Справа № 280/2481/21
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 280/2481/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційні скарги ОСОБА_1 , Запорізької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.07.2021 р. (суддя Конишева О.В.), по справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури, третя особа Офіс Генерального прокурора про зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

29.03.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Запорізької обласної прокуратури, третя особа Офіс Генерального прокурора про зобов`язання вчинити певні дії, де просив:

- стягнути з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримку виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2019 р. справі № 808/7862/4 за період з 13.11.2019 р. по 25.01.2021 р. в сумі 785 454 грн;

- стягнути з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 недоотриману частину заробітної плати, визначеної за ч.3 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» за період з 25.01.2021 р. по 31.01.2021 р. в сумі 15 805 грн;

-зобов`язати Запорізьку обласну прокуратуру нарахувати та сплатити на користь ОСОБА_1 заробітну плату, а саме, посадовий оклад, надбавку за вислугу років, визначену за ч.3 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» з 01.02.2021 р.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 05.04.2021 р. залучений до участі в справі як третя особа Офіс Генерального прокурора.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.07.2021 р. адміністративний позов задоволений частково, стягнуто з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2019 р. у справі № 808/7862/14 за період з 14.11.2019 р. по 22.01.2021 р. в сумі 259 260 грн, а в іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що період затримки виконання рішення суду з 14.11.2019 р. по 22.01.2021 р., що складає 298 робочих днів та становить середній заробіток за час затримки виконання рішення суду 259 260 грн. Крім того, суд зазначив, оскільки позивач не надав доказів успішного проходження атестації, стаття 81 Закону України «Про прокуратуру» не застосовується.

Не погодившись з рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, де просив, Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.07.2021 р. в частині відмовлених позовних вимогах скасувати та прийняти нову постанову в цій частині та зобов`язати Запорізьку обласну прокуратуру здійснити нарахування та виплачувати ОСОБА_1 з 25.01.2021 р. заробітну плату, виходячи з розміру окладу, розрахованого відповідно до положень ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням всіх встановлених в цей період надбавок і премій, і виплатити різницю між нарахованою таким чином сумою (без урахування податків і зборів) та фактично отриманою сумою виплат за вказаний період.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з 27.03.2020 р. застосування до правовідносин щодо оплати праці позивача положень постанови № 505 КМУ неможливе та суперечить чинному національному і міжнародному законодавству. Закон України «Про прокуратуру» є спеціальним законом, статтею 81 якого врегульований порядок та розмір заробітної плати прокурора, а тому положення Закону України «Про оплату» в цій частині до цих правовідносин не застосовуються.

Не погодившись з рішення суду Запорізька обласна прокуратуру подала апеляційну скаргу, де просила Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.07.2021 р. в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти нову постанову, де в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в Запорізької обласної прокуратури відсутні повноваження щодо призначення (поновлення) ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Запорізької області, а отже і відсутні повноваження видання відповідного наказу. Отже у спірних правовідносинах відповідач не є роботодавцем та затримка виконання судового рішення про поновлення на посаді відбулася не з вини Запорізької обласної прокуратури, що виключає настання саме, для цієї юридичної особи відповідальності за ст. 236 КЗпП України, що відповідає правовій позиції Верховного Суду.

Не погодившись з рішення суду Офіс Генерального прокурора подав апеляційну скаргу, де просив Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.07.2021 р. в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти нову постанову в цій частині про відмову в задоволенні позовних вимог, а в решті позовних вимог рішення суду залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач протягом року з дня винесення судом рішення із заявами про поновлення на роботі ні до Офісу Генерального прокурора, ні до органів державної виконавчої служби для примусового виконання рішення не звертався, а в відповідач не міг поновити позивача на посаді без його особистої заяви. Крім того, зазначив, що 06.10.2020 р. позивач підтвердив своє бажання продовжувати фактичну службу на відповідній посаді, після чого наказом від 25.01.2021 р. № 23к ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника прокурора Запорізької області з 24.10.2014 р., в зв`язку з чим порушень вимог ст. 236 КЗпП України з боку Офісу Генерального прокурора не вбачається, в зв`язку з чим відсутні підстави для виплати позивачу середнього заробітку в зв`язку з несвоєчасним виконанням свого рішення про поновлення на посаді.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Офісу Генерального прокурора та та Запорізької обласної прокуратури обласної прокуратури просила задовольнити апеляційні скарги відповідачів та відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача, представник позивача просила задовольнити апеляційну скаргу позивача та відмовити в задоволенні апеляційних скарг відповідачів.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі, та вислухавши учасників процесу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційних скарг відповідачів та часткового задоволення апеляційної скарги позивача в зв`язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист по справі № 808/7862/14 виданий Запорізьким окружним адміністративним судом 14.11.2019 р. на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2019 р. за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Прокуратури Запорізької області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу щодо негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді.

