Справа № 160/2552/21
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 160/2552/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А., секретар судового засідання Солодкової К.А., за участю представника позивача Воловик М.О., представника відповідача 1 Леонова О.В., представника відповідача 2 Савранської І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариство «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 року в адміністративній справі №160/2552/21 (суддя у 1 інстанції Єфанова О.В.) за позовом Приватного акціонерного товариство «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» до Офісу великих платників податків ДПС, Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерного товариство «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» звернулося з позовом до Офісу великих платників податків ДПС, Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 21.10.2019 року №, №, №, №, №, №, №.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що акт перевірки від 07.10.2019 року отримано позивачем 11.10.2019 року, а спірні рішення на підставі такого акту вже були винесені 21.10.2021 року, що позбавило позивача можливості подати заперечення на вказаний акт. Вказані обставини свідчать про порушення контролюючим органом процедури винесення податкових повідомлень-рішень та є підставою для скасування таких рішень. Також Офіс великих платників податків ДПС не подав до суду першої інстанції відзив на позов, що свідчить про визнання останнім позовних вимог.

В відзиві на апеляційну скаргу Східне міжрегіональне управління ДПС просили відмовити у задоволені апеляційної скарги.

Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представники відповідачів просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що працівниками ОВПП ДПС було проведено камеральну перевірку ПрАТ ДТРЗ за результатами якої було складено акт перевірки від 07.10.2019 року № 41/28-10-50-06-00659101, яким встановлено наступні порушення:

- п.257.5 ст.257 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ (із змінами та доповненнями), у частині несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України за березень 2019 року у сумі 11,94 грн.;

- п.257.5 ст.257 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ (із змінами та доповненнями), у частині несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України за травень 2019 року у сумі 25,82 грн.;

- п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-У1 (із змінами та доповненнями), у частині несвоєчасної сплати грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки по податковому-повідомленню рішенню від 04.04.2019 року № (за кодом бюджетної класифікації 180 104 00) Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості) у сумі 1881,38 грн., а саме:

- абз. б) пп.266.10.1 п.266.10 ст.266 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ (із змінами та доповненнями), у частині несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 1 квартал 2019 року (за кодом бюджетної класифікації 18010400 Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості) у сумі 32092,47 грн;

- п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-У1 (із змінами та доповненнями), у частині несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання гіо орендній платі за землю за січень 2019 року в сумі 25326,23 грн.;

- п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-У1 (із змінами та доповненнями), у частині несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання по орендній платі за землю за лютий 2019 року в сумі 2541 8,09 грн.;

- п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ (із змінами та доповненнями), у частині несвоєчасної сплати грошового зобов`язання по орендній платі за землю по податковому повідомленню-рішенню від 04.04.2019 року № (за кодом бюджетної класифікації 18010600 Орендна плата з юридичних осіб) у сумі 2533,31 гри., а саме:

- п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-У1 (із змінами та доповненнями), у частині несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання по орендній платі за землю за березень 2019 року в сумі 25418,09 грн.;

- п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-У1 (із змінами та доповненнями), у частині несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання по орендній платі за землю за квітень 2019 року в сумі 25418,09 грн.;

- п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-У1 (із змінами та доповненнями), у частині несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання по орендній платі за землю за травень 2019 року в сумі 25418,09 грн.;

- п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-У1 (із змінами та доповненнями), у частині несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання по земельному податку за лютий 2019 року в сумі 94531,85 грн.;

- п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-У1 (із змінами та доповненнями), у частині несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання по земельному податку за березень 2019 року в сумі 1267754,72грн.;

- п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ (із змінами те доповненнями), у частині несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання на земельному податку за квітень 2019 року в сумі 1267754,72 грн.;

- п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ (із змінами та доповненнями), у частині несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання по земельному податку за травень 2019 року в сумі 1267754.72 грн.;

- п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-У1 (із змінами т доповненнями), у частині несвоєчасної сплати грошового зобов`язання по коду бюджетне класифікації 21080900 Штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, з порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг по податковому повідомлення: рішенню від 11.05.2019 року № у сумі 2581.05 грн.

Вказаний акт перевірки було направлено позивачу засобами поштового зв`язку та отримано останнім 11.10.2019 року.

