Справа № 380/4317/21
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/4317/21 пров. № А/857/18865/21

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Волошин М.М.

за участі представника позивача: Миколайчук О.І.

представника відповідача: Гурняк О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 року (рішення ухвалене о 11:08 у м. Львові судом у складі головуючого судді Коморного О.І., повне судове рішення складено 26.07.2021) у справі за позовом Фермерського господарства Агро престиж до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області за №1 від 25 лютого 2021 року.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що місцем реєстрації і здійснення фактичної господарської діяльності позивача є Дідилів Кам`янко-Бузького району Львівської області. Жодного правового стосунку до об`єктів нерухомого майна в с. Хренів Кам`янко-Бузького району Львівської області, де посадовими особами контролюючого органу фактично було проведено перевірку, позивач не має, а перебування там резервуару було обумовлене виконанням ремонтах робіт у міжсезонний період, коли польові роботи не ведуться і у фермерських господарств є можливість обслуговування техніки власними силами без залучення сторонніх осіб. Окрім того, зазначений резервуар в принципі не належить позивачеві, не зберігається за місцем господарської діяльності ФГ "Агро престиж", а придбання такого було здійснено за кошти ОСОБА_1 . Позивач вважає, що при проведенні контролюючим органом фактичної перевірки ФГ "Агро престиж" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС, посадовими особами не було вчинено жодних дій, які встановлювали б і документували факт порушення позивачем вимог чинного законодавства України щодо зберігання пального, а також не зафіксовано жодних обставин, які б вказували на порушення позивачем вимог ч.1 ст.15 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального". Просив позов задоволити.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №1 від 25 лютого 2021 року Головного управління ДПС у Львівській області.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління ДПС у Львівській області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДПС у Львівській області 25.01.2021 видано наказ №203-ПП про проведення фактичної перевірки, відповідно до п.1 якого наказано провести фактичну перевірку ФГ «Агро Престиж» за адресою: Львівська область, Новояричівська ТГ, с. Дідилів, вул.. Лесі Українки 1 з 25.01.2021 по 03.02.2021 (а.с.77) та видано направлення на перевірку № 441, №442, №443 (а.с.108-110).

За наслідком перевірки складено Акт від 04.02.2021 року № 13/16933/09.01/39583832 про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС.

На підставі вказаного акта перевірки від 04.02.2021 року № 13/16933/09.01/39583832, Головним управлінням ДПС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.02.2021 №1, яким на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України і ч.1 ст. 15 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 500000 грн.

Підставою прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №1 від 25.02.2021 став викладений у акті перевірки висновок про порушення позивачем вимог ч.1 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", яке зумовлене зберіганням пального без наявності діючої ліцензії на право зберігання пального виключно для власних потреб.

Статтею 20.1.1 ПК України передбачено, що відповідачу надано право запрошувати платників податків або їх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків та зборів, дотримання вимог іншого законодавства, здійснення контролю за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Письмові повідомлення про такі запрошення надсилаються в порядку, встановленому статтею 42 цього Кодексу, не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня запрошення рекомендованими листами, в яких зазначаються підстави запрошення, дата і час, на які запрошується платник податків (представник платника податків)

Згідно з п.75.1 ст.75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Відповідно до п.75.1.3 ст. 75 ПК України вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з пунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до п.80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

80.2.1. у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

80.2.4. неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;

80.2.6. у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

80.2.7. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Згідно з пунктом 80.5 статті 80 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 42.1 статті 42 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Згідно з пунктом 42.2 цієї є статі Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Відтак, податкове законодавство надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення фактичної перевірки за умови виконання вимог законодавства щодо ознайомлення платника податків в особі його керівника або уповноваженого представника, або особи, яка фактично проводить розрахункові операції, у встановлений законом спосіб з наказом про перевірку та направленнями на проведення перевірку до початку проведення перевірки.

Апеляційним судом встановлено, що наказ на проведення фактичної перевірки від 25.01.2021 року №203-ПП та направлення на проведення перевірки вручено ОСОБА_1 .

Разом з тим, згідно відомостей з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у відомостях про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо, стосовно фермерського господарства «Агро Престиж» вказаний лише керівник ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 відповідно до наказу №2 від 10.02.2017 прийнятий на роботу у ФГ «Агро Престиж» водієм за умовами контракту. Жодних доказів того, що ОСОБА_1 на час проведення перевірки був уповноваженою особою діяти від імені ФГ «Агро Престиж» відповідачем не надано.

Наказ про перевірку та направлення на проведення перевірки вручені працівниками контролюючого органу неуповноваженій особі, що зумовлює визнання такої перевірки протиправною.

У постанові від 08.08.2018 у справі №823/1294/17 Верховний Суд вказав на те, що невиконання контролюючим органом вимог щодо пред`явлення або надіслання платнику податків у випадках, визначених податковим законодавством, зокрема, копії наказу про проведення документальної позапланової перевірки, призводить до визнання перевірки незаконною.

У постановах Верховного Cуду України від 27.01.2015 № 21-425а14, від 09.02.2016 № 826/5689/13 та від 16.02.2016 у справі № 826/12651/14 також містяться висновки про те, що невиконання вимог, зокрема, пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України в частині повідомлення платника податків про проведення перевірки та вручення копії наказу про перевірку призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Таким чином, у разі визнання перевірки незаконною, така перевірка відсутня як юридичний факт, що виключає наявність у податкового органу компетенції на прийняття податкового повідомлення-рішення. Лише дотримання встановлених законодавством умов та порядку проведення перевірки платника податків може бути належною підставою для прийняття рішення про застосування до нього санкцій за результатами такої перевірки.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (Рішення ЄСПЛ «Лелас проти Хорватії» , заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 і «Тошкуце та інші проти Румунії», заява № 36900/03, п.37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (Рішення ЄСПЛ «Онер`їлдіз проти Туреччини», п.128, та «Беєлер проти Італії», п.119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (Рішення «Лелас проти Хорватії», п.74).

Відповідно до п.1 наказу на проведення фактичної перевірки наказано провести фактичну перевірку ФГ «Агро Престиж» за адресою: Львівська область, Новояричівська ТГ, с. Дідилів, вул.. Лесі Українки 1 з 25.01.2021 по 03.02.2021.

Перевірки відповідачем проведена у с. Хренів Кам`янко-Бузького району Львівської області. Фактична перевірки проведена у с. Хренів Кам`янко-Бузького району Львівської області, оскільки за місцем проведення перевірки зазначеним у наказі не було посадових осіб позивача.

Наказом ДФС України від 31.07.2014 р. №22 затверджено Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків (далі Методичні рекомендації).

Згідно п.1.4.4. Методичних рекомендацій у разі організації фактичної перевірки платника податків територіальним органом ДФС за основним місцем обліку зазначеного платника податків, та у разі якщо такий платник податків має відокремлені підрозділи або інші об`єкти, де провадиться діяльність та які розташовані поза межами його основного місця обліку, зазначений орган, який здійснює (очолює) перевірку такого платника, може ініціювати організацію проведення перевірки таких відокремлених підрозділів або інших об`єктів за їх фактичним місцезнаходженням.

У такому випадку підрозділ органу ДФС, який здійснює (очолює) перевірку, не пізніше ніж за 10 робочих днів до початку її проведення надає засобами електронного зв`язку до територіального органу ДФС, на території якого провадять діяльність, відокремлений підрозділ або інший об`єкт, запит щодо проведення перевірки господарського об`єкта такого платника податків разом із переліком питань, які необхідно відобразити в акті перевірки, та обставин для проведення перевірки відповідно до статті 80 Кодексу.

Відповідно до п 1.4.5. Методичних рекомендацій у разі коли при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за місцезнаходженням, у той же день складається відповідний акт у довільній формі, що засвідчує цей факт. У такому акті рекомендується зазначати інформацію про підстави для проведення перевірки (реквізити наказу, направлень тощо), дату встановлення факту та причини неможливості проведення перевірки, адресу місцезнаходження платника податків, за якою встановлено відсутність платника, та інші фактичні обставини, що засвідчують такі факти. Зазначений акт реєструється у Спеціальному журналі реєстрації актів, який ведеться структурним підрозділом, до функцій якого віднесено реєстрацію вхідної та вихідної кореспонденції органу ДФС, не пізніше наступного робочого дня після його складання, за формою згідно з додатком 7 до Методичних рекомендацій (додається). Спеціальний журнал реєстрації актів та інші, передбачені цими Методичними рекомендаціями журнали, ведуться з дотриманням вимог Інструкції з діловодства, затвердженої відповідним розпорядчим документом Державної фіскальної служби України. У такому ж порядку реєструються інші передбачені Методичними рекомендаціями акти (крім актів (довідок) перевірок). В акті на першому аркуші у верхньому лівому куті зазначаються дата його складання та номер акта, який складається із порядкового номера Спеціального журналу реєстрації актів, коду структурного підрозділу, що його склав, та коду за ЄДРПОУ платника податків (реєстраційного номера облікової картки платника податків - фізичної особи або серії (за наявності) та номера паспорта (для фізичних осіб, які через релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган ДФС і мають відмітку у паспорті)).

Підрозділ органу ДФС, який здійснює (очолює) перевірку та встановив неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за місцезнаходженням, протягом 2-ох робочих днів з дня, наступного за днем складання цього акта, доповідною запискою повідомляє про це керівника (його заступника або уповноважену особу) органу ДФС та передає запит на встановлення місцезнаходження платника податків до оперативного підрозділу відповідного територіального органу ДФС за основним місцем обліку платника податків.

Разом з тим, відповідачем не надано належних та допустимих доказів неможливості проведення відповідачем фактичної перевірки за адресою: Львівська область, Новояричівська ТГ, с. Дідилів, вул.. Лесі Українки 1 з 25.01.2021 по 03.02.2021 як і не надано доказів правомірності проведення фактичної перевірки у с. Хренів Кам`янко-Бузького району Львівської області, оскільки жодних змін до наказу та направлень на перевірку стосовно адреси проведення фактичної перевірки позивача не вносилося.

Укладення 17 червня 2020 року між ТзОВ "ОККО-Бізнес партнер" та ФГ "Агро престиж" Договору №24ДГ-24137/20 купівлі-продажу товарів, за умовами якого Продавець в порядку та на умовах, визначених таким Договором, зобов`язався передати Позивачу нафтопродукти, масла (мастила) та автохімію (товар), а Покупець (Позивач) зобов`язався прийняти товар та повністю оплатити його ціну (вартість). Місцем розвантаження товару визначено с. Дідилів Кам`янко-Бузького району Львівської області.

Згідно договорів оренди автомобілів №№13-16 від 11 січня, 10 лютого 2019 року та 12 січня 2020 року, Акту прийому-передачі від 14 грудня 2017 року, а також Свідоцтва про реєстрацію машини Серії НОМЕР_1 , в ході господарської діяльності позивачем використовується техніка марки ДАФ модель РТ ХГ 105.410 д.н.з. НОМЕР_2 , марки ДАФ модель РТ ХГ 105.410 д.н.з. НОМЕР_3 , марки Рено модель Магнум д.н.з. НОМЕР_4 , марки ДАФ модель ХР 95.430 д.н.з. НОМЕР_5 , марки ДОН модель 1500Б, марки СА5Е модель Ш МХ 170, марки Т 150 модель К та марки Беларус модель 82.1 д.н.з. НОМЕР_6 .Згідно технічних характеристик вищеописаної сільськогосподарської техніки, наступна має паливні резервуари (баки) таких об`ємів: марки ДАФ модель РТ ХГ 105.410 д.н.з. НОМЕР_2 1 300 л, або 1, 3 м3; марки ДАФ модель РТ ХГ 105.410 д.н.з. НОМЕР_3 1 300 л, або 1, 3 м3; марки Рено модель Магнум д.н.з. НОМЕР_4 1 455 л, або 1,455 м3; марки ДАФ модель ХР 95.430 д.н.з. НОМЕР_5 1 500 л, або 1, 5 м3; марки ДОН модель 1500Б 300 л, або 0, 3 м3; марки СА5Е модель ІН МХ 170 348 л, або 0, 348 м3; марки Т 150 модель К 375 л, або 0, 375 м3; марки Беларус модель 82.1 130 л, або 0,13 м3 загальною ємністю резервуарів (баків) усієї техніки 6 708 л, або 6, 708 м3 (а.с.14-26).

