Справа № 208/6340/20
Суддя: Похваліта С. М.
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 208/6340/20
№ провадження 2-а/208/24/21
РІШЕННЯ

Іменем України

21 січня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпро дзержинська Дніпропетровської області, у складі: Головуючого, судді - Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання - Грищенко О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Південного ВП ГУНП в Дніпропетровській області Куценко Дмитра Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до поліцейського Південного ВП ГУНП в Дніпропетровській області Куценко Дмитра Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову посилається на те, що 13.09.2020 року об 11.00 год. відповідачем відносно нього було винесено постанову ЕАН № 3128701 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 140 ч. 2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 13.09.2020 об 11 год. 26 хв. керував маршрутним транспортним засобом без паспорту маршруту узгодженого з органами поліції, чим порушив п.32.1 ПДР - порушення питань, які потребують узгодження з Державтоінспекцією.

Вищевказану постану позивач вважає незаконною та обґрунтованою, оскільки відомості зазначеній в ній суперечать вимогам чинного законодавства,

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що будь якого посилання на пасажирське перевезення яке потребує паспорту маршруту у постанові серії ЕАМ № 3128701 від 13.09.2020 не має, а в ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт» визначено що паспорт маршруту повинен надавати перевізник, а не водій. На момент винесення постанови у нього був наявний паспорт автобусного маршруту регулярних перевезень міжміського сполучення який працює у звичайному режимі руху № 812 від 03.07.2013. При цьому даний паспорт, відповідно до норм чинного законодавства не потребує.

На думку ОСОБА_1 вищенаведене свідчить про те, що звинувачення в даному порушенні є без підставними та незаконними та просить позовну заяву задовольнити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовільнити.

Представник Південного ВП ГУНП в Дніпропетровській області в судове не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч. З ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч.2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб- порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Ухвалою від 11.11.2020 р. відкрито провадження по справі.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із матеріалів справи вбачається, що 13.09.2020 року поліцейським Південного ВП ГУНП в Дніпропетровській області Куценко Дмитром Юрійовичем було винесено постанову ЕАМ № 3128701 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.140 ч. 2 КУпАП та

накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. 00 коп.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 13.09.2020 року об 11.00 год. рухався по пр. Конституції на автобусі Рута АО483 д.н.з. НОМЕР_1 . керуючи автобусом на якому перевозив пасажирів за маршрутом Хмільник- Вінниця, не мав при собі паспорту відповідного маршруту, погодженого з органами Національної поліції, чим порушив п. 32.1 ПІДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 140 ч. 2 КУпАП.

Вказаною постановою на позивача накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122, 126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено інспектором.

Відповідальність за частиною 2 статті 140 КУпАП настає за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування. Отже, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач керував автобусом на якому перевозив пасажирів за маршрутом Хмільник-Вінниця, не маючи при собі паспорту відповідного маршруту, погодженого з органами Національної поліції, чим порушив) п. 32.1 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 140 ч. 2 КУпАП.

Згідно п. 32.1 ПДР України, з уповноваженими підрозділами Національної поліції узгоджуються: а) розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних місцезнаходженням для перевірки представникам Державної служби України з безпеки на транспорті під час здійснення ними державного контролю та представникам Державної автомобільної інспекції МВС України (далі - Державтоінспекція).

Згідно п. 3.3 вказаного Наказу, паспорт маршруту регулярних спеціальних перевезень після розроблення надається на погодження до відповідних підрозділів Державтоінспекції МВС України, після чого - до організатора перевезень на відповідній території.

При цьому, вимогу погодження паспорта регулярних перевезень (Абзац перший пункту 3.3 розділу III) було виключено, згідно Наказу Міністерства інфраструктури України «Про затвердження Змін до Порядку розроблення, та затвердження паспорта автобусного маршруту» №932 від 19.11.2013.

Таким чином, судом було встановлено, що на момент складення оскаржуваної постанови позивач не був зобов`язаний погоджувати наявний у нього паспорт регулярних пасажирських перевезень з органами Національної поліції України, тому у його діяннях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішенням спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTNERS v. UKRAINE, № 4909/04, № 4909/04 §58 , ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року).

В частині відшкодування судового збору Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 дійшла наступного висновку: «За системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VI «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.»

Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України в постанові від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16) , вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Відповідно до ч.1, ч.7 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З огляду на зазначене, не передбачено стягнення судового збору з поліцейського Південного ВП ГУНП в Дніпропетровській області Куценко Дмитра Юрійовича як з фізичної особи, тому відсутні правові підстави для задоволення позовної заяви в частині стягнення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського Південного ВП ГУНП в Дніпропетровській області Куценко Дмитра Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовану в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3128701 від 13.09.2020 року, складену поліцейського Південного ВП ГУНП в Дніпропетровській області Куценко Дмитра Юрійовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП та провадження закрити.

Апеляційна скарга на судове рішення у справах щодо притягнення до адміністративної відповідальності може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Похваліта С. М.