Крім того, судом встановлений строк для подачі звіту Генеральною прокуратурою України про виконання судового рішення.

Наказом Генерального прокурора № 2к від 25.01.2021 р. поновлений ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Запорізької області з 24.10.2014 р. Підстава: рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2019 р., постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 18.03.2020 р.

Наказом Запорізької обласної прокуратури № 100к від 27.01.2021 р. встановлено ОСОБА_1 , заступнику керівника Запорізької обласної прокуратури, який має понад 34 років стажу роботи, надбавку за вислугу років у розмірі45% його посадового окладу з 27.01.2021 р.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 235 КЗпП України передбачено, що «Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню».

Відповідно статті 236 КЗпП України встановлено, що «У разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки».

Згідно статті 371 КАС України « 1. Негайно виконуються рішення суду про:…3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби;…».

А відповідно статті 372 КАС України « 1. У разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

2. Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання».

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що за затримку виконання рішення суду про поновлення на посаді, звернутого до негайного виконання, настає відповідальність.

У постанові від 23 травня 2015 року у справі № 21-63а15 Верховний Суд України, усуваючи неоднакове застосування положень статті 236 КЗпП у подібних правовідносинах, зазначив, що правова природа діяльності органів державної виконавчої служби та її основне призначення полягає саме в примусовому виконанні рішень суду, в тому числі постанов судів про поновлення на посадах у відносинах публічної служби, які набрали законної сили, що і є підставою для негайного їх виконання. Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов`язок. Зокрема, зазначений обов`язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі. В таких випадках держава в особі органу державної виконавчої служби несе відповідальність за виконання остаточних судових рішень».

Оскільки матеріалами справи підтверджено, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2019 р., звернуте до негайного виконання в частині поновлення на посаді, виконане лише, 25.01.2021 р., судом встановлено, що допущена затримка виконання цього судового рішення (яке в частині поновлення на посаді підлягає негайному виконанню).

Статтею 9 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що 1. Генеральний прокурор:…3) призначає прокурорів на адміністративні посади та звільняє їх з адміністративних посад у випадках та порядку, встановлених цим Законом;…».

Крім того, у виконавчому листі № 808/7862/14, виданому Запорізьким окружним адміністративним судом 14.11.2019 р. зазначено, що судом встановлений строк для подачі Генеральною прокуратурою України звіту про виконання судового рішення.

Таким чином, судом встановлено, що, лише, генеральний прокурор має повноваження на поновлення позивача на посаді, а не відповідач по справі Запорізька обласна прокуратура, в зв`язку з чим суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення, саме, з Запорізької обласної прокуратури середнього заробітку за час затримки виконання рішення.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що у спірний період посадовий оклад позивача нараховувався у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України згідно постанови № 505 від 31.05.2012 р. «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» і даний факт не спростований позивачем.

Також встановлено, що з 25.09.2019 р. статтею 81 Закону України «Про прокуратуру» визначені розміри посадових окладів прокурорів окружних та обласних прокуратур і за приписами пункту 7 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ прокурори та слідчі органів прокуратури, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів і слідчих у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Оскільки доказів успішного проходження позивачем атестації не надано, відсутні підстави для стягнення з Запорізької обласної прокуратури недоотриманої частини заробітної плати, визначеної ч.3 ст, 81 Закону України «Про прокуратуру» за період з 25.01.2021 р. по 31.01.2021 р. та зобов`язання Запорізьку обласну прокуратуру нарахувати та сплатити на користь ОСОБА_1 заробітну плату, а саме, посадовий оклад, надбавку за вислугу років, визначену за ч.3 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» з 01.02.2021 р.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог та вважає за необхідне апеляційні скарги відповідача та третьої особи задовольнити, апеляційну скаргу позивача задовольнити частково, рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти нову постанову в цій частині про відмову в задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 315, 317,321,322,325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційні скарги Запорізької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора - задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.07.2021 р. в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти нову постанову в цій частині про відмову в задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова