Справа № 420/25214/21
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючої судді Бойко О.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про скасування постанови про накладення арешту та скасування арешту, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

І. Суть спору

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся позивач, ОСОБА_1 , до відповідача, Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в якому просив суд:

(1). Визнати протиправною бездіяльність Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що виражається у відмові скасування арештів.

(2). Скасувати постанову Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про арешт майна ОСОБА_1 про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження постанова б/н ВП № 32555098 від 13.06.2012.

(3). Скасувати арешт та заборону відчужень у будь-який спосіб накладений на нерухоме майно, а саме земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер обтяження 12632439.

ІІ. Аргументи сторін.

(а) Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Позивач після отримання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дізнався про існування арешту на нерухоме майно, а саме земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить йому на праві власності.

З метою скасування такого арешту позивач направив на адресу відповідача відповідну заяву та повідомив, що провадження завершено, зобов`язання виконані боржником самостійно та надав відповідну довідку про відсутність боргу.

Відповідач у відповідь на дану заяву вказав, що виконавче провадження № 32555098 завершено 23.11.2012 на підставі п.4 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», а скасувати арешти немає можливості у зв`язку з відсутністю підстав. При цьому вказав, що виконавчі провадження знищені.

Позивач зазначає, що рішення відповідно до яких були накладені арешти, виконано боржником самостійно, що підтверджується довідкою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про відсутність заборгованості, відкриті виконавчі провадження відносно позивача в АСВП відсутні, а тому він звернувся до суду з даним позовом.

(б) Позиція Відповідачів

21.12.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача вказує, що у разі завершення виконавчого провадження згідно п.п. 2,4 ст. 37 (47) ЗУ «Про виконавче провадження» підстав для скасування заходів примусового виконання немає, при цьому боржник залишається у Єдиному реєстрі боржників.

ЗУ «Про виконавче провадження» чітко передбачено порядок звільнення майна з під арешту, тобто стягувач, а в даному випадку правонаступник, має право повторно пред`явити на виконання виконавчий документ, після чого, надати до відділу заяву про завершення виконавчого провадження, і після сплати боржником виконавчого збору в повному обсязі, майно звільняється з під арешту на підставі ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», який діє на цей час.

Крім того, заборгованість перед ПАТ «ВТБ Банк» на даний час перейшла до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», а тому останнє, як правонаступник має право на заміну сторони у виконавчому документі, або якщо немає такої потреби сторони мають право звернутись до суду, який видав виконавчий документ з заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. Згідно ЄДРСР рішення у справі 509/1870/15 чинне.

Виконавчі провадження стосовно позивача завершені відповідно до вимог с. 37 (47) ЗУ «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документу стягувачу, а не до суду. Тому, в даному випадку, не підлягають застосовуванню положення ст. 40 діючого ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідач вважає, що позивачу необхідно звернутись з позовом про скасування арештів, а не скасування постанови державного виконавця про накладення арешту.

(в) Позиція третьої особи

20.12.2021 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, ТОВ «ОТП Факторинг Україна», надійшла заява, в якій вона підтверджує виконання позивачем своїх кредитних зобов`язань, підтримує позов та просить задовольнити його в повному обсязі.

ІІІ. Процедура та рух справи

15.12.2021 ухвалою Одеський окружний адміністративний суд, прийняв позовну заяву до розгляду, вирішив розглянути справу з урахуванням особливостей, встановлених ст.ст. 268, 287 КАС України щодо розгляду окремих категорій термінових справ та призначив судове засідання на 21.12.2021.

21.12.2021 суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, продовжив розгляд справи у порядку письмового провадження відповідно до ч.9 ст.205 КАС України.

ІV. Обставини справи встановлені судом та докази на їх підтвердження

На виконанні у відповідача стосовно позивача знаходились наступні виконавчі провадження:

1) Номер виконавчого провадження: 39438138

виконавчий напис від 28.03.2012 №1347, що видав приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу

Боржник: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2

Стягувач: ПАТ «ОТП Банк», місцезнаходження: м. Одеса, вул. Буніна, 10

Резолютивна частина виконавчого документа: звернення стягнення на земельну ділянку, загальною площею 0,067 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 . За рахунок реалізації земельної ділянки задовольнити вимоги стягувача у розмірі 281705,87 грн.

Відкриття ВП Дата виконавчої дії: 22.08.2013

Повернення ВД стягувачеві п.4 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на момент вчинення виконавчих дій.

2) Номер виконавчого провадження: 32555098

виконавчий напис від 28.03.2012 №1347, що видав приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу

Боржник: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2

Стягувач: ПАТ «ОТП Банк», місцезнаходження: 65026, м. Одеса, вул. Буніна, 10

Резолютивна частина виконавчого документа: звернення стягнення на земельну ділянку, загальною площею 0,067 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 . За рахунок реалізації земельної ділянки задовольнити вимоги стягувача у розмірі 281705,87 грн.

Відкриття ВП Дата виконавчої дії: 14.05.2012

Звернення стягнення на майно боржника Дата виконавчої дії: 13.06.2012 Підстава: Згідно відповіді відділу Держкомзему у Овідіопольському районі від 12.06.2012, за ОСОБА_1 зареєстрована на праві власності земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

23.11.2012 Повернення ВД стягувачеві п.4 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на момент вчинення виконавчих дій.

3) Номер виконавчого провадження: 50727337

виконавчий напис від 28.03.2012 №1347, що видав приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу

Боржник: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2

Стягувач: ТОВ «ОТП Факторинг Україна», місцезнаходження: 65026, м. Одеса, вул. Буніна, 10

Резолютивна частина виконавчого документа: звернення стягнення на земельну ділянку, загальною площею 0,067 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 . За рахунок реалізації земельної ділянки задовольнити вимоги стягувача у розмірі 281705,87 грн.

