Справа № 640/30667/20
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 року м. Київ № 640/30667/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо утримання податку із соціальних виплат (пенсії) позивача за період з лютого 2015 року по серпень 2016 року на загальну суму - 14 869,91 грн.;

зобов`язати відповідача виплатити позивачу утримані суми із соціальних виплат (пенсії) позивача за період з лютого 2015 року по серпень 2016 року на загальну суму - 14 869,91 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про протиправність оподаткування пенсії позивача за спірний період на підставі підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2018 №1-6/2018 вказану норму визнано неконституційною, у зв`язку з чим, утримання податку на доходи фізичних осіб з пенсії позивача, за період дії вказаної норми права є незаконним, а тому, відповідні утримання у сумі 14 869,91 грн. підлягають виплаті позивачу як недоплачена пенсія.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.01.2021 відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив про необґрунтованість позовних вимог, зазначивши про правомірне нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 .

Позивачем подано відповідь на відзив відповідача, в якому позивач заперечує проти доводів останнього, викладених у його відзиві.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до довідки про розмір призначеної та виплаченої пенсії ОСОБА_1 , у період з лютого 2015 року по серпень 2016 року при виплаті пенсії останньому, відповідачем вираховувались податки на доходи фізичних осіб та військових збір, що призвело до виникнення недоплати на загальну суму 14 869,91 грн.

10.08.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою, якою просив нарахувати та виплатити суму компенсації втрати частини доходів за період з лютого 2015 року по серпень 2016 року.

Листом від 19.08.2020 №18601-20601/Р-04/8-2600/20 повідомив заявника про правомірність відрахування податків з пенсії у спірний період, а тому підстави для повернення утриманих коштів відсутні.

Не погоджуюсь з такими діями пенсійного органу щодо обкладення податком сум його пенсії за спірний період, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із статтею 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV пенсійні виплати - грошові виплати в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, що здійснюються у вигляді пенсії, довічної пенсії або одноразової виплати; пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частина 1 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Стаття 38 Податкового кодексу України передбачає, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Коло осіб, з яких утримується податок на доходи фізичних осіб, визначається пунктом 162.1 статті 162 Податкового кодексу України, а саме фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи. Своєю чергою платниками військового збору також є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 1.3 пункту 16 1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України ставка військового збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Натомість ставка податку на доходи фізичних осіб змінювалась залежно від періоду, протягом якого були чинні певні законодавчі акти.

Зокрема, положення пункту 167.1 статі 167 Податкового кодексу України (в редакції, яка була чинною з 01.01.2015 до 01.01.2016) передбачали, що ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року.

Правила пункту 167.4 статті 167 Податкового кодексу України (в редакції, чинній з 01.01.2016 до 01.07.2016) встановлювали, що ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо перевищення суми пенсії (включаючи суму її індексації, нараховану відповідно до закону), щомісячного довічного грошового утримання, визначеної у підпункті 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 цього розділу, які отримуються платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом.

Водночас приписи пункту 167.4 статті 167 Податкового кодексу України (в редакції, що чинна з 01.07.2016) закріплюють, що ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо перевищення суми пенсії (включаючи суму її індексації, нараховану відповідно до закону), щомісячного довічного грошового утримання, визначеної у підпункті 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 цього розділу, які отримуються платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом.

Згідно з пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 164.1.1 статті 164 Податкового кодексу України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

За правилом пункту 164.3. статті 164 Податкового кодексу України при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і не грошовій формах.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 № 1166-VIII до Податкового кодексу України внесені зміни, що набрали чинності з 01.07.2014.

Згідно з цими змінами стаття 164 Кодексу доповнена новим пунктом 164.2.19, за яким до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять тисяