Справа № 760/15982/19
Суддя: Козленко Г. О.
Дата ухвалення: 2019-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/1031/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.

за участю секретаря - Хліменкової А.Л.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Національної поліції України Приймака Б.І., Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови,-

встановив:

Позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Національної поліції України Приймака Б.І. у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАБ № 1123501 від 04.05.2019.

Позивач в обґрунтування позову зазначив, що інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Національної поліції України Приймаком Б.І. була винесена оскаржувана постанова, відповідно до якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП, у зв`язку із нібито порушення ним п. 3.29 ПДР.

Встановлені відповідачем у оскаржуваній постанові обставини, які стали підставою для висновку про порушення позивачем вимог ПДР України не відповідають дійсності. Інспектором при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, будь-які пояснення очевидців, які б підтвердили порушення позивачем ПДР, фото, відеофіксація зазначеного порушення відсутні.

Таким чином, враховуючи, що позивач правил дорожнього руху не порушував, враховуючи відсутність будь-яких підстав притягнення його до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з позовом.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.06.2019 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Національної поліції України Приймака Б.І., Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови.

05.07.2019 від відповідача-1 за допомогою поштового зв`язку до канцелярії суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого останній просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В обґрунтування зазначив, що викладені в позовній заяві твердження позивача не відповідають дійсності, а позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню. Вважає, що оскаржувана постанова винесена у межах повноважень відповідача в порядку та у спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Крім того, до відзиву були додані матеріали відеофіксація правопорушення, свідоцтва, сертифікат та експертні висновки на засіб вимірювальної техніки «TruCAM».

Від учасників справи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні не надходили.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 04.05.2019 відповідачем - інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Національної поліції України Приймаком Б.І. винесена постанова відносно позивача серії ЕАБ № 1123501 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

За змістом постанови, 04.05.2019 о 13:02 год. позивач у м. Києві по Столичному шосе, 101Б, керуючи т/з «Nissan Leaf», номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.29 ПДР обмеження максимальної швидкості 80 км/год., при цьому рухався зі швидкістю 85 км/год., чим порушив п. 8.4 ПДР - порушення вимог дорожніх знаків та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Швидкість вимірювалась за допомогою приладу Trucam ТС 001115.

Відповідно до п. в) п. 8.4 ПДР заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно з п.12.9 «б» Правил дорожнього руху України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 2.4, 12.5, 12.6, 12.7, на ділянці дороги, де встановлені дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «И» пункту 30.3 цих Правил.

Як вбачається з матеріалів справи на ділянці дороги Столичне шосе до вул. Ак. Заболотного рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю 80 км/годину, про що встановлені дорожні знаки 3.29.

Диспозиція частини 1 статті 122 КУпАП України передбачає, зокрема, відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Визначення доказів в справі про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований ст.251 КУпАП.

Обов`язок доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача в даній категорій справ відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року в справі № 560/751/17, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Так, з оспорюваної позивачем постанови вбачається, що він, у порушення вимог дорожнього знаку 3.29 ПДР, яким встановлена максимально допустима швидкість на даній ділянці дороги 80 км/годину, рухався зі швидкістю 85 км/год.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З наданого представником третьої особи Департаменту патрульної поліції відеозапису з місця події вбачається, що швидкість транспортного засобу - автомобіля «Nissan Leaf», номерний знак НОМЕР_1 , в момент фіксації швидкості руху становила 85 км/год.

При цьому фіксація швидкості руху здійснювалася приладом TruCam ТС 001115.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Тобто, позивач, як водій, який має посвідчення водія, зобов`язаний знати та виконувати ці Правила.

Відповідно до пунктів 1,3, 1.4 та 1.5 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Вказане свідчить про те, що позивач, як водій транспортного засобу, проігнорував вимоги вищевказаних дорожніх знаків, чим свідомо наразив на небезпеку себе та інших учасників дорожнього руху, які мали право розраховувати на те, позивач, як учасник дорожнього руху, виконує ці Правила.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/11932, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 25.09.2018 та чинного до 25.09.2019, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС001115, є придатним до застосування.

Можливість використання виробу «TruCAM LTI 20/20», виробництва Laser Technology Inc., також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 № 04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Зважаючи, що згідно технічних характеристик прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості - Trucam LTI 20/20 , спроможний робити фото та відеозйомку в автоматичному режимі, його покази є доказом у розумінні вимог ст.72 КАС України та ст.251 КУпАП.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення передбачені ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 1 ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" містить вимоги щодо встановлення виключно автоматичних фото і відео технічних пристроїв для забезпечення публічної безпеки та порядку.

Тобто, покази приладу TruCam LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

В даному випадку відповідач у порядку вимог ст. 252 КУпАП оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази, суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому підстави для задоволення вимог позивача відсутні.

Доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, а судом таких обставин не встановлено.

При цьому факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами.

Суд не приймає до уваги твердження позивача щодо незаконності об`єднання відповідачем в одну кваліфікацію порушення швидкості руху та порушення вимог дорожніх знаків, оскільки було встановлено порушення позивачем вимог дорожнього знаку 3.29, яким обмежена максимальна швидкість 80 км/годину, при цьому він рухався зі швидкістю 85 км/годину, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме порушення вимог дорожніх знаків.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів , показаннями свідків.

Будь-яких доказів, які б спростовували обставини, викладені в постанові, щодо скоєного адміністративного правопорушення, позивач суду не надав.

В той же час надані відповідачем докази підтверджують вину позивача у вчиненні ним зазначеного в постанові правопорушення.

Виходячи з цих обставин та викладеного вище, суд вважає дії відповідача правомірними, а постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності законною.

Керуючись ст.ст.8, 19,68 Конституції України, ст. ст. 1, 9, 122 ч. 1, 222, 258, 265-2, 268, 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 72, 77, 78, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Національної поліції України Приймака Б.І., Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - Г.О. Козленко