Справа № 760/29384/19
Суддя: Козленко Г. О.
Дата ухвалення: 2019-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/1391/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.

за участю секретаря - Хліменкової А.Л.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 5 роти рядового поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Штогрина Степана Михайловича про скасування постанови,-

встановив:

Позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому просить:

- скасувати постанову серії ЕАК № 1643909 від 19.10.2019 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу щодо нього закрити.

Позивач в обґрунтування позову зазначив, що відповідачем була винесена оскаржувана постанова, відповідно до якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП, у зв`язку із нібито порушення ним п. 12.4 ПДР.

Встановлені відповідачем у оскаржуваній постанові обставини, які стали підставою для висновку про порушення позивачем вимог ПДР України не відповідають дійсності. Інспектором при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, будь-які пояснення очевидців, які б підтвердили порушення позивачем ПДР, фото, відеофіксація зазначеного порушення відсутні.

Таким чином, враховуючи, що позивач правил дорожнього руху не порушував, враховуючи відсутність будь-яких підстав притягнення його до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з позовом.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29.10.2019 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

05.07.2019 від представника відповідача за допомогою поштового зв`язку до канцелярії суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого останній просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В обґрунтування зазначив, що викладені в позовній заяві твердження позивача не відповідають дійсності, а позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню. Вважає, що оскаржувана постанова винесена у межах повноважень відповідача в порядку та у спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Крім того, до відзиву були додані матеріали відеофіксація правопорушення, свідоцтва, сертифікат та експертні висновки на засіб вимірювальної техніки «TruCAM».

11.12.2019 від позивача за допомогою поштового зв`язку до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач зазначає, що з відеозапису з приладу TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС001148 не можливо ідентифікувати марку та номерний знак. Крім того, час вчинення правопорушення, зазначений у відеозаписі відрізняється від часу зазначеного в оскаржуваній постанові. Також в постанові не зазначено технічний засіб, яким здійснювалась фіксація правопорушення.

Від учасників справи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні не надходили.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 19.10.2019 відповідачем винесена постанова відносно позивача серії ЕАК № 1643909 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

За змістом постанови 19.10.2019 о 15 год. 44 хв. позивач у м. Києві по вул. Борщагівській, 48/1, керуючи транспортним засобом «CITROEN C3 PICASSO», номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 75 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 20 км/год та порушив п. 12.4 ПДР- порушення швидкісного режиму в населених пунктах та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з п.12.9 «б» Правил дорожнього руху України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 2.4, 12.5, 12.6, 12.7, на ділянці дороги, де встановлені дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «И» пункту 30.3 цих Правил.

Диспозиція частини 1 статті 122 КУпАП України передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Визначення доказів в справі про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований ст.251 КУпАП.

Обов`язок доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача в даній категорій справ відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року в справі № 560/751/17, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідачем на підтвердження правомірності своїх дій було надано відеозапис з місця події.

Оцінюючи надані докази, беручи до уваги правові позиції Верховного Суду, викладені у постанові від 24.01.2019 у справі № 428/2769/17, суд вважає, що відеозапис не є допустимим доказом.

У статті 283 КУпАП встановлено вимоги до постанови по справі про адміністративне правопорушення. Так, зокрема, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити також відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Відповідачем був наданий відеозапис з місця події, проте в порушення вимог ч.3 ст.283 КУпАП в постанові серії ЕАК № 1643909 від 19.10.2019 відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено цей відеозапис.

За таких обставин з урахуванням приписів ч.1 ст.74 КАС України суд приходить до висновку, що наданий відповідачем відеозапис є недопустимим доказом і не бере його до уваги.

Суд вважає, що відповідач не виконав вимог ч. 2 ст.77 КАС України та не довів правомірності прийнятого ним рішення відносно ОСОБА_1 , що є підставою для скасування постанови ЕАК № 1643909 від 19.10.2019.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню з підстав недоведеності суб`єктом владних повноважень факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 69, 71, 77, 139, 162, 243-246, 250 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 5 роти рядового поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Штогрина Степана Михайловича про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК № 1643909 від 19.10.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення зач. 1 ст.122 КУпАП, за результатами розгляду якої 19.10.2019 поліцейським 1 батальйону 5 роти рядовим поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Штогриним С.М. винесена постанова ЕАК № 1643909 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.О. Козленко