Справа № 380/16255/21
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року

справа №380/16255/21

провадження № П/380/16458/21

зал судових засідань № 12

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Ящишин І.Я.,

за участю:

представника позивача Михайлиги Н.Л.,

представника відповідача Іванейко Я.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м.Львів, вул. Стрийська, 35, ) (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Львівській області щодо неприйняття рішення про визнання податкового боргу в сумі 204144,81 грн, а саме: з податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування - 54867,81 грн, податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - 149277 грн як безнадійного; неприйняття рішення про списання безнадійного податкового боргу в сумі 204144,81 грн, а саме: з податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування - 54867,81 грн, податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - 149277 грн.; незвільнення майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з-під податкової застави, зареєстрованої 12.11.2018 за №17161625 на підставі ст.ст. 88,89 Податкового кодексу України (обтяжувач - Головне управління ДФС у Львівській області (м.Львів, вул. Стрийська, буд. 35); невиключення податкової застави, зареєстрованої 12.11.2018 за №17161625, з відповідних державних реєстрів, в тому числі з Державного реєстру обтяжень рухомого майна;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області прийняти рішення про визнання податкового боргу в сумі 204144,81 грн, а саме: з податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування - 54867,81 грн, податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - 149277 грн. як безнадійного;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу в сумі 204144,81 грн, а саме: з податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування - 54867,81 грн, податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - 149277 грн.;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області звільнити майно ОСОБА_1 з-під податкової застави, зареєстрованої 12.11.2018 за №17161625 на підставі ст.ст. 88,89 Податкового кодексу України (обтяжувач - Головне управління ДПС у Львівській області (м.Львів, вул. Стрийська, буд. 35);

- зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області виключити податкову заставу, зареєстровану 12.11.2018 за №17161625, з відповідних державних реєстрів, в тому числі з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за позивачем рахується податковий борг на суму 204144,81 грн, з яких податок з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування 54867,81 грн та податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 149277 грн, по якому минув строк позовної давності і який на думку позивача має ознаки безнадійного боргу, а тому підлягає списанню на підставі п.101.1 ст. 101 Податкового кодексу України. 10.08.2021 позивач засобами поштового зв`язку направив на адресу Головного управління ДПС у Львівській області заяву про списання безнадійного боргу та звільнення майна з-під податкової застави, за результатами розгляду якої відповідачем направлено лист № 26764/6/13-01-13-03 від 17.09.2021 в якому повідомлено, про необхідність звернення до суду про списання безнадійного податкового боргу. Крім того зазначає, що 27.03.2017 відносно позивача внесено запис про припинення підприємницької діяльності. Позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною щодо несписання безнадійного боргу, який рахується за позивачем, у зв`язку з чим просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 28.09.2021 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач 04.11.2021 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що за даними інтегрованої картки платника податку за позивачем обліковується податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, за результатами річного декларування в сумі 54867,81 грн (нараховані контролюючим органом суми коштів відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 23.12.2010) та податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 149277,00 грн (нараховані контролюючим органом суми коштів відповідно податкового повідомлення-рішення № від 23.12.2010). Зазначає, що 08.11.2018 податковим керуючим проведено опис усього майна платника податків у податкову заставу, яке перебуває у його власності, про що складено акт опису майна №38227/10/13-01-52-17-10. Вказує, що термін дії податкової застави до 12.11.2023. Тому вважає, що відсутні підстави для звільнення майна позивача з податкової застави. Крім того відповідач посилається те, що суд не вправі зобов`язати вчинити дії щодо прийняття рішення про списання безнадійного боргу, оскільки така прерогатива надається лише контролюючому органу і списання безнадійного боргу є дискреційним повноваженням виключно Головного управління ДПС у Львівській області.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Просила суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просила суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 27.03.2017 за № 2033780 внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Згідно з Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 73163021 від 12.06.2021 за фізичною особою ОСОБА_1 зареєстровано публічне обтяження у вигляді податкової застави. Обтяження було зареєстровано за поданням Головного управління ДФС у Львівській області реєстратором Фітель С.С. 12.11.2018 за № 17161625 згідно з ст. ст. 88, 89 Податкового кодексу України на майно, згідно з актом опису майна № 38227/10/13-01-52-17-10 від 08.11.2018.

Відповідно до даних інтегрованих карток платника ІС «Податковий блок» за ОСОБА_1 обліковується заборгованість в сумі 204144,81 грн, з яких: податок з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування 54867,81 грн та податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 149277 грн.

