Справа № 260/692/21
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Затолочного В.С.,
суддів: Большакової О.О., Качмара В.Я.,
з участю секретаря судового засідання Єршової Ю.С.,
представника позивача Волкова П.О.,
розглянувши в у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Львові заяву адвоката Волкова Павла Олександровича про стягнення витрат, понесених по оплаті професійної правничої допомоги у справі № 260/692/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіс-Агро» до Головного управління ДПС у Закарпатській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -
11 листопада 2021 Восьмим апеляційним адміністративним судом ухвалено постанову, якою апеляційні скарги ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 ) задоволено повністю, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІС-АГРО» (далі також ТзОВ «ТІС-АГРО») задоволено частково, апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області залишено без задоволення.
Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року про застосування заходів процесуального примусу та окрему ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у справі № 260/692/21 скасовано.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у справі № 260/692/21 в частині відмови у розподілі судових витрат скасовано та прийнято в цій частині нове рішення, яким стягнуто на користь ТзОВ «ТІС-АГРО» за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Закарпатській області та Державної податкової служби України сплачений судовий збір в розмірі по 7945 (сім тисяч дев`ятсот сорок п`ять) гривень з кожного та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі по 6000 (шість тисяч) гривень з кожного.

В іншій частині оскаржуване рішення суду залишено без змін.

22.12.2021 на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, а саме на користь ТзОВ «ТІС-АГРО» в розмірі 6000 грн. та на користь ОСОБА_1 в розмірі 3000 грн.

Від представника відповідачів надійшло заперечення, в якому вона просить відмовити в задоволенні заяви. Заперечення в додатку містить інформацію про направлення електронною поштою його копії ОСОБА_1

ОСОБА_1 , який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, просив задовольнити його заяву та не приймати до уваги заперечень податкового органу.

Виходячи із положень частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа розглядалася без участі інших учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду заяви, проте у судове засідання не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та подане клопотання, колегія суддів вважає, що таке підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу (частина 5 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України).

Щодо витрат на правничу допомогу, понесених ТзОВ «ТІС-АГРО» у зв`язку з розглядом рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у розмірі 6000 грн., апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої та сьомої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно із частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту першого частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Стаття 134 КАС України передбачає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частина 7 статті 139 КАС України передбачає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, про здійснення відшкодування витрат на правничу допомогу позивачем було заявлено у апеляційні скарзі

22.12.2021 надійшло клопотання про відшкодування витрат із доказами їх понесення в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до статей 1, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію Договору № 40 про надання правової допомоги від 22.02.2021, Додаткову угоду № 1 до зазначеного договору від 05.07.2021, Акт № 2 приймання передачі наданої правової допомоги від 17.12.2021, Рахунок від 17.12.2021 № 17-12-2021/001 та платіжне доручення від 21.12.2021 № 664.

З акту від 17.12.2021 № 2 приймання передачі наданої правової допомоги встановлено, що адвокатом Волковим П.О. були надані клієнту юридичні послуги в суді апеляційної інстанції на суму 6000 грн.

При визначенні суми відшкодування колегія суддів виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналізуючи викладене вище, враховуючи положення КАС України, а також ту обставину, що надані адвокатом позивачу послуги в апеляційній інстанції базуються на апеляційній скарзі, яка стосувалася лише судових витрат, а також участі у одному судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, колегія суддів дійшла висновку про те, що розмір витрат зазначений позивачем не є співмірним з обсягом наданої правничої допомоги, так як і час витрачений адвокатом на проведення відповідних робіт, а тому розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відшкодуванню підлягають судові витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн, оскільки такий розмір витрат є цілком обґрунтованим, а також співмірний з виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Отже, понесені позивачем витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів у справі - Головного управління ДПС у Закарпатській області та Державної податкової служби України в розмірі 1000 грн. з кожного.

Щодо витрат на правову (правничу) допомогу ОСОБА_1 за подання апеляційних скарг на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року про застосування заходів процесуального примусу та окрему ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у справі № 260/692/21, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначено вище, статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійсненних ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини першої статті 42 КАС України учасниками справи є сторони, треті особи.

Таким чином, норми КАС України передбачають відшкодування витрат на правничу допомогу, що їх поніс виключно учасник справи.

Аналізуючи вищевикладені норми КАС України, апеляційний суд зазначає, що витрати на правову (правничу) допомогу ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки останній не є учасником справи в розумінні вищенаведених норм.

З врахуванням наведеного вище колегія суддів дійшла висновку про необхідність прийняття додаткового судового рішення та часткового задоволення заяви адвоката Волкова П.О.

Керуючись статтями 139, 229, 252, 310, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Волкова Павла Олександровича про стягнення витрат, понесених по оплаті професійної правничої допомоги у справі № 260/692/21 задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІС-АГРО» за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Закарпатській області та Державної податкової служби України витрати на професійну правничу допомогу у розмірі по 1000 (тисяча) гривень з кожного.

В іншій частині в задоволенні відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді О. О. Большакова
В. Я. Качмар