Справа № 380/6701/21
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/6701/21 пров. № А/857/21130/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П. Носа С.П.,

з участю секретаря судових засідань Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов1язання вчинити дії,

суддя у І інстанції Брильовський Р.М.,

час ухвалення судового рішення 11 год 25 хв,

місце ухвалення судового рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 19 серпня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держпраці у Львівській області (далі ГУ Держпраці) при проведенні спеціального розслідування прихованого нещасного випадку, що стався 03 липня 2020 року із її чоловіком ОСОБА_2 ;

- зобов`язати ГУ Держпраці у найкоротший строк вжити заходів щодо завершення згідно із вимогами закону спеціального розслідування прихованого нещасного випадку, що стався на виробництві 03 липня 2020 року із ОСОБА_2 , з відповідним оформленням результатів та з урахуванням висновків, викладених в постанові суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року у справі № 380/6701/21 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ГУ Держпраці при проведенні спеціального розслідування прихованого нещасного випадку, що стався 03 липня 2020 року із ОСОБА_2 . Зобов`язано ГУ Держпраці розглянути заяву ОСОБА_1 від 12 липня 2020 року щодо завершення згідно з вимогами закону спеціального розслідування прихованого нещасного випадку, що стався на виробництві 03 липня 2020 року із її чоловіком ОСОБА_2 , із прийняттям відповідного рішення та з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При цьому суд першої інстанції дійшов висновку, що має місце протиправна бездіяльність ГУ Держпраці при проведенні спеціального розслідування прихованого нещасного випадку, що стався 03 липня 2020 року із чоловіком позивачки ОСОБА_2 .

Разом із тим, зобов`язання відповідача вжити заходів є втручанням у його компетенцію, позаяк вирішує і дає вказівки на спосіб вирішення по суті звернення позивачки від 12 липня 2020 року. Тому слід зобов`язати відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 від 12 липня 2020 року щодо завершення згідно з вимогами закону спеціального розслідування прихованого нещасного випадку, що стався на виробництві 03 липня 2020 року із її чоловіком ОСОБА_2 з прийняттям відповідного рішення та з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення.

ГУ Держпраці у своїй апеляційній скарзі просило скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовував тим, що відповідачем вчинялись усі можливі дії у межах компетенції, вживались усі заходи на виконання заяв позивачки з метою забезпечення її інтересів та забезпечення проведення об`єктивного спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 03 липня 2021 року.

Додатково звертає увагу апеляційного суду на те, що суд не вправі перебирати на себе права та обов`язки уповноваженої спеціальної комісії та підмінювати її функції.

При цьому жодних порушень уповноваженою спеціальною комісією вимог чинного законодавства під час проведення спеціального розслідування нещасного випадку виявлено не було.

Представники ГУ Держпраці у ході апеляційного розгляду повністю підтримала подану апеляційні скаргу доводами, викладеними у її тексті. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

ОСОБА_3 подала апеляційному суду письмові пояснення, у яких підтримала доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечила обґрунтованість апеляційних вимог та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, здійснивши апеляційний розгляду у її відсутності.

Переглянувши судове рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції та слідує з матеріалів справи, 03 липня 2020 року на території колишнього хімічного заводу у АДРЕСА_1 , де провадить свою виробничу діяльність ТОВ «Еко Трейд Вест», стався нещасний випадок, у результаті якого загинув чоловік позивачки ОСОБА_2

12 липня 2020 року позивачка звернулась до ГУ Держпраці та інші установи із заявою про розслідування прихованого нещасного випадку, що стався з її чоловіком, внаслідок якого він загинув.

14 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до ГУ Держпраці із заявою уточненням дати свого народження та даних свідків.

04 серпня 2020 року ОСОБА_1 скерувала до ГУ Держпраці заяву про долучення фотографій з місця, де стався нещасний випадок.

18 серпня 2020 року, 21 серпня 2020 року, 26 серпня 2020 року ОСОБА_1 скерувала до ГУ Держпраці заяви про врахування при проведенні спеціального розслідування матеріалів кримінального провадження, а саме показів свідків, копії протоколів допиту яких долучала до заяви, та інших даних.

02 жовтня 2020 року позивачка звернулась із скаргою щодо бездіяльності ГУ Держпраці, яка проявилася у відсутності результатів розслідування прихованого нещасного випадку, що стався із її чоловіком.

10 жовтня 2020 року ОСОБА_1 скерувала в ГУ Держпраці заяву про врахування при проведенні спеціального розслідування висновків судово-медичних експертиз щодо обставин травмування та смерті її чоловіка.

Наказом ГУ Держпраці від 28 жовтня 2020 року №243-НВ було призначено комісію для спеціального розслідування даного нещасного випадку.

16 листопада 2020 року та 25 грудня 2020 року ОСОБА_1 зверталась зі скаргами щодо бездіяльності ГУ Держпраці, а саме відсутності результатів розслідування прихованого нещасного випадку що стався із її чоловіком.

Оскільки результат спеціального розслідування зазначеного нещасного випадку ГУ Держпраці відсутній, позивачка звернулася до адміністративного суду із позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

На підставі аналізу матеріалів справи та позицій сторін, викладених у заявах по суті справи, апеляційний суд дійшов переконання, що на стадії апеляційного перегляду суть публічно-правового спору, що розглядається, зводиться до перевірки висновку суду першої інстанції щодо правомірності дій (бездіяльності) ГУ Держпраці по розгляду заяви ОСОБА_1 від 12 липня 2020 року про розслідування прихованого нещасного випадку, що стався з її чоловіком ОСОБА_2 03 липня 2020 року, внаслідок якого він загинув.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я регламентовані приписами Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 1105-XIV).

Пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону № 1105-XIV встановлено, що страхуванню від нещасного випадку підлягають, зокрема, особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах.

Згідно із частиною 2 статті 36 вказаного Закону факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

Відповідно до частини 3 статті 36 закону № 1105-XIV підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення реабілітації у сфері охорони здоров`я, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.

Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року №337 (далі Порядок № 337).

За правилами пункту 1 Порядку № 337 він визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, що сталися з особами, визначеними частиною першою статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Вимоги цього Порядку поширюються на всіх юридичних і фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та осіб, зазначених у пункті 1 цього Порядку (пункт 2 Порядку № 337).

Згідно із приписами пункту 8 Порядку № 337 повідомлення про нещасний випадок надається за місцем настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), а у разі настання нещасного випадку внаслідок події (аварії, катастрофи тощо) під час руху транспортних засобів усіх видів - за місцем реєстрації підприємства (установи, організації):

територіальному органові Держпраці;

робочому органові Фонду;

керівникові підприємства (установи, організації), на території якого сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), якщо потерпілий є працівником іншого підприємства (установи, організації);

керівникові первинної організації профспілки незалежно від членства потерпілого в профспілці (у разі наявності на підприємстві (в установі, організації) кількох профспілок - керівникові профспілки, членом якої є потерпілий), а у разі відсутності профспілки - уповноваженій найманими працівниками особі з питань охорони праці;

уповноваженому органові чи наглядовій раді підприємства (у разі її утворення);

органові ДСНС у разі, коли нещасний випадок стався внаслідок пожежі.

Положеннями пункту 10 Порядку №337 визначено, що спеціальному розслідуванню підлягають:

нещасні випадки із смертельними наслідками;

групові нещасні випадки;

випадки смерті працівників під час виконання ними трудових (посадових) обов`язків;

гострі професійні захворювання (отруєння), що призвели до тяжких чи смертельних наслідків;

нещасні випадки, факт настання яких встановлено у судовому порядку, а підприємство (установа, організація), на якому вони сталися, ліквідовано без правонаступника;

нещасні випадки, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого;

випадки зникнення працівника під час виконання трудових (посадових) обов`язків;

нещасні випадки з особами, які працюють на умовах цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, фізичними особами - підприємцями, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, членами фермерського господарства;

нещасні випадки, що сталися з особами, фактично допущеними до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Факт перебування потерпілого у трудових відносинах з роботодавцем, якщо працівник фактично допущений до роботи без оформлення трудового договору (контракту), встановлюється посадовими особами Держпраці або її територіального органу чи у судовому порядку.

Розслідування нещасних випадків, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого, може проводитися комісією підприємства (установи, організації) у разі надання територіальним органом Держпраці письмового доручення роботодавцю протягом наступного робочого дня після отримання повідомлення про нещасний випадок.

Як встановлено пунктом 14 Порядку №337, Держпраці та/або її територіальним органом утворюється комісія із спеціального розслідування (далі - спеціальна комісія).

Спеціальна комісія утворюється протягом одного робочого дня після отримання від роботодавця письмового повідомлення про нещасний випадок або за інформацією, отриманою з інших джерел (органу досудового розслідування, звернень потерпілого або членів його сім`ї чи уповноваженої ними особи, первинних організацій і територіальних об`єднань профспілок).

У відповідності до приписів пункту 31 Порядку №337 спеціальне розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) проводиться протягом 15 робочих днів.

У разі виникнення потреби в проведенні лабораторних досліджень, експертизи, випробувань, отримання відповідних висновків (органів досудового розслідування, закладів охорони здоров`я та судово-медичної експертизи тощо), а також додаткових пояснень від осіб, причетних до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), розслідування може бути продовжене наказом органу, який утворив спеціальну комісію, до отримання відповідних висновків, матеріалів, відповідей, пояснень тощо.

За правилами пункту 34 Порядку №337 рішення щодо визнання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) пов`язаними чи не пов`язаними з виробництвом приймається комісією (спеціальною комісією) шляхом голосування простою більшістю голосів. У разі рівної кількості голосів членів комісії (спеціальної комісії) голос голови комісії (спеціальної комісії) є вирішальним.