07.11.2018 заступником начальника ГУ ДФС у Львівській області відповідно до ст.89 розділу ІІ ПК України прийнято рішення про опис майна в податкову заставу №38226/10/13-01-52-17-10, що перебуває у власності платника податків ОСОБА_1 .

У відповідності до ст. 88, 89 Податкового кодексу України відповідачем було складено акт опису майна від 08.11.2018 № 38226/10/13-01-52-17-10 (рішення про опис майна у податкову заставу від 07.11.2018 № 380876/10/13-01-52-17-10).

У відповідь на адвокатський запит представника позивача відповідач листом №19356/6/13-01-13-03 від 05.07.2021 повідомив, що заборгованість ОСОБА_1 з податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування в сумі 54867,81 грн виникла на підставі податкового повідомлення-рішення № від 23.12.2010; заборгованість з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 149277,00 грн виникла на підставі податкового повідомлення-рішення № від 23.12.2010.

Позивач 10.08.2021 (зареєстровано 19.08.2021 за № 41661/5) надіслала відповідачу заяву, в якій просила прийняти рішення про визнання податкового боргу в сумі 204144,81 грн, а саме: з податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування - 54867,81 грн, податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 149277 грн. безнадійним; прийняти рішення про списання такого безнадійного податкового боргу; звільнити майно ОСОБА_1 з податкової застави; виключити податкову заставу, зареєстровану 12.11.2018 за №17161625, з відповідних державних реєстрів, в тому числі з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідно до ст. 101, 102 Податкового кодексу України та Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 577 від 10.10.2013.

Листом №26764/6/13-01-13-03 від 17.06.2021 відповідач повідомив ОСОБА_1 про відсутність визначених Податковим кодексом України підстав для звільнення майна ОСОБА_1 з податкової застави та припинення обтяжень. Крім цього вказав, що з питань списання безнадійного податкового боргу стосовно якого минув термін давності 1095 днів позивачу необхідно звернутись до суду.

Предметом позову у даній справі є питання чи є податковий борг позивача безнадійним відповідно до вимог Податкового кодексу України.

При вирішенні спору суд керується таким.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 101.1 статті 101 ПК України безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг, підлягає списанню.

У пункті 101.2 цієї статті під терміном "безнадійний податковий борг" розуміється, зокрема, податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута (підпункт 101.2.1); податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом (підпункт 101.2.3).

Пунктом 102.1 статті 102 ПК України визначено строк давності - 1095 календарних днів.

Відповідно до пункту 101.5 статті 101 ПК України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу.

Процедура списання безнадійного податкового боргу визначена порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10.10.2013 № 577 (далі - Порядок).

Відповідно до положень пунктів 3.1, 3.2 Порядку №577 визначення суми безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню контролюючим органом, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів станом на день виникнення безнадійного податкового боргу. Днем виникнення безнадійного податкового боргу у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку (податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 ПК України) є дата прийняття рішення керівника контролюючого органу.

Згідно з приписами пунктів 4.3-4.5 Порядку №577 у випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу. Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до інформаційних систем не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Отже, списання безнадійного податкового боргу, в тому числі податкового боргу, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

При цьому звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин), як це встановлено нормою пункту 4.1 Порядку №577. В інших випадках, передбачених пунктом 101.2 статті 101 ПК України, пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку № 577, розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.

Аналогічний правовий висновок викладено і в постановах Верховного Суду від 9 липня 2019 року (справа №0240/2269/18-а), від 4 вересня 2018 року (справа №813/4430/16), від 23 грудня 2019 року (справа №813/3277/18).

Як слідує з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у Львівській області прийнято податкові повідомлення-рішення № від 23.12.2010 з податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування на суму 54867,81 грн, № від 23.12.2010 з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 149277,00 грн. Вказані грошові зобов`язання позивачем до бюджету не сплачені у визначені законодавством строки, а тому вважаються податковим боргом. Відповідачем прийняте рішення про опис майна в податкову заставу №38226/10/13-01-52-17-10 від 07.11.2018.

На вимогу суду відповідачем не надано доказів вжиття заходів щодо стягнення з ОСОБА_1 визначених вказаними податковими повідомленнями-рішеннями грошових зобов`язань, в тому числі звернення до суду про стягнення податкового боргу, у передбачений п.102.1 статті 102 ПК України строк.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що спірний податковий борг слід кваліфікувати як безнадійний за ознакою збігу строку давності, протягом якого цей борг може бути стягнутий. Таким чином, з дня спливу 1095 днів з моменту виникнення податкового боргу у відповідача виник обов`язок щодо порушення за власною ініціативою розгляду питання про списання безнадійного податкового боргу. Невчинення контролюючим органом таких дій свідчить про його протиправну бездіяльність.

