Справа № 620/3736/20
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 620/3736/20

адміністративне провадження № К/9901/45943/21

Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу Державної казначейської служби України

на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року

у справі №620/3736/20 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання протиправними бездіяльності та дій, стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної казначейської служби України, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо невиконання Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» про виплату нарахованої за рішеннями голови Державної казначейської служби України від 15.07.2017 № 31, від 27.06.2017 № 77, № 78 з урахуванням змін, внесених 06.09.2018 № 31а, № 77а, № 78а, компенсації у розмірі 3053,44 грн;

- визнати протиправними дії Державної казначейської служби України щодо відмови у виплаті нарахованої за рішеннями голови Державної казначейської служби України від 15.07.2017 № 31, від 27.06.2017 № 77, № 78 з урахуванням змін, внесених 06.09.2018 № 31а, № 77а, № 78а, компенсації у розмірі 3053,44 грн із посиланням на черговість виплати компенсацій у третю чергу;

- визнати, що тривале невиконання Державною казначейською службою України приписів Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» в частині невиплати нарахованої за рішеннями голови Державної казначейської служби України від 15.07.2017 № 31, від 27.06.2017 № 77, № 78 з урахуванням змін, внесених 06.09.2018 № 31а, № 77а, № 78а, компенсації у розмірі 3053,44 грн, становить порушення пункту 1 статті 6, статті 13, пункту 1 Протоколу Першого Конвенції з прав людини та основоположних свобод;

- стягнути з Державного бюджету України на його користь суму у розмірі 3053,44 грн, нарахованої рішеннями голови Державної казначейської служби України від 15.07.2017 № 31 від 27.6.2017 № 77, № 78 з урахуванням змін, внесених 06.09.2018 № 31а, № 77а, № 78а, але невиплаченої компенсації за несвоєчасне виконання судових рішень, шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою»;

- встановити судовий контроль виконання рішення суду та зобов`язати Державну казначейську службу України подати звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця після набрання постановою законної сили.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Державної казначейської служби України щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті нарахованої за рішеннями голови Державної казначейської служби України від 15.07.2017 № 31, від 27.06.2017 № 77, № 78 з урахуванням змін, внесених 06.09.2018 № 31а, № 77а, № 78а, компенсації за несвоєчасне виконання судових рішень у розмірі 3053,44 грн.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 нараховану рішеннями голови Державної казначейської служби України від 15.07.2017 № 31, від 27.06.2017 № 77, № 78 з урахуванням змін, внесених 06.09.2018 № 31а, № 77а, № 78а, компенсацію за несвоєчасне виконання судових рішень в сумі 3053 (три тисячі п`ятдесят три) грн 44 коп. шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою». В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, Державна казначейська служба України звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду.

Частиною першої статті 55 КАС України встановлено, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною третьою статті 55 КАС України встановлено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Згідно із частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Пунктом 1 частини першої статті 59 КАС України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (частина третя статті 59 КАС України).

Касаційну скаргу від імені Державної казначейської служби України підписано її представником Іриною Устименко, яка на підтвердження своїх повноважень, додала до матеріалів касаційної скарги копію довіреності №4 від 04 січня 2021 року.

Перевіривши надану представником довіреність, судом встановлено, що остання видана Головним управлінням Державної казначейської служби України у Чернігівській області на представництво інтересів цього органу Устименко І. Г.

Разом з тим, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутня інформація про особу Устименко І. Г. Натомість, керівником є Слюз Тетяна Ярославівна (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

З огляду на викладене, право Устименко І. Г. на підписання та подання касаційної скарги, як представника Державної казначейської служби України, не підтверджено.

Згідно з пунктом першим частини п`ятої статті 332 КАС України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

За таких обставин, суддя не вбачає підстав для прийняття до розгляду вказаної касаційної скарги, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

Враховуючи вимоги пункту першого частини п`ятої статті 332 КАС України, касаційна скарга підлягає поверненню.

Повернення касаційної скарги з огляду на її підписання особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку, та надання заявнику права у межах розумних строків та при дотриманні всіх інших визначених процесуальним законом вимог на повторне звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою не є обмеженням доступу до суду та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.

Керуючись статтями 55, 332 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року у справі №620/3736/20 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання протиправними бездіяльності та дій, стягнення коштів - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В. Е. Мацедонська