Справа № 300/74/19
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/74/19 пров. № А/857/17775/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Хобор Р.Б.,

при секретарі судового засідання: Ільченко А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року у справі №300/74/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій та бездіяльності щодо неврахування та часткового врахування періодів роботи при призначенні та виплаті пенсії (головуючий суддя першої інстанції Тимощук О.Л., місце ухвалення м. Івано-Франківськ, дата складання повного тексту 20.08.2021),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення судового контролю за виконанням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2019 у справі №300/74/19, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подати у визначений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Обґрунтовуючи подану заяву вказав на те, що в результаті виконання боржником рішення суду апеляційної інстанції спірний період роботи заявника зараховано територіальним управлінням Пенсійного фонду до страхового стажу ОСОБА_1 , однак, за «нульовою» ставкою, з огляду на те, що в реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості про заявника за період, що підлягав включенню до стажу роботи. Відтак, зважаючи на фактичне невиконання рішення суду у повному обсязі, на переконання заявника, доцільним є встановлення судового контролю, передбаченого частинами 1 та 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року заяву ОСОБА_1 від 04.08.2021 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду задоволено. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області місячний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали суду для подання звіту про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2019 у справі №300/74/19, шляхом здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши при цьому за період здійснення ним підприємницької діяльності з 01.01.2001 по 31.12.2003 страхові внески в розмірі нормативно встановленої відсоткової ставки від суми сплаченого ОСОБА_1 єдиного податку за вказаний період та попереджено Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про те, що у разі невиконання ухвали суду та не подання у встановлений судом строк звіту про виконання рішення суду, відповідно до положень частини 2 статті 382 КАС України, на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду буде накладено штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права та невірним встановленням обставин у справі. Зокрема апелянт вказує на те, що постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду боржником виконано у повному обсязі, шляхом зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду здійснення ним підприємницької діяльності з 01.01.2001 по 31.12.2003, а врахування при обчисленні пенсії позивача сплаченого ним єдиного податку в мінімальному розмірі не було предметом розгляду судами в межах адміністративної справи №300/74/19. З урахуванням наведеного просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви про встановлення судового контролю відмовит.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, прийнятою з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи, представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволені заяви відмовити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційного розгляду справи проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2019 року по адміністративній справі №300/74/19 відповідачем у повному обсязі не виконана.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 09.01.2019 звернувся в Івано-Франківський окружний адміністративний суд із позовною заявою до Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій та бездіяльності щодо неврахування та часткового врахування періодів роботи при призначенні та виплаті пенсії, зобов`язання зарахувати до страхового стажу для призначення трудової пенсії за віком періоди з 14.11.1997 по 31.12.2007, загалом 10 років 47 днів, та зобов`язання провести перерахунок пенсії з 02.12.2015.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 вказаний позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, що полягає у не зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2001 по 31.12.2004; зобов`язано Калуське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2001 по 31.12.2004 та провести перерахунок призначеної пенсії, починаючи з 02.12.2015 із врахуванням вказаного періоду.

Восьмим апеляційним адміністративним судом 28.05.2019 за наслідком розгляду апеляційної скарги на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 по справі №300/74/19, ухвалено постанову, якою апеляційну скаргу Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задоволено частково, рішення суду першої інстанції від 22.02.2019 змінено, виклавши абзац другий та третій резолютивної частини у такій редакції:

- визнати протиправною бездіяльність Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, що полягає у не зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2001 по 31.12.2003;

- зобов`язати Калуське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2001 по 31.12.2003 та провести перерахунок призначеної пенсії, починаючи з 02.12.2015 із врахуванням вказаного періоду.

Згідно із копією листа Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 16.10.2019 №167, направленого ОСОБА_1 , заявника повідомлено про те, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2019 управлінням зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 період здійснення ним підприємницької діяльності з 01.01.2001 по 31.12.2003 та проведено перерахунок призначеної пенсії з 02.12.2015 з урахуванням заробітної плати за цей період в «нульовому» варіанті, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості за цей період.

