Справа № 160/8178/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 160/8178/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

секретар судового засідання Новошицька О.О.

за участю представника відповідача Агаєвської І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в режимі відеоконфереції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 року (головуючий суддя Віхрова В.С.)

в адміністративній справі №160/8178/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙТОРГ" до відповідача Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «СКАЙТОРГ» звернувся 22.08.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача Головного управління ДФС у Харківській області (правонаступником якого є Головне управління ДПС у Харківській області (), правонаступником якого є Головне управління ДПС у Харківський області, як відокремлений підрозділ (), з урахуванням заяви про зміну підстав позову, просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області про застосування штрафних санкцій № від 25.07.2019 року про застосування до ТОВ «СКАЙТОРГ» фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 250 000 грн за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач не погоджується з рішенням відповідача про застосування штрафних санкцій № від 25.07.2019 року, зазначаючи про порушення процедури проведення фактичної перевірки.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 року позовну заяву задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Харківській області про застосування штрафних санкцій № від 25.07.2019 року про застосування до ТОВ «СКАЙТОРГ» фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 250 000 грн за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії.

Стягнуто на користь ТОВ «СКАЙТОРГ» судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 3 750грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 року у справі №160/10557/19 визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Харківській області №5221 від 23.07.2019 року на підставі якого було здійснено фактичну перевірку, тому прийняте відповідачем рішення на підставі висновків такої перевірки є протиправним.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідачем подана апеляційна скарга. Просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити. Посилається на те, що контролюючий орган на підставі наказу від 23.07.2019 №5221 провів фактичну перевірку позивача та встановив, що позивач у період з 01.07.2019 по 24.07.2019 року здійснював господарську діяльність по роздрібній торгівлі пальним за відсутності ліцензії, про що свідчать дані автоматизованої системи бази даних ДПС України. Про результати фактичної перевірки складено акт перевірки від 24.07.2019, яким зафіксовані встановлені порушення. Порушення, за яке до позивача застосовано штраф, полягає у здійсненні роздрібної торгівлі пальним за відсутності ліцензії. З метою розпочати проведення фактичної перевірки посадовими особами відповідача перед початком перевірки 24.07.2019 року були пред`явлені посвідчення, вручено копію наказу від 23.07.2019 року №5221 та пред`явлені для ознайомлення направлення на перевірку від 23.07.2019 року, в яких зафіксовано дату і час ознайомлення. Співробітники контролюючого органу під час проведення перевірки діяли в порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України, тому рішення про застосування фінансових санкцій від 25.07.2019 року № на суму 250 000 грн. скасуванню не підлягає. Вважає, що сам факт скасування наказу на проведення перевірки після фактичної її проведення не може бути достатньою підставою для скасування податкового повідомлення-рішення.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав. Просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «СКАЙТОРГ» зареєстровано юридичною особою 29.10.2013 року.

Основним видом діяльності є КВЕД 47.30 Роздрібна торгівля пальним.

23.07.2019 року ГУ ДФС у Харківській області прийнято наказ № 5221 про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙТОРГ» на підставі п.п. 80.2.5 п.80.2 ст.80 (здійснення функцій, визначених законодавством у сфері обігу пального), п.п.191.1.14, 191.1.16, 191.1.17, 191.1.19 Податкового кодексу України, ч.1 ст.16 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Наказано провести працівниками Головного управління ДФС у Харківській області фактичну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙТОРГ» за місцем фактичного провадження діяльності у господарському об`єкті, який розташований за адресою: вул. Велика Панасівська, 82-а, м. Харків з 24.07.2019 року тривалістю не більше 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 01.07.2019 року по день закінчення перевірки з метою здійснення контролю щодо дотримання за дотриманням вимог Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» у сфері обігу пального, проведення інвентаризації його залишків, відбору проб і зразків.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 24.07.2019 року №2520/20-40-40-01-08/38954216.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 25.07.2019 року №, яким застосовано до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 250 000 грн. за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії.

Позивач вважає протиправним рішення відповідача про застосування фінансових санкцій від 25.07.2019 року №, яким застосовано штрафу в розмірі 250 000 грн. за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії.

Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Податкового кодексу України.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Матеріалами справи підтверджується, що рішення про застосування фінансових санкцій від 25.07.2019 року № (а.с. 10-11) прийнято відповідачем за результатами проведеної фактичної перевірки, яка оформлена актом від 24.07.2019 року №2520/20-40-40-01-08/38954216 (а.с. 13-16).

В свою чергу, фактична перевірка проведена на підставі наказу від 23.07.2019 року №5221 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «СКАЙТОРГ» (а.с. 12).

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що питання правомірності прийняття наказу від 23.07.2019 року №5221 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «СКАЙТОРГ» - була предметом розгляду у справі №160/10557/19.

Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 року у справі №160/10557/19 адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Харківській області №5221 від 23.07.2019 року.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.06.2021 року у справі №160/10557/19 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 року в адміністративній справі №160/10557/19 - залишено без змін.

Отже, наказ на підставі якого проведена зазначена перевірка, скасований рішенням суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки станом на час розгляду судом першої інстанції справи №160/8178/19, існувало таке, що набрало законної сили рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 року у справі №160/10557/19, яким скасовано наказ від 23.07.2019 року №5221 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «СКАЙТОРГ», на підставі якого було проведено перевірку позивача та прийнято оскаржуване рішення, то в силу ч.4 ст. 78 КАС України, суд має враховувати обставини, що були встановлені рішенням суду.

Враховуючи те, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для прийняття податкових повідомлень-рішень, то скасування наказу про проведення перевірки не дає підстав для висновку про правомірність проведення зазначеної перевірки та, зокрема, висновків, що зазначені в акті такої перевірки.

Отже колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та скасування рішення відповідача від 25.07.2019 року №, яке прийнято на підставі акту перевірки, наказ щодо якої скасовано рішенням суду.

Приймаючи постанову у даній справі, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Таким чином, звертаючись до суду з позовом про скасування рішення, позивач вправі посилатись на процедурні порушення проведення перевірки та надіслання рішень за результатами перевірки, а суд зобов`язаний надавати правову оцінку таким доводам позивача в першу чергу.

За правилами п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Невиконання контролюючим органом вимог щодо пред`явлення наказу про проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме: компетенції у податкового органу на прийняття акту індивідуальної дії (податкового повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.08.2018 у справі № 806/831/16.

Матеріалами справи підтверджується, що під час розгляду справи судом першої інстанції встановлена відсутність правових підстав для проведення перевірки у зв`язку зі скасуванням наказу від 23.07.2019 року №5221 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «СКАЙТОРГ».

Отже, висновки перевірки (наказ щодо проведення якої скасовано), не можуть бути покладені в основу рішення відповідача від 25.07.2019 року №, оскільки таке рішення прийнято на підставі незаконно поведеної перевірки.

За правовою позицією Верховного Суду України, що викладена у постанові від 27.01.2015 у справі №21 -425а14, незаконна перевірка не створює правових наслідків.

У постанові Верховного Суду від 20.09.2019 у справі №0340/1931/18 зазначено, що визнання незаконною документальної позапланової невиїзної перевірки, проведеної відповідачем, є безумовною підставою для визнання незаконними і прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень.

Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 804/8855/14 в постанові від 11.07.2019 року зазначив, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для прийняття податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами, тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на прийняття податкового повідомлення-рішення.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення у зв`язку з допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме - спочатку провести податкову перевірку.

Нормами Податкового кодексу України з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів встановлені умови та порядок проведення перевірок.

Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 27 січня 2015 року (справа № 21-425аї4), від 16 лютого 2016 року (справа №826/22651/14) та у постанові Верховного Суду від 17 березня 2018 року (справа №1570/7146/12), від 20 грудня 2018 року (справа № 815/1851/15).

Таким чином, у випадку протиправності дій щодо проведення перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Отже, рішення відповідача від 25.07.2019 року № про застосування фінансових санкцій є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийняте на підставі перевірки, наказ щодо проведення якої, скасовано рішенням суду.

У постановах від 07.02.2020 року у справі №815/5748/15 та від 15.05.2020 року у справі № 816/3238/15 Верховний Суд вказав про незаконність проведення невиїзної документальної перевірки і, як наслідок, відсутності правових наслідків такого контрольного заходу у вигляді податкового повідомлення-рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладену правову позицію Верховного Суду, відсутність підстав для проведення перевірки, а саме скасування наказу про проведення перевірки, нівелює подальші наслідки такої перевірки у вигляді прийнятого відповідачем рішення про застосування штрафних санкцій № від 25.07.2019 року.

В силу ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

А думку колегії суддів апеляційної інстанції позивачем доведено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Водночас відповідачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються заперечення проти позову.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства, що регулює дані правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування. Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 15.12.2021 та в силу ст. 328 КАС України може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 15.12.2021.

Повний текст постанови виготовлено 20.12.2021.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова