Справа № 520/11807/21
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 року № 520/11807/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Заічко О.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, )про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням збільшених позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправним та скасування рішення № від 18 травня 2021 року, прийнятого Головним управлінням ДПС у Харківській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску ОСОБА_1 ( рнокпп НОМЕР_1 ), сума боргу -34120,29 грн.;

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 22 липня 2021 року Ф-81890-13, сума пені 25603,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у оскаржуваній вимозі та рішенні відсутні данні стосовно підстав та періоду виникнення боргу, інформація з даних органу доходів та зборів не відповідає дійсності та порушено ряд процедурних вимог, які повинні бути дотримані при формуванні вимоги по сплаті боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження по справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 року замінено відповідача по справі - Головне управління ДПС у Харківській області на Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП - 43983495).

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній у своєму відзиві заперечував проти задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що вимога про сплату боргу (недоїмки) сформована з дотримання вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Інструкції про порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, повно та всебічно дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, встановив наступні обставини.

Як встановлено під час розгляду справи, 21.05.2021 року ФОП ОСОБА_1 отримала Рішення № від 18 травня 2021 року, прийняте Головним Управлінням ДПС у Харківській області, про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, сума боргу - 34 120.29 грн.

Згідно зазначеного рішення, на підставі ч. 10 п.2 частини 11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування вирішив застосувати до ОСОБА_1 штраф 7 428.23 грн. ( 20% з 01 01.2015); пеню за період з 21 04.2015 до 12.03.2020 - 26 692.06 грн. (у розмірі 0.1 % суми недоїмки). Всього - 34 120,29 грн.

31.05.2021 року на адресу Державної податкової служби У країни та на адресу Головного управління ДПС у Харківській області направлено: - скаргу Вих.№1 від 31.05.2021 року з проханням перевірити правомірність і обґрунтованість Рішення № від 18 травня 2021 року , прийнятого Головним Управлінням ДПС у Харківській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску сума боргу - 34 120.29 грн. та скасувати зазначене рішення.

29.06.2021 року на адресу представника ФОП ОСОБА_1 , адвоката Бондарук Я.М., надійшло Рішення від 22.06.2021 р. № 13853/99-00-06-02-01-06 про те що скарга не підлягає розгляду.

Вказане рішення прийняте на підставі п.7 Р.1 Порядку розгляду органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені на накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2015 року №1124. зареєстрованого в Міністерстві юстиції, згідно якого не розглядаються повторні скарги одним і тим самим контролюючим органом від одного і того самого скаржника з одного і того самого питання, якщо перше вирішено по суті.

Податковий орган зазначив, що оскаржуване рішення винесено на виконання рішення ДПС про результати розгляду скарги від 19.08.2020 №25857/6/99-00-06-03-01-06, яким скасовано рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 26 05.2020 № ГУ ДПС у Харківській області та зобов`язано винести та направити нове рішення, згідно вимог чинного законодавства. Вважає, що питання, порушене в скарзі від 3 1.05.2021 №1 щодо скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 18.05.2021 № ГУ ДПС у Харківській області вже вирішено по суті, у розумінні п.7 розділу І зазначеного Порядку.

Позивач вважає Рішення № від 18 травня 2021 року, яке прийняте Головним Управлінням ДПС у Харківській області, про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску незаконним, необгрунтованим, прийнятим із недотриманням процедури, визначеної Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 20.04 2015 № 449 (у редакції наказ) Міністерства фінансів України від 04 травня 2018 року № 469) та таким що підлягає скасуванню.

Незгода позивача з рішенням та прийнятою на підставі цього рішення вимогою, зумовила звернення до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усіх форм дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування» визначено правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку (далі - Закон 2464-VI).

Виходячи зі змісту частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 2464-VI), платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Отже, позивач, у даному випадку, є платником єдиного внеску.

За приписами частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Відповідно до ч. 11 ст.25 Закону України «Про збір та обробку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: п. 2) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про збір та обробку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0.1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу .

Відповідно до ч.13 ст.25 Закону України «Про збір та обробку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня. що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Відповідно до ч. 15 ст. 25 Закону України «Про збір та обробку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» су ми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату недоїмки, якщо їх застосування пов`язано з виникненням та сплатою недоїмки.

З повідомлених позивачем обставин та з матеріалів справи судом встановлено, що відносно ФОП ОСОБА_1 приймалася також Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 15 листопада 2019 року №Ф 01234-23.

Згідно вказаної вимоги, станом на 31.10.2019 року, сплаті підлягала сума боргу у розмірі 45 893.83 грн., з яких: недоїмка 34 386.83 грн.; штрафи - 1 243,48 грн.; пеня 10263.52 грн.