Не погоджуючись із проведеним перерахунком та із врахуванням заробітної плати у «нульовому» варіанті, ОСОБА_1 звертався до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надати звіт про виконання судових рішень, у задоволенні якої ухвалою суду від 08.11.2019 відмовлено.

Надалі, на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду 05.01.2021 від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надійшла заява від 24.12.2020 №0900-0803-8/25969 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовану добровільним виконанням судового рішення боржником.

Розглянувши подану відповідачем заяву суд 14.01.2021 постановив ухвалу про відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та вказав на неправомірність та безпідставність доводів представника відповідача щодо повного та належного виконання рішення суду, шляхом здійснення зарахування до страхового стажу спірного періоду роботи стягувача, не врахувавши, при цьому, сплачені ним страхові внески, що встановлено судом на підставі наявного у матеріалах справи листа Долинського управління Головного управління ДФС в Івано-Франківській області №303/9/09-19-50-07-09 від 19.02.2019 про сплату ОСОБА_1 єдиного податку в якості фізичної особи-підприємця за 2001 рік 1 920,00 грн, за 2002 рік 2 420,00 грн та за 2003 рік 4 276,00 грн.

Разом з цим, за наслідком апеляційного перегляду Восьмим апеляційним адміністративним судом ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.01.2021, судом апеляційної інстанції 30.03.2021 ухвалено постанову про відмову у задоволенні апеляційної скарги ГУ ПФУ в Івано-Франківській області. У вказаній постанові суд вказав на неправомірність доводів відповідача щодо повного та належного виконання рішення суду, шляхом здійснення зарахування до страхового стажу спірного періоду роботи стягувача, без врахування сплачених ОСОБА_1 страхових внесків у період з 01.01.2001 року по 31.12.2003. Також, вказав на те, що суд першої інстанції вірно вказав на те, що ОСОБА_1 у спірний період, тобто до 01.01.2004 перебував на спрощеній системі оподаткування, а відтак підставно відхилив твердження представника ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про неможливість зарахування сум сплачених стягувачем страхових внесків з огляду на відсутність відомостей у відділі персоніфікованого обліку та у зв`язку із необхідністю додаткового звернення ОСОБА_1 із відповідною заявою про внесення відомостей до персоніфікованого обліку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією й законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Відповідно до положень ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд зазначає, що в рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційним Судом України зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

При цьому, Європейський суд з прав людини у справі Горнсбі проти Греції наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Відтак, для цілей ст. 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП Фея та інші проти України), якими було встановлено порушення п.1 ст.6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст. 129-1 Конституції України.

Відтак, слід дійти висновку, що обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Отже, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено такий обов`язок.

Вказані обставини, на переконання суду свідчать на користь того, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

З огляду на зазначене, суд вправі вживати заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення строку для подання звіту.

Крім того, колегія суддів зазначає, що приписи Кодексу адміністративного судочинства України не містять обмежень щодо застосування заходів судового контролю, передбачених ч.1ст.382 КАС України, шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення після ухвалення такого рішення.

Розгляд звіту суб`єкта владних повноважень про виконання ним рішення суду в межах спірних правовідносин зумовлене необхідністю перевірки досягнення мети, задля якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладені обставини, постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року по адміністративній справі №520/9109/19 відповідачем у повному обсязі не виконана.

Враховуючи вищевикладене, на переконання суду, з метою поновлення порушених прав ОСОБА_1 та виконання рішення суду, Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області необхідно здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії, за період здійснення ним підприємницької діяльності з 01.01.2001 по 31.12.2003 з розрахунку нормативно встановленої відсоткової ставки від розміру сплачених ОСОБА_1 сум єдиного податку за вказаний період.

Таким чином, правильними є висновки суду першої інстанції щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області у місячний строк з моменту отримання (вручення) копії цієї ухвали, надати суду звіт про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2019 у справі №300/74/19

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року у справі №300/74/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 28.12.2021