Справа № 380/4314/21
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 380/4314/21

адміністративне провадження № К/9901/44196/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської О.Р.,

перевіривши касаційну скаргу Львівської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року в справі №380/4314/21 за позовом ОСОБА_1 до Дев`ятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Офісу Генерального прокурора, Львівської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Дев`ятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Офісу Генерального прокурора, Львівської обласної прокуратури, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 10.06.2021, просив:

- визнати протиправним з моменту прийняття та скасувати рішення №5 від 12.01.2021 «Про неуспішне проходження прокурором атестації»;

- визнати протиправним з моменту прийняття та скасувати наказ в.о. керівника Львівської обласної прокуратури №332к від 10.03.2021, яким позивача звільнено з посади прокурора Львівської місцевої прокуратури №3 та органів прокуратури на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру» з 12.03.2021 року;

- поновити на посаді прокурора Львівської місцевої прокуратури №3 або на рівнозначній посаді у Франківській окружній прокуратурі м.Львова з 13.03.2021;

- стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу без утримання податків й інших обов`язкових платежів, починаючи з 13.03.2021 по день прийняття судом рішення про поновлення на роботі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року, позов задоволено:

- визнано протиправним та скасовано рішення Дев`ятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №5 від 12.01.2021 року «Про неуспішне проходження прокурором атестації» прийняте щодо ОСОБА_1 ;

- визнано протиправним та скасовано наказ Львівської обласної прокуратури №332к від 10.03.2021, яким ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Львівської місцевої прокуратури №3 та органів прокуратури на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру» з 12.03.2021;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Львівської місцевої прокуратури №3 Львівської області з 13.03.2021;

- стягнуто з Львівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 73504,20 грн, з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

03 грудня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Львівської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року в справі №380/4314/21.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції", займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Предметом розгляду цієї справи є: визнання протиправним і скасування рішення про неуспішне проходження атестації; визнання протиправним і скасування наказу про звільнення з посади; поновлення на посаді прокурора; стягнення компенсації за вимушений прогул.

Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що ОСОБА_1 обіймав посаду прокурора Львівської місцевої прокуратури №3 Львівської області та органів прокуратури.

Отже, ця справа є адміністративною справою щодо проходження публічної служби позивачем, посада якого входить до переліку осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, у розумінні примітки до статті 53-1 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, вказує про відсутність правового висновку Верховного Суду щодо дискреції кадрових комісій на прийняття рішення за результатами проходження прокурорами атестації.

Водночас Суд критично оцінює вказані доводи скаржника, оскільки відповідні правові висновки були викладені Верховним Судом, зокрема, у постанові від 27 квітня 2021 року в справі №640/419/20, від 05 листопада 2021 року у справі № 640/537/20.

Суд також визнає безпідставними посилання скаржника про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України від 19.09.2019 №113-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури", а саме пунктів 9, 11, 12, 17.

Суд зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Водночас наведені у касаційній скарзі норми є загальними, а касаційна скарга не містить об`єктивних мотивів щодо їхнього неправильного застосування судами попередніх інстанцій.

Разом з цим, у касаційній скарзі скаржник зазначає про неврахування судами попередніх інстанцій позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 серпня 2020 року у справі № 826/26006/15 щодо дискреційних повноважень кадрових комісій, а також висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 08 жовтня 2019 року в справі № 9901/66/19, від 27 травня 2021 року в справі № 9901/88/19.

Отже, наведені обставини у сукупності та взаємозв`язку свідчать про те, що зміст касаційної скарги є суперечливим та взаємовиключним, а посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження, - необґрунтованим.

Решта доводів касаційної скарги щодо наявності підстав касаційного оскарження наведено без взаємозв`язку із підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині четвертій статті 328 КАС України.

Таким чином, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, позивач не виклав передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Ураховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтями 248, 328, 332, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Львівської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року в справі №380/4314/21 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя: О.Р. Радишевська