Зазначеною вимогою встановлено обов`язок сплати як недоїмки так і суми штрафів та нарахованої пені, нарахування яких мало місце у період до 31.10.2019 року.

Сума боргу у повному обсязі була сплачена ОСОБА_1 , що підтверджується наступним:

- квитанцією № 3 від 12.03.2020 року на суму 27 750.00 грн.

- квитанцією №35 від 12.03.2020 року на суму 21 250,00 грн.

- квитанцією №22 від 17.04.2020 року на суму 3200 грн.

Між тим, згідно оскаржуваного Рішення, вбачається, що мало місце повторне нарахування штрафних санкцій у період з 21.04.2015 по 12.03.2020 року без урахування сплаченої згідно Вимоги ви 15 листопада 2019 року №Ф 01234-23 суми заборгованості.

Таким чином, станом на 12.03.2020 року. ОСОБА_1 у повному обсязі було сплачено як розмір недоїмки так і штрафні санкції, застосування яких пов`язано з виникненням та сплатою недоїмки, у зв`язку з чим відсутні підстави для прийняття рішення № від 18 травня 2021 року.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Пунктами 1-4 розділу VІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449, встановлено, що до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов`язані самостійно обчислити ці внески, відобразити їх у звітності, що подається платником до податкових органів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо, зокрема, платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС (далі - ІТС) на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) крім загальних реквізитів має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

З аналізу змісту вищенаведених норм вбачається, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи податкового органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом.

Як встановлено за матеріалами справи, на адресу ФОП ОСОБА_1 також надходили насту пні вимоги про сплату боргу (недоїмки) по сплаті єдиного внеску:

- від 08.10.2020 року №Ф-2756-13. сума боргу 32 645.48 грн.. отримана 09.12.2020 року;

- від 08.12.2020 року №Ф-2756-13. сума боргу 31 323.60 грн.. отримана 16.01.2020 року;

- від 11.11.2020 року №Ф-2756-13, сума боргу 33 323,60 грн.. отримана 29.01.2020 року.

Як встановлено за матеріалами справи ФОП ОСОБА_1 також зверталася до Харківського окружного адміністративного суду з мстою оскарження вимог - від 08.10.2020 року №Ф-2756-13, сума боргу 32 645.48 грн. та від 08.12.2020 року №Ф-2756-13. сума боргу 31 323.60 грн. (справа № 520/383/21)

У ході розгляду справи від відповідача - ГУ ДПС у Харківській області, надійшов відзив на позовну заяв), у якому повідомлено про відкликання вимог.

З мстою з`ясування підстав нарахування штрафних санкцій, отримання їх розрахунку, з мстою з`ясування інформації щодо невідкликаних вимог та наявності заборгованості ФОП ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску та штрафних санкцій на адресу ГУ ДПС у Харківській області неодноразово направлялися адвокатські запити.

Контролюючий орган у відповіді від 05.02.2021 на адвокатський запит від 02.02.2021 повідомив про те, що податкові вимоги від 08 10.2020№Ф-2756-13. від 08.12.2020 №Ф-2756-13. від 11.11.2020 року № Ф- 2756-13 вважаються відкликаними, а заборгованість ОСОБА_1 по єдиному внеску відсутня.

З урахуванням вищезазначеного, судом, у межах справи № 520/383/21 встановлено, що оскаржувані порушення були виправлені відповідачем шляхом відкликання вимог від 08.10.2020 №Ф-2756-13, від 08.12.2020 №Ф-2756-13, що підтверджується листом Головного управління ДФС у Харківській області №3081/6/20-40-13-09-20 від 05.02.2021.

Предметом розгляду даної справи є вимога про сплату боргу (недоїмки) від 22.07.2021 року Ф-81890-13, яку отримано позивачем 30.07.2021 р., в якій податковим органом сформовано заборгованість по сплаті єдиного внеску, штрафів та пені у розмірі 25603,60 грн.

Суд зазначає, що відповідно до п. 7. Р VII Інструкції № 449 рішення про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених пунктами 2. З, 5, 6 цього розділу, за наслідками розгляд) акту та інших матеріалів про порушення приймає посадова особа органу доходів і зборів.

За результатами розгляду акта документальної перевірки рішення про нарахування пені та застосування штрафів приймається протягом 10 робочих днів з дня. що настає за днем вручення платник) акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки - приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Рішення приймається за встановленою формою у двох примірниках.

