Справа № 420/598/20
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А Д У М К А
28 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/598/20
Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 25.08.2021 відмовив у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Подільського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування рішення про визнання протиправною та скасування постанови Подільського прикордонного загону про заборону в`їзду в Україну строком на 5 років - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина Молдови НОМЕР_1 , виданий 22.12.2017 року, ASP; визнання протиправним та скасування рішення Подільського прикордонного загону від 03.04.2019 про примусове повернення до країни походження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
Як установив суд першої інстанції, 03.04.2019 р. о 07 год. 30 хв. громадянин Республіки Молдови ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснив спробу незаконного перетину Державного кордону України з України в Республіку Молдова поза встановленим пунктом пропуску через Державний кордон України, порушивши вимоги ст. 9 Закону України Про державний кордон України, з зв`язку з чим щодо нього складено протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ № 308570 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП (незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України) (т.1, а.с. 71).
Великомихайлівським районним судом Одеської області 03.04.2019 у справі №498/275/19 винесено постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3400,00 грн.).
Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП (незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України) визнається позивачем та підтверджується матеріалами справи.
При цьому твердження позивача про відсутність підстав для прийняття постанови Подільського прикордонного загону про заборону в`їзду в Україну строком на 5 років ОСОБА_1 , оскільки постанова суду про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 204-1 КУпАП станом на 03.04.2019 не набрала законної сили, суд першої інстанції відхилив, враховуючи, що згідно приписів ст. 26 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, абз. 4 п. 5 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби та Служби безпеки України № 353/271/150 від 23.04.2012, органом охорони державного кордону рішення про примусове повернення приймається у разі затримання іноземців або осіб без громадянства у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України.
Враховуючи факт затримання позивача у межах контрольованого прикордонного району під час спроби/після незаконного перетинання державного кордону України та прийняття рішення про примусове повернення позивача, приписи пп.1 п.1 ст. 13, п.2 ст. 14, п.1 ст. 26 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем правомірно прийнято постанову про заборону в`їзду в Україну, якою заборонено громадянину Республіки Молдова ОСОБА_1 , в`їзд в Україну строком на 5 (п`ять) років.
П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 14.12.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 скасував, ухвалив у справі нове рішення, яким задовольнив адміністративний позов. Визнав протиправним та скасував постанову Подільського прикордонного загону про заборону в`їзду в Україну строком на 5 років. Визнав протиправним та скасував рішення Подільського прикордонного загону від 03.04.2019 про примусове повернення до країни походження ОСОБА_1 .
Висновок суду апеляційної інстанції мотивований тим, що уповноважені органи, приймаючи рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства до країни походження, не зобов`язані одночасно приймати рішення про заборону в`їзду цієї особи на територію України.
Водночас встановивши формальний підхід відповідача про прийняття оскаржуваних рішень, без з`ясування обставин, які могли вплинути на результат вирішення питання щодо застосування до апелянта заборони в`їзду на територію України, щире каяття апелянта у справах про адміністративне правопорушення, сплату штрафів, та за наявності інформації про те, що на території України проживає мати похилого віку, яка потребує догляду , апеляційний суд дійшов висновку, що оспорені рішення порушують одне із основоположних прав людини на возз`єднання сім`ї.
Також суд апеляційної інстанції врахував й те, що рішення про примусове повернення було прийнято без участі позивача у справі.
Вважаю за необхідне висловити наступні заперечення щодо рішення суду апеляційної інстанції у вказаній справі.
Так, згідно зі ст.1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.
Частиною 3 ст. 3 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства встановлено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.
Згідно ч.2 ст. 26 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в`їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України.
Крім цього, відповідно до положень ч. 1 ст.13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється:
- в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку;
- якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні;
- якщо при клопотанні про в`їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи;
- якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі;
- якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, органів доходів і зборів та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні;
- якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну;
- якщо така особа намагається здійснити в`їзд через контрольні пункти в`їзду - виїзду на тимчасово окуповану територію без спеціального дозволу або така особа під час попереднього перебування на території України здійснила виїзд із неї через контрольний пункт в`їзду - виїзду.
Вказаний перелік підстав для заборони в`їзду в Україну іноземцю або особі без громадянства є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Вищого Адміністративного суду України від 25.06.2009 року №1 при вирішенні судами спорів про оскарження рішень про заборону в`їзду в Україну слід ураховувати, що застосування такої заборони визначене статтею 13 та частиною другою статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
При цьому необхідність заборони в`їзду в інтересах забезпечення безпеки України або охорони громадського порядку визначається компетентними державними органами та має превентивний характер, який не потребує обов`язкової наявності порушень законодавства особами, яким заборонено в`їзд.
Матеріалами справи підтверджено, що 03.04.2019 Подільським прикордонним загоном Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, враховуючи, що 03.04.2019 р. о 07 год. 30 хв. на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби Велика Михайлівка виявлено громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який спробував незаконно перетнути державний кордон України в Республіку Молдова в пішому порядку, без вантажу, поза пунктом пропуску через державний кордон України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтями 204-1, 203 КУпАП.
На підставі встановлених фактів та керуючись правилами статті 26 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, відповідачем правомірно прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язано його покинути територію України 03.04.2019.
При цьому наявність сімейних зв`язків позивача не є достатньою підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень відповідача.
До того ж слушною є інформація представника Подільського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, що на час розгляду справи позивач перетнув державний кордон України (в`їзд) ще у 2019 році. Інформація про його виїзд відсутня. Тобто, позивач порушував та продовжує порушувати чинне законодавство України, що є безумовною підставою вважати правильними рішення відповідача.
Підсумовуючи вищевикладене, вважаю висновок апеляційного суду заснований на помилковому тлумаченні норм чинного законодавства, та вважаю, що у цій справі необхідно було апеляційну скаргу відхилити, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 у справі №420/598/20 залишити без змін.
Суддя Шляхтицький О.І.