Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 грудня 2021 року м. ПолтаваПровадження №ЗП/440/22/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супрун Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

30.12.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_2 до пред`явлення самого позову до Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Заявниця просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Великосорочинській сільській раді Миргородського району Полтавської області вчиняти дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:011:0417 площею 12,2192 га (цільове призначення: 16.00 землі запасу) такі як надавати дозволи на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), проектів землеустрою та іншої землевпорядної документації, передавати в оренду, постійне користування, у власність та інше до виконання рішення суду; заборонити державному реєстратору вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо цієї ж земельної ділянки до виконання рішення суду.

Мотивуючи цю заяву, ОСОБА_1 стверджує, що має намір звернутися до суду з позовом, де предметом спору є відмова сільської ради на виділення на території Великосорочинської сільської ради (правонаступника Савинської сільської ради) земельної ділянки на підставі сертифікату ПЛ №0131961, виданого 22.02.1997 Миргородською райдержадміністрацією та зареєстрованого 19.03.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №70. Зазначає, що ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) за вказаним сертифікатом, у зв`язку з чим вона звернулася до Великосорочинської сільської ради з відповідною заявою, у відповідь на яку отримала повідомлення про відсутність вільних площ, що підлягають розподілу.

У зв`язку з цим заявниця вважає, що відповідач не має наміру забезпечувати право ОСОБА_2 на отримання земельної ділянки, з огляду на що просить суд вжити заходи забезпечення позову відповідно до ст. 150 КАС України.

Вирішуючи заяву по суті, суд зважає на таке.

Частинами першою та другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У зв`язку з цим суд зазначає, що забезпечення позовної заяви це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду. Під час вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд враховує інтереси як позивача, так і відповідача. Заходи забезпечення позову повинні відповідати критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів учасників даного судового процесу та не впливати на права, свободи та інтереси інших осіб.

Всупереч вищезазначеному заява ОСОБА_1 не містить будь-яких пояснень чи обґрунтувань того, що сертифікат на право на земельну частку (пай) ПЛ №0131961 надає можливість його власнику претендувати саме на земельну ділянку з кадастровим номером :00:011:0417 площею 12,2192 га, позаяк ця земельна ділянка може бути обтяжена вже виданими дозволами на виготовлення технічної документації. Тому обраний заявницею спосіб забезпечення по-перше - може створити протиправне втручання в уже існуючі права третіх осіб, а по-друге - не призведе до ефективного поновлення оспорюваних прав, оскільки ефективність у даному випадку залежала виключно від своєчасності звернення за реалізацією права на отримання земельної ділянки. З наданих заявником матеріалів суд встановив, що свідоцтво про право на спадщину за законом видане ще 08.06.2016. Тому маючи намір звернутися до суду з відповідним позовом лише зараз, заявник не може маніпулювати обставинами наявності або відсутності якихось намірів органу місцевого самоврядування до отримання від цього органу рішення по суті.

При цьому правова оцінка обставинам не/правомірності такого рішення може надаватися лише в ході судового розгляду справи.

Зважаючи на все це суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, у зв`язку з чим відмовляє у її задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 150-154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Є.Б. Супрун