної особи, з огляду на викладені вище висновки.

Тому, вирішуючи справу, суд не знайшов підстав для відступу від вищенаведених правових позицій Верховного Суду та дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Питання розподілу понесених позивачем судових витрат через відмову у задоволенні позову судом не розглядається.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 241-246, 255, 295-297 КАС, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, 1, ) до Азовської митниці Держмитслужби (87510, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Луніна, 1, ), Донецької митниці (87510, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Луніна, 1, ) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування №UA700100/2020/000029/2 від 09.12.2020 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA700100/2020/00074 від 09.12.2020 року - відмовити повністю.

Вступна та резолютивна частина рішення виготовлена та проголошена 07 грудня 2021 року. Рішення складено у повному обсязі 20 грудня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.А. Чекменьов