Як вбачається з накладної №24ДГ-24137/20- від 12 січня 2021 року, товаро-транспортної накладної № від 12 січня 2021 року та Платіжного доручення №175 від 11 січня 2021 року підприємством закуплено пального в об`ємі 2 524 л, або 2, 524 м3,

Відповідно до накладної №24/ДГ-24137/20- від 21.07.2020 та товаро-транспортної накладної № від 21 липня 2020 року позивачем придбано дизельне пальне в кількості 2528,00 л. (а.с.78-79).

Відповідно до накладної №24/ДГ-24137/20- від 15.08.2020 та товаро-транспортної накладної № від 15 серпня 2020 року позивачем придбано дизельне пальне в кількості 2528,00 л. (а.с.80-81).

Відповідно до накладної №24/ДГ-24137/20- від 03.10.2020 та товаро-транспортної накладної № від 03 жовтня 2020 року позивачем придбано дизельне пальне в кількості 5019,00 л. (а.с.82-83).

Відповідно до накладної №24/ДГ-24137/20- від 18.12.2020 та товаро-транспортної накладної № від 18 грудня 2020 року позивачем придбано дизельне пальне в кількості 5010,00 л. (а.с.84-79).

У вказаних товаро-транспортних накладних пунктом розвантаження вказано Львівська область, Кам`янка-Бузький район, с. Дідилів вул. Лесі Українки 1.

Позивачем до суду подано акти на списання за період січень-лютий 2021 року палива при використанні належних позивачеві автотранспортних засобів.

При проведенні фактичної перевірки у с. Хренів Кам`янко-Бузького району Львівської області вміст паливного резервуару КТУ-10 не перевірявся, висновок про наявність у ньому пального зроблений на підставі довідки водія ОСОБА_1 , у якій останній зазначив про наявність станом на 02.02.2021 залишку дизельного пального в кількості 1900л.

Місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування. Зберігання пального діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик. Це визначено ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР (далі Закон №481).

Зберігання пального здійснюється суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії.

Зберігання пального в паливних баках транспортних засобів/технічному обладнанні/пристроях не потребує отримання ліцензії на право зберігання пального, оскільки дані резервуари не являються нерухомим майном та не мають чіткої прив`язки до місця (території) згідно із Законом № 481.

При проведенні перевірки відповідачем не досліджено дані бухгалтерського обліку позивача щодо придбання позивачем палива та його списання (поміщення в паливні баки транспорту при придбанні) (проведенням Д-т 23, 92,93 К-т 203), а відтак відсутні належні та допустимі докази зберігання позивачем палива у с. Хренів Кам`янко-Бузького району Львівської області у паливному резервуарі КТУ-10, та не спростовано доводи позивача про те, що пальне яке придбавалося не було одразу розлито по паливних баках належної позивачеві авто техніки. Висновок про наявність у резервуарі пального зроблений на підставі довідки водія ОСОБА_1 , який не є уповноваженою особою позивача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 року у справі №380/4317/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 28.12.2021