Згідно із пунктом 37 Порядку №337 у разі продовження строку спеціального розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) за наявності обставин, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, спеціальною комісією протягом 10 робочих днів після продовження строку спеціального розслідування у разі потреби можуть бути складені та підписані тимчасові акти за формою Н-1 на потерпілого (потерпілих) для здійснення страхових виплат, що затверджуються керівником органу, який утворив спеціальну комісію.

У верхньому правому куті першого аркуша тимчасового акта з лицьового боку ставиться позначка «Тимчасовий».

Примірник затвердженого тимчасового акта надсилається роботодавцем в установленому порядку потерпілим (членам їх сімей чи уповноваженим ними особам), робочому органу Фонду та долучається до матеріалів розслідування.

Після завершення спеціального розслідування складається акт за формою Н-1, у розділі 8 якого зазначається про скасування тимчасового акта за формою Н-1 і втрату ним чинності.

Складений після завершення спеціального розслідування акт за формою Н-1 не скасовує документи, що видані іншими організаціями на підставі тимчасового акта за формою Н-1.

Відповідно до пункту 50 Порядку №337 кількість актів за формою Н-1 визначається рішенням комісії (спеціальної комісії).

Оригінали акта за формою Н-1 надаються потерпілому (членам його сім`ї чи уповноваженій ними особі), робочому органу Фонду, підприємству (установі, організації) або місцевій держадміністрації чи органу місцевого самоврядування (у разі настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) з особами, які працюють на умовах цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, фізичними особами - підприємцями, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, членами фермерського господарства).

Пунктом 51 Порядку №337 передбачено, що у разі повторного розслідування (спеціального розслідування) у розділі 6 акта за формою Н-1 «Висновок комісії» робиться запис про визнання акта за формою Н-1 попереднього розслідування недійсним. Матеріали додаткового чи повторного спеціального розслідування надсилаються згідно з вимогами цього Порядку.

Контроль за своєчасністю та об`єктивністю проведення розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), аварій, підготовкою матеріалів розслідування, веденням їх обліку, вжиттям заходів до усунення причин їх настання здійснюють Держпраці та робочі органи Фонду відповідно до компетенції (пункт 54 Порядку №337).

Пунктом 57 Порядку № 337 передбачено, що якщо Держпраці не прийнято рішення про проведення спеціального розслідування, результати роботи комісії, утвореної роботодавцем, оскаржуються потерпілим (членами його сім`ї чи уповноваженою ними особою) лише у судовому порядку.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, після звернення 12 липня 2020 року позивачки до ГУ Держпраці із заявою про розслідування прихованого нещасного випадку, що стався з її чоловіком, відповідачем була утворена відповідна комісія у порушення вимог пункту 14 Порядку №337 лише 28 жовтня 2021, що свідчить про протиправну бездіяльність.

Окрім того, відповідачем не заперечується того, що спеціальне розслідування не було завершене у строк, визначений пунктом 31 Порядку №337.

Посилання відповідача на зупинення спеціального розслідування спірного нещасного випадку з метою підтвердження або спростування у судовому порядку факту перебування потерпілого ОСОБА_2 у трудових відносинах (чи на інших передбачених законом підставах) з ТОВ «Еко Трейд Вест» чи ФОП ОСОБА_4 апеляційним судом до уваги не приймається, оскільки згідно із приписами пункту 31 Порядку №337 розслідування може бути продовжене наказом органу, який утворив спеціальну комісію, у разі виникнення потреби в проведенні лабораторних досліджень, експертизи, випробувань, отримання відповідних висновків (органів досудового розслідування, закладів охорони здоров`я та судово-медичної експертизи тощо), а також додаткових пояснень від осіб, причетних до нещасного випадку, до отримання відповідних висновків, матеріалів, відповідей, пояснень тощо.

Разом із тим, вказаною правовою нормою не передбачено можливості зупинення спеціального розслідування до часу встановлення певних фактів у судовому порядку.

Окрім того, відповідачем не спростовано твердження суду першої інстанції про те, що на час розгляду справи акт за формою Н-1 так і не було складено, як і тимчасовий акт за формою Н-1.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про встановлення протиправної бездіяльності ГУ Держпраці щодо належного розгляду та вирішення звернення позивачки з приводу прихованого нещасного випадку, що стався з її чоловіком ОСОБА_2 03 липня 2020 року, внаслідок якого він загинув.

Водночас апеляційний суд вважає вірним обраний судом першої інстанції спосіб захисту порушеного права ОСОБА_1 шляхом зобов`язання ГУ Держпраці розглянути її заяву від 12 липня 2020 року згідно з вимогами закону з прийняттям відповідного рішення та вважає безпідставними посилання скаржника на втручання оскаржуваним судовим рішенням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки зазначене судове рішення не містить імперативної вказівки на певний результат вирішення звернення позивачки, що розглядається у рамках цієї справи.

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року у справі № 380/6701/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
С. П. Нос
Постанова у повному обсязі складена 28 грудня 2021 року.