Відкриття ВП Дата виконавчої дії: 05.04.2016

20.03.2018 Повернення ВД стягувачеві п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на момент вчинення виконавчих дій.

Згідно з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, Головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Овідіопольського РУЮ Химич О.М. винесено постанову (серія та номер: б/н від 13.06.2012) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер обтяження: 12632439.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Горбань М.В. на підставі іпотечного договору № 384 від 23.08.2007, до реєстру внесено запис про заборону на нерухоме майно. Також, з вказаного реєстру встановлено, що відповідно до договору про відступлення права вимоги № 3555 від 27.05.2011 іпотекодержателем є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна».

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» листом від 11.08.2021 за вих. № 142 повідомив, що позивач, ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Малиновським РВ УМВС України в Одеській області, 20.08.1997, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , повністю погасив заборгованість по кредитному договору №ML-501/129/2007 від 23.08.2007 (а.с.17).

Крім того, в матеріалам справи наявний ще один лист ТОВ «ОТП Факторинг Україна», в якому він повідомив, що виступає кредитором за кредитними договорами № ML-501/129/2007 з усіма додатковими договорами та угодами на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 27.05.2011, укладеним між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк», а також, що позивач самостійно погасив заборгованість за кредитним договором № ML-501/129/2007, укладеним між позивачем та ПАТ «ОТП Банк», в тому числі за виконавчим написом нотаріуса № 1347 від 28.03.2012 та в нього немає до позивача жодних майнових та фінансових претензій (а.с.15).

ПАТ «ОТП Банк» листом від 18.08.2021 повідомив позивача, що право вимоги за кредитним договором № ML-501/129/2007, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та позивачем з усіма додатковими договорами та угодами відступлене на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 27.05.2011 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» немає жодних майнових та фінансових претензій до позивача (а.с.16).

23.11.2021 повноважний представник позивача звернувся з відповідною заявою до начальника Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), щодо скасування арешту, накладеного відповідно до постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження ВП 32555098 від 13.06.2012, у зв`язку з тим, що позивач самостійно виконав зобов`язання за виконавчим написом нотаріуса № 1347 виданого 28.03.2012 (а.с.22).

Листом від 02.12.2021 № 45-35920 відповідач надав відповідь та зазначив, що статтею 59 ЗУ «Про виконавче провадження» чітко зазначено перелік в яких випадках арешт знімається. При цьому вказав, що у разі завершення виконавчого провадження згідно з п.4 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на момент вчинення виконавчих дій, п.2 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» підстав для скасування заходів примусового виконання немає (а.с.20-21).

ІV Джерела права та висновки суду

Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV), та «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно зі ст. 1 Закону № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 6 Закону № 606-ХІV державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положень пунктів 9.9, 9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 року № 2274/5, передбачено, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством.

Завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт.

Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

Статтею 59 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року №1404-VIII передбачені підстави зняття арешту з майна.

Так, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч.1).

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (ч.2).

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець (ч.3).

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону (ч.4).

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч.5).

Зокрема, як встановлено судом, на виконанні у відповідача перебувало виконавче провадження №32555098 по виконанню виконавчого напису №1347, який виданий 28.03.2012 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу про звернення стягнення на земельну ділянку, загальною площею 0,067 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності позивачу.

Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Овідіопольського РУЮ Химич О.М. виніс постанову (серія та номер: б/н від 13.06.2012) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер обтяження: 12632439.

З огляду на вказаний лист ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 11.08.2021 за вих. № 142 позивач повністю погасив заборгованість по кредитному договору №ML-501/129/2007 від 23.08.2007.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону 2013 року) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 того ж Закону у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та зважаючи, що у позивача відсутня заборгованість по кредитному договору №ML-501/129/2007 від 23.08.2007 а також те, що виконавче провадження №32555098 завершено, суд доходить висновку щодо обґрунтованості позовних вимог позивача в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача, що виражається у відмові скасування арештів та в частині скасування постанови відповідача про арешт майна позивача про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження постанова б/н ВП № 32555098 від 13.06.2012.

Щодо позовної вимоги позивача про скасування арешту та заборону відчужень у будь-який спосіб накладений на нерухоме майно, а саме земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер обтяження 12632439 суд зазначає наступне.

Як вже встановлено судом з аналізу статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" зняття арешту з майна здійснюється шляхом винесення виконавцем постанови. Така постанова може бути винесена на підставі постанови начальника відповідного відділу державної виконавчої служби лише у разі порушення порядку накладення арешту, в усіх інших випадках - виключно на підставі рішення суду.

Виходячи з наведеного, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача скасувати арешт та заборону на його відчуження, накладене на нерухоме майно позивача, а саме земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер обтяження 12632439.

Таким чином, суд робить висновок, що позовні вимоги належать до часткового задоволення.

VI. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,77, 244-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити частково.

2.Визнати протиправною бездіяльність Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що виражається у відмові скасування арештів.

3.Скасувати постанову Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про арешт майна ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження № б/н від 13.06.2012 у ВП № 32555098.

4.Зобов`язати Овідіопольський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати арешт та заборону на його відчуження, накладений на нерухоме майно ОСОБА_1 , а саме земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер обтяження 12632439.

5.В решті позовних вимог відмовити.

6.Стягнути з Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908(дев`ятсот вісім),00 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , ІПН: НОМЕР_1 .

Відповідач Овідіопольський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), адреса: 67800, Одеська область, смт. Овідіополь, вул. Портова, буд. 2, .

Третя особа ТОВ «ОТП Факторинг Україна», адреса: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 28Д, .

Суддя О.Я. Бойко