Аналіз змісту вищенаведених норм свідчить про те, що податковий орган у разі виявлення на кінець календарного місяця недоїмки зі сплати єдиного внеску, який слідч е за останнім місяцем коли було сплачено єдиний внесок виносить вимог) про сплату боргу (недоїмки), яка може бути винесена протягом 10 робочих днів з дня. що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника податків до акта перевірки.

Пункт 4 розділу VII Інструкції передбачає, що факти порушень законодавства, крім тих. що є предметом акта документальної перевірки, та тих, що зазначені у підпункті 2 пункту 2 цього розділ), посадова особа орган) доходів і зборів оформляє актом довільної форми, в яком) чітко викладається зміст порушення з обґрунтуванням порушених норм законодавчих актів. Такий акт про порушення надсилається (вручається) платнику разом із рішенням про застосування штрафних санкцій.

Під час розгляду справи представником позивача було надано пояснення та вказано, що ст. 9 Закону № 2464-VI чітко визначено, що обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Вказане, на переконання позивача, свідчить на користь того, що відповідач мав право нарахувати внесок та сформувати вимогу про його сплату, на підставі: акта перевірки; звітності, що подається платником до органів доходів і зборів; бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до закону нараховується внесок.

Судом встановлено, що відповідач чи інший державний орган не проводив перевірку стосовно позивача, не витребовувались у позивача та не надавались відповідачеві бухгалтерські та інші документи.

Відомості з інтегрованої картки платника внеску не входять до переліку "інших документів", оскільки не підтверджують суми виплат (доходу). Такі відомості є підставою для призначення перевірки, під час проведення якої у платника внеску виникає право надати пояснення, що становить мінімальний стандарт права особи на участь у процесі прийняття рішення.

При цьому, позивачем зазначено, що відповідачем не надано інших документів, окрім витягу з інтегрованої картки платника податків, на підставі яких відбулося нарахування єдиного внеску, зокрема, визначених у вимозі Ф-81890-13 від 22.07.2021 року.

Надаючи оцінку вказаним доводам, суд зазначає, що останні суперечать вимогам Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, підпунктом 2 пункту другого розділу VII, якої чітко передбачено, що розрахунок цієї фінансової санкції (за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску) здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Крім того, статтею 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та п. 10 розділу ІV Інструкції передбачено, що обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів здійснюється не тільки на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських документів, а і інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відтак, враховуючи обставини справи суд приходить до висновку про те, що визначальним для вирішення справи є встановлення обставин несплати або несвоєчасної сплати позивачем єдиного соціального внеску, в тому числі на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, а саме зворотного боку облікової картки платника єдиного соціального внеску Фізичної особи - підприємця, а не лише первинних документів щодо нарахування (декларації, розрахунки) та сплати (платіжні доручення).

Водночас, суд зазначає, що згідно зі змінами, внесеними Законом України від 06.12.2016 № 1774-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 1774) та Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII (далі - Закон № 2148) до Закону України № 2464-VI, з 01.01.2017 у разі якщо фізичні особи-підприємці, які застосовують загальну систему оподаткування, не отримано дохід (прибуток) у звітному році (з 01.01.2018) або окремому місяці звітного року, такі платники зобов`язані визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом № 2464.

Приписами п.2 ч.1 ст.7 Закону № 2464-VI у редакції Законів № 1774 та №2148 передбачено, що сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

З аналізу норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини вбачається, що платниками єдиного соціального внеску є, зокрема, фізичні особи-підприємці. Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою господарської діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування єдиного соціального внеску. Отже, саме дохід особи від господарської діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір єдиного соціального внеску не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування єдиного соціального внеску у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, але її розмір не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

Проте, в ході розгляду справи податковим органом не надано доказів щодо підстав застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску ОСОБА_1 , судом в ході розгляду справи зазначених підстав не встановлено.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Харківській області від 22 липня 2021 року Ф-81890-13, сума пені 25603,60 грн. є такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Стосовно відшкодування витрат позивача, пов`язаних з наданням правничої допомоги у розмірі 4500,00 грн. судом зазначається наступне.

Приписами ст.132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 КАС України).

З огляду на викладене, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, виходив зі складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг).

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як встановлено судом стороною позивача до матеріалів справи взагалі не надано доказів в обґрунтування понесених позивачем витрат, а тому у суду відсутні підстави для задоволення вимог заявленого позову в цій частині.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 132, 139, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, )про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасування рішення № від 18 травня 2021 року, прийнятого Головним управлінням ДПС у Харківській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску ОСОБА_1 ( рнокпп НОМЕР_1 ), сума боргу -34120,29 грн.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 22 липня 2021 року Ф-81890-13, сума пені 25603,60 грн.

Стягнути на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП - 43983495).

У задоволенні вимог щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Заічко О.В.