При цьому визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо несписання безнадійного податкового боргу є безумовною підставою для вжиття заходів щодо виключення податкової застави, зареєстрованої 12.11.2018 за № 1761625.

Посилання відповідача, що списання податкового боргу є дискреційними повноваженнями відповідача суд відхиляє, оскільки відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.

Натомість, чинним законодавством покладено на податковий орган обов`язок щодо прийняття рішення з приводу визнання боргу, стосовно якого минув строк давності, безнадійним та його списання.

Отже, повноваження відповідача у спірних правовідносинах не є дискреційними.

Суд звертає увагу на гарантоване статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на ефективний засіб юридичного захисту, під яким слід розуміти такий засіб (спосіб), що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року).

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

ОСОБА_1 зверталась до відповідача з заявою від 10.08.2021 про визнання боргу безнадійним, у зв`язку з закінченням строку його пред`явлення до стягнення, та списання такого боргу, однак отримала відмову.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскільки борг ОСОБА_1 в сумі 204144,81 грн є безнадійним, контролюючим органом проявлена протиправна бездіяльність в частині неприйняття рішення по цьому боргу відповідно до положень Порядку №577, можливість прийняття відповідачем альтернативного рішення у законодавстві відсутня, то зобов`язання відповідача прийняти рішення про визнання податкового боргу ОСОБА_1 безнадійним є ефективним способом захисту в межах спірних правовідносин, який виключає подальше звернення позивача до суду за захистом порушених прав.

Наслідком прийняття рішення про визнання податкового боргу безнадійним є його списання у встановленому законодавством порядку.

Враховуючи принцип ефективного судового захисту, позовні вимоги ОСОБА_1 у цій частині також підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу в сумі 204144,81 грн, а саме: з податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування - 54867,81 грн, податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 149277 грн.

Відповідно до ст. 93 ПК України майно платника податків звільняється з податкової застави, зокрема з дня визнання податкового боргу безнадійним

Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених пунктом 93.1 цієї статті.

Таким чином, звільнення майна з-під податкової застави відбувається відповідно до закону, зокрема з моменту прийняття рішення податковим органом про визнання податкового боргу безнадійним та не потребує окремих рішень чи дій.

З цих підстав суд вважає позовну вимогу зобов`язати відповідача звільнити майно ОСОБА_1 з-під податкової застави необґрунтованою та такою, в задоволенні якої необхідно відмовити.

В той же час, у зв`язку з задоволенням позовних вимог про зобов`язання відповідача прийняти рішення про визнання податкового боргу ОСОБА_1 безнадійним та його списання, суд вважає, що для ефективного захисту порушеного права позивача у спірних правовідносинах необхідно зобов`язати відповідача вжити заходів щодо виключення запису про податкову заставу майна позивача, внесеного 12.11.2018 за №17161625, з відповідних державних реєстрів, в тому числі з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, оскільки такий запис внесено за поданням податкового органу.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Ураховуючи вищевикладене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 3632 грн. сплачений згідно з квитанцією №9 від 23.09.2021.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Львівській області щодо неприйняття рішення про визнання податкового боргу в сумі 204144,81 грн, а саме: з податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування - 54867,81 грн, податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 149277 грн. - як безнадійного; неприйняття рішення про списання безнадійного податкового боргу в сумі 204144,81 грн, а саме: з податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування - 54867,81 грн, податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 149277 грн.; невжиття заходів щодо звільнення майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з-під податкової застави, зареєстрованої 12.11.2018 року за №17161625 на підставі ст.ст. 88, 89 Податкового кодексу України (обтяжувач - Головне управління ДФС у Львівській області (м.Львів, вул. Стрийська, буд. 35).

Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області прийняти рішення про визнання податкового боргу ОСОБА_1 в сумі 204144,81 грн, а саме: з податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування - 54867,81 грн, податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 149277 грн. - безнадійним.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу ОСОБА_1 в сумі 204144,81 грн, а саме: з податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування - 54867,81 грн, податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 149277 грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області вжити заходів щодо виключення запису про податкову заставу майна позивача, внесеного 12.11.2018 за №17161625, з відповідних державних реєстрів, в тому числі з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, вул.Стрийська, 35, м.Львів, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 3632 (три тисячі шістсот тридцять дві) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене та підписане 28.12.2021.

Суддя Р.І. Кузан