Справа № 266/6271/21
Суддя: Федотова В. М.
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/6271/21
Провадження № 2-а/266/48/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Федотова В.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу №2 ,роти №2 Управління патрульної поліції в Донецькій області лейтенанта поліції Богдан Олександра Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови ДПО18 №700294 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07.08.2021 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до УПП в Донецькій області про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 07.08.2021 року, приблизно о 20 год. керуючи автомобілем Toyota Prado д/н НОМЕР_1 рухався біля церкви по вул. Матросова в м. Маріуполь та зробив там зупинку. До авто під`їхав екіпаж патрульної поліції у складі: інспектора 2 взводу, 2 роти УПП в Донецький області, ОСОБА_2 та інспектора 2 взводу, 2 роти УПП в Донецький області Голованова О.О. Інспектор Богдан О.В. повідомив, що він нібито рухаючись на вказаному автомобілі по вул. Купріна біля буд. 41 порушив п.п. 8.4 «г» ПДР України, не виконавши вимогу знаку 4.2 «Рух праворуч» здійснив рух прямо, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Після чого інспектор Богдан О.В. почав розглядати адміністративну справу відносно ОСОБА_1 . Позивачем було заявлене усне клопотання про надання йому можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. У зв`язку з тим, що він не мав можливості в суботу в 21-й годині вечора знайти адвоката, а поліція має можливість сприяти в наданні державної безоплатної первинної правової допомоги, попросив інспектора Богдана О.В. надати йому допомогу зв`язатися з адвокатом. Поліцейський Богдан ОВ. відмовив йому у задоволені клопотання та продовжив складати постанову. Таким чином інспектор поліції Богдан О.В., не задовольнивши його законне клопотання про бажання використати його право на юридичну допомогу, відповідно до ст..59 Конституції України, статті 6 у & 3 (с) Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та ст.268 КУпАП, грубо порушив його законні права на захист при притягненні до адміністративної відповідальності.

В процесі складання постанови ДПО18 №700294 від 07.08.2021 року, ОСОБА_1 повторно заявляв клопотання, що бажаю скористатися правовою допомогою та просив ОСОБА_2 надати йому таку можливість і не порушувати його конституційні права, але поліцейський ігноруючи клопотання, незаконно притягнув ОСОБА_1 до адміністративній відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Крим того, з метою з`ясування законності встановлення дорожніх знаків 4.2 «Рух праворуч» на перехресті вул. Купріна - вул. Митрополитська, 11.08.2021 позивачем був зроблений запит до Маріупольської міської ради, про надання інформації, щодо встановлення дорожніх знаків.

Згідно відповіді КПП «Маріупольавтодор» дорожній знак 2.2 «проїзд без зупинки заборонено» на перехресті вул. Купріна - вул. Митрополитська було встановлено 08.04.2021 року згідно Припису №94 від 06.04.2021 року Управління патрульної поліції в Донецькій області.

Дорожній знак 4.2 «Рух праворуч» на перехресті вул. Купріна з вул. Митрополитська було встановлено 02.07.2021 року згідно Припису №164 від 29.06.2021 Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП.

Вказана відповідь підтверджує факт встановлення цих дорожніх знаків в незаконний спосіб, тобто без відповідного рішення Маріупольської міської ради до зміни схеми організації дорожнього руху згідно проекту.

Встановлення дорожніх знаків та як наслідок зміна схеми організації дорожнього руху є виключною компетенцією тільки органів місцевого самоврядування, а не підрозділів Національної поліції, тому вважає, що дорожній знак 4.2 «Рух праворуч» на перехресті вул. Купріна - вул. Митрополитська був встановлений в незаконний спосіб - тому не породжував для водіїв будь яких законних обов`язків виконувати його вимоги.

Вважає,що інспектор патрульної поліції Богдан О.В. протиправно притягнув його до адміністративної відповідальності за невиконання вимог дорожнього знака 4.2 «Рух праворуч», який був недійсний, тобто був встановлений незаконно.

Проте, що дорожні знаки: 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та 4.2 «Рух праворуч» було встановлено з обох сторін на перехресті вул. Купріна - вул. Митрополитська в порушення вимог ч.1 ст. 16, ст.17 Закону України «Про автомобільні дороги» та ч.1 ст.27 Закону України «Про дорожній рух» достовірно знали, як керівництво Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП, так і інспектор патрульної поліції Богдан О.В.

