Справа № 420/5920/20
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/5920/20
Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просила:

- визнати протиправними дії щодо відмови в перерахунку пенсії;

- зобов`язати нарахувати державну та додаткову пенсію, як інваліду 2-ї групи, 1-ї категорії у відповідності до вимог частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058IV (далі Закон №1058 IV) , статей 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі - Закон №796-ХІІ) у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком за період з 03 червня 2011 року по день винесення судом рішення, з урахуванням раніше виплачених сум за вказаний період та

- зобов`язати щомісячно нараховувати державну та додаткову пенсію, як інваліду 2-ї групи, 1-ї категорії у відповідності до вимог частин 1 статті 28 Закону №1058 IV, статей 49, 50, 54 Закону №796-ХІІ у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що вона є постраждалою особою внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильської АЕС, віднесена до 1-ї категорії, має другу групу інвалідності, та отримує пенсію в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Южне Одеської області.

Позивач вважає, що вона, відповідно до положень Закону №796-ХІІ, має право на призначення державної пенсії в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової щомісячної пенсії в розмірі 75% від мінімальної пенсій за віком.

Водночас застосування Пенсійним фондом до спірних правовідносин постанов Кабінету Міністрів України, звужує зміст та обсяг її прав, а також, з огляду на загальні засади пріоритету закону над підзаконними актами, є протиправним.

До того ж, позивач вважає, що для вирішення цього спору, суд повинен застосувати статтю 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) та стягнути недоотримані пенсійні виплати за весь минулий час без обмеження будь-яким строком.

У своєму позові ОСОБА_1 також зазначає, що з листа ГУ ПФУ в Одеській області від 22.10.2019 їй стало відомо, що її страховий стаж складає 9 років і 11 місяців, замість 24 роки, адже відповідно до стаття 30 Закону №796-ХІІ до стажу роботи одному з батьків зараховується час догляду за потерпілою дитиною до досягання нею 12 років.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року, ухваленого за результатом розгляду справи в загальному позовному провадженні, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив із таких підстав.

Так, суд не погодився з доводами позивачки про протиправність дій ГУ ПФУ в Одеській області щодо застосування при перерахунку її пенсії постанови Кабінету Міністрів, а не статей 49, 50, 54 Закону №796-ХІІ, зазначивши, що на час виникнення спірних правовідносин (2020 рік), редакція статті 54 Закону №796-ХІІ була зміненою, та передбачала, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань. Дані положення неконституційними не визнавалися

Як зазначив суд першої інстанції, мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначено в Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 № 1210 (далі Порядок №1210).

Обґрунтовуючи таке застосування норм матеріального права, суд першої інстанції висновувався з правової позиції, що, викладенав постанові Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 373/1978/18.

За такого правового регулювання, суд першої інстанції зазначив, що позивачціправильно, відповідно до Порядку №1210, розрахована державна пенсія з 01.01. 2015 по 07.07. 2021 та щомісячна додаткова пенсія з 01.01. 2015 по теперішній час.

Досліджуючи доводи позивачки періоду ненарахування державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії у період з 03 червня 2011 року по 31 грудня 2014 року суд установив відсутність доказів на підтвердження факту її звернення до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у цій спірний період.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляції, скаржник, насамперед, звертає увагу на помилковість висновку суду першої інстанції, що, на законодавчому рівні, Пенсійному фонду надано право при визначенні розміру пенсійних виплат керуватися постановами Кабінету Міністрів України та звужувати зміст та обсяг прав пенсіонера.

Скаржниця наголошує, що з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними актами при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50,54 Закону №796-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в Законі Про Державний бюджет України на відповідний рік. Таким чином, на переконання скаржниці, здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Також ОСОБА_1 просить врахувати, що 07.04.2021 Конституційним Судом України було ухвалено Рішення №1-р(ІІ)/2021, яким визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) частину третю статті 54 Закону № 796-XII, у редакції Закону № 76-VIII.

У відзиві на апеляцію ГУ ПФУ в Одеській області зазначає про її необґрунтованість та про відсутність підстав для її задоволення. У своєму відзиві відповідач наводить усталену практику Верховного Суду, яка підтверджує правильність застосування Пенсійним фондом для призначення, перерахунку пенсійних виплат, відповідно до статей 50,54 Закону №796-ХІІ - Порядку №1210.

Пенсійний фонд зауважує про свій обов`язок застосовувати, при виконанні покладених на нього обов`язків, нормативно правові акти Кабінету Міністрів України.

Відповіднодо пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до посвідчення Серія НОМЕР_1 від 17.04.2019 є потерпілою від Чорнобильської катастрофи (категорія 1) (а.с. 28) та має другу групу інвалідності, що підтверджено довідкою до акта огляду МСЕК серія 2-18 ОД (а.с. 29).

04.03.2000 позивачці призначена пенсія по інвалідності за загальним захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою і з цієї дати вона перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в м. Южне Одеської області та отримує пенсію.

На липень 2020 року позивачці розрахована пенсія (державна та щомісячна додаткова) на підставі Порядку №1210.

У матеріалах справи наявна постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2013 у справі № 2-а-386/12, за змістом якої, зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату, як постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, основної пенсії, відповідно до статей 49, 50, 54 Закону №796-ХІІ у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком з 01 липня 2009 року по 02 червня 2011, урахуванням раніше виплачених сум за вказаний період.

Як установив суд першої інстанції, починаючи з 03.06.2011, тобто після кінцевої дати, що визначена наведеним вище судовим рішенням, по теперішній час відповідач проводить пенсійні виплати відповідно до Порядку №1210 у розмірі 125 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

На звернення позивача, ГУ ПФУ в Одеській області надало відповідь від 22.10.2019 № 2559/П-11 про те, що пунктом 11 Порядку №1210 визначено, що для потерпілих, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильської АЕС мінімальний розмір пенсії для осіб з інвалідністю ІІ групи становить розмірі 125 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Також відзначено, що у зв`язку з відсутністю довідки про заробітну плату ОСОБА_1 за період роботи у зоні відчуження, величина пенсії встановлена у мінімальному розмірі.

В процесі розгляду справи, суд першої інстанції досліджував доводи позивачки про подання до пенсійного органу заяви встановленого зразка про проведення перерахунку пенсі. Так, на підтвердження відправлення та отримання ГУ ПФУ в Одеській області такої заяви, ОСОБА_1 надала суду поштове повідомлення про вручення з датою відправлення від 04.10.2018 та датою отримання 08.10.2018.

Водночас, представник ГУ ПФУ в Одеській області заперечував проти отримання такої заяви, указавши, що заява про перерахунок пенсії мала бути подана до Управління Пенсійного фонду України в м. Южне Одеської області, а не до обласного територіального пенсійного органу, а понад те, відсутній опис документів, що були вкладені до поштового відправлення.

Суд, оглянувши в судовому засіданні оригінал пенсійної справи позивача, встановив відсутність в неї заяви позивачки, датованою 04.10.2018, про перерахунок її пенсії.

Між іншим встановив, що є така заява від 18.08.2021, адресована до Управління Пенсійного фонду в Одеської області м. Южне про перерахунок пенсії, виходячи з восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон №796-XII визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до частини третьої статті 54 Закону №796-XII, у редакції Закону №76-VIII, яка набрала чинності з 1 січня 2015 року, умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначає Кабінет Міністрів України в актах із відповідних питань.

Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначені у Бюджетному кодексі України.

Відповідно до частини першої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачене законом про Державний бюджет України.

У статті 63 цього Закону визначено, що фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

Приписи пункту 26 розділу VI Бюджетного кодексу України встановлюють, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону №796-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, на час виникнення спірних правовідносин, (2020 рік), редакція статті 54 Закону №796-ХІІ, яка неконституційною не визнавалася, унормовувала, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника, внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначено в Порядку №1210.

Так, згідно пунктів 11 - 13 цього Порядку №1210 мінімальний розмір пенсії, зокрема, для осіб з інвалідністю ІІ групи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою становить: з 1 січня 2012 року 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність і 125 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 липня 2012 року.

Фактичними обставинами справи встановлено, що позивачці нараховуються пенсійні виплати в розмірі 125 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 липня 2012 року та на день звернення з позовом до суду першої інстанції.

За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції інстанцій про відсутність з боку пенсійного органу протиправної поведінки в частині розрахунку позивачу пенсії по інвалідності згідно Порядку №1210.

Є слушним, для вирішення спірних правовідносин, використання судом першої інстанції правового висновку Верховного Суду, що викладений в постанові від 15 квітня 2021 року у справі № 373/1978/18 щодо правильного застосування норм матеріального права в подібних правовідносинах.

Досліджуючи доводи скаржниці про неврахування судом першої інстанції при вирішенні даного спору Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021, яким визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) частину третю статті 54 Закону № 796-XII, у редакції Закону № 76-VIII, колегія суддів зазначає таке.

Дійсно у частині другій Рішення №1-р(ІІ)/2021 Конституційний Суд України встановив, що частина третя статті 54 Закону № 796-XII, у редакції Закону № 76-VIII, втрачає чинність через три місяці з дня ухвалення цього Рішення.

За таких умов, з огляду на відсутність ретроспективної дії рішення Конституційного Суду України, є підстави вважати, що суд першої інстанції обґрунтовано не застосував до спірних правовідносин відповідне рішення Конституційного Суду України.

Додатково слід відзначити, що після ухвалення рішення Конституційного Суду України №1-р(ІІ)/2021 та набрання чинності попередньої редакції ч. 4 ст. 54 Закону № 796-XII, позивачка подала до Управління Пенсійного фонду в Одеської області м. Южне заяву встановленого зразка про перерахунок її пенсії, виходячи з восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком,

Однак, як встановив суд першої інстанції, на час розгляду та вирішення вказаного спору, заява позивачки пенсійним органом не розглянута, а відтак відсутні підстави вважати, що право позивача буде порушене.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи суду першої інстанції, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом, відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Оцінюючи доводи скаржниці щодо невірного розрахунку її страхового стажу, колегія суддів вважає, що вони правомірно були відкинути судом першої інстанції, як такі, що не являлися предметом позову.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На думку суду апеляційної інстанції, оскаржуване рішення відповідає наведеним вище критеріям і відсутні підстави для втручання в нього.

За результатами апеляційного перегляду розподіл судових витрат, відповідно до статті 139 КАС України, не здійснюється

Керуючись статтями 308, 311, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 28.12.2021.