На підставі акту від 07.10.2019 року № 41/28-10-50-06-00659101 контролюючим органом було винесено наступні податкові повідомлення рішення від 21.10.2019 року:

- № - штрафна санкція на суму 516,21 грн. за несвоєчасну сплату по ППР;

- № - штрафна санкція на суму 3,77 грн. за несвоєчасну сплату рентної плати за користування радіочастотам ресурсом України;

- № - штрафна санкція на суму 6794,78 грн. за несвоєчасну сплату по податку на нерухоме майно;

- № - штрафна санкція на суму 2541,81 грн. за несвоєчасну сплату по орендній платі (10%);

- № - штрафна санкція на суму 20822,76 грн. за несвоєчасну сплату по орендній платі (20%);

- № - штрафна санкція на суму 126775,47 грн. за несвоєчасну сплату по земельному податку (10%);

- № - штрафна санкція на суму 526008,26 грн. за несвоєчасну сплату по земельному податку (20%).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Положеннями пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

В контексті приписів підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

За результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (п. 86.2 ст. 86 ПК України).

Положеннями пунктів 86.7, 86.8 статті 86 ПК України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Участь керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов`язковою. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Участь керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов`язковою. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складення акта перевірки податкове повідомлення-рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до статті 60 цього Кодексу.

В поданому позові та в апеляційній скарзі позивач не заперечує щодо виявлених порушень під час перевірки, проте вважає винесені за наслідком такої перевірки податкові повідомлення-рішення протиправними, оскільки контролюючим органом порушено процедуру їх прийняття не надано позивачу можливості подати заперечення на акт перевірки.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Так, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Акт перевірки №41/28-10-50-06-00659101 складено контролюючим органом 07.10.2019 року та отримано позивачем засобами поштового зв`язку 11.10.2019 року, а спірні рішення на підставі такого акту вже були винесені 21.10.2021 року.

Водночас в даному випадку слід врахувати ту обставину, що позивачем не надано доказів, що останній подав до відповідачів заперечення на акт перевірки та такі заперечення були відхилені.

Отже, фактично позивачем не було реалізовано право на подачу заперечення на акт перевірки.

При цьому, суд першої інстанції вірно зазначив, що недотримання строку прийняття податкових повідомлень-рішень не може слугувати самостійною підставою для звільнення платника податків від відповідальності за вчинені ним податкові правопорушення, що узгоджується з правовою позицію, викладеною в постанові Верховного Суду від 20.10.2020 року по справі №816/4605/15.

Також, у постанові від 23.04.2020 року у справі №813/1790/18 Верховний Суд зазначив, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення. Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі). Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків і, на противагу йому, принцип формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення.

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справа №813/1790/18.

З матеріалів справи слідує, що виявлені порушення позивачем за результатами перевірки підтверджено належними доказами та позивачем не надано обґрунтованих пояснень та доказів щодо їх спростування. Зокрема, в матеріалах справи містяться декларації з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України, в яких позивач самостійно визначив суму до сплати та строк, проте сплата здійснена з порушенням визначених самостійно строків, що підтверджується платіжними дорученнями.

Відповідно до п.п. 56.1, п.п.56.2, п.п.56.3 ст. 56 ПКУ рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Протягом шести місяців з дати закінчення строку, встановленого абзацом першим цього пункту, платник податків має право подати скаргу разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку на подання скарги в адміністративному порядку та копіями підтверджуючих документів поважності причин його пропуску (за наявності). У скарзі може міститися клопотання про поновлення пропущеного строку на подання скарги в адміністративному порядку. Контролюючий орган вищого рівня, розглядаючи клопотання платника податків, поновлює пропущений строк на подання скарги в адміністративному порядку, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Скарги на рішення територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Скарги на рішення територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, в частині виконання функцій контролюючого органу відповідно до підпункту 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику.

Згідно п.п.56.8, п.п.56.9 ст.56 ПКУ контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

З огляду на вищенаведені приписи, позивач міг скористатися правом на адміністративне оскарження спірних рішень, подавши на них скаргу до ДПС України, проте доказів останнього суду не надано.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що за відсутності належних доказів та обґрунтувань щодо не порушення позивачем податкового законодавства та наявності доказів які дійсно підтверджують вчинені порушення позивачем, скасування податкових повідомлень рішень лише через їх несвоєчасне прийняття в даному випадки є не припустимим, оскільки позивачем не надано доказів що останній подавав заперечення на акт перевірки та оскаржував спірні рішення в адміністративному порядку, а тому оскарження таких рішень в судовому порядку фактично є намагання уникнути від відповідальності.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Відповідно до ч.4 ст.243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариство «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 року в адміністративній справі №160/2552/21 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 року в адміністративній справі №160/2552/21 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 15.12.2021 року, в повному обсязі постанова складена відповідно до ст. 243 КАС України.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко

суддя В.А. Шальєва