З 13.0820.21 року знаки 4.2 «Рух праворуч» з обох сторін перехрестя доріг вулиць Купріна, буд.41 та Митрополитської були зняті. На теперішній час вони відсутні та не діють.

Просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №700294 від 07.08.2021 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 10.11.2021 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

24.11.2021 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву про скасування постанови, згідно якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивач жодного доказу на обґрунтування своєї позиції не надав, а відповідачем наданий диск із записом факту здійснення позивачем адміністративного правопорушення та правомірності винесення постанови.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що постановою серії ДПО18 №700294 від 07.08.2021 року, винесеною інспектора 2 взводу, 2 роти УПП в Донецький області, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП, у вигляді штрафу 340 грн.

З оскаржу вальної постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 07.08.2021 р. о 2202 год.15 хв., керуючи транспортним засобом, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух Праворуч», а саме здійснив рух прямо, чим порушив п. 8.4г ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП

Згідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, адміністративним правопорушенням є перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п.2.3б) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. В даному випадку водій не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку 4,2 «Рух праворуч».

За змістом п. 8.1. ПДР - регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.2. ПДР дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Згідно п. 8.21 ПДР дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Підпунктом 8.4г Правил дорожнього руху України передбачено, показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Зазначена постанова досліджувалась судом на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

«Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

В ч. 2 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 зазначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене частинами першою, другою і третьою статті 122 виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Рішенням Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що «притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних вище випадках фактично відбувається у скороченому провадженні, "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

За умовами «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі», що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський одразу виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, без складання протоколу.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, інспектором патрульної поліції в межах правового кола і не порушуючи норм процесуального права було прийнято рішення стосовно винесення відносно позивача постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, враховуючи положення ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, показання технічних засобів, що мають функції фотозйомки та відеозапису.

На підтвердження обґрунтованості та законності оскаржуваної постанови відповідачем в якості доказу до письмових заперечень надано відеозапис правопорушення і з метою всебічного та об`єктивного дослідження обставин у справі судом в порядку дослідження доказів, переглянуто відеозапис подій, 14.01.2021р. за допомогою реєстратора, встановленого в автомобілі патрульних та нагрудних камер поліцейських, який знаходиться в матеріалах адміністративної справи і записаний на оптичному диску.

За результатами перегляду відеозапису судом встановлено, що 07.08.2021 р. о 20 год. 15 хв. 35 сек. водій транспортного засобу «Toyota Prado», ОСОБА_1 , дійсно не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», а саме здійснив рух прямо, чим порушив п. 8.4г ПДР України. Після чого був зупинений працівниками ПП в Донецькій області.

Посилання позивача на те, що йому не надали права скористатися правовою допомогою не є підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки Європейський суд з прав людини у справі «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ч.2 ст.122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, відповідачем було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП, при розгляді справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (ч. 5 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ознайомившись з наданими доказами, суд приходить до висновку про те, що порушення ОСОБА_1 ПДР України, а саме 8.4г ПДР України мало місце, а позивач як водій, повинен враховувати дорожню обстановку та стежити а її зміною.

Стосовно твердження позивача, що дорожній знак 4.2 «Рух праворуч» на перехресті вул. Купріна з вул. Митрополитська було встановлено 02.07.2021 року згідно Припису №164 від 29.06.2021 року Управління патрульної поліції в Донецькій області в незаконний спосіб, тобто без відповідного рішення Маріупольської міської ради до зміни схеми організації дорожнього руху згідно проекту, суд відноситься критично, оскільки дорожній знак 4.2 встановлено за приписом органів національної поліції, правомочним підприємством на встановлення дорожніх знаків, а також вказаний знак відповідає вимогам ПДР та стандартам ДСТУ 4100.

Згідно ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, а тому суд вважає доведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а дії відповідача з приводу притягнення позивача до адміністративної відповідальності правомірними та приходить до висновку про відмову позивачу в задоволенні позову оскільки позовні вимоги є необґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 8-10, 241-246, 257, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу №2 ,роти №2 Управління патрульної поліції в Донецькій області лейтенанта поліції Богдан Олександра Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови ДПО18 №700294 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07.08.2021 року - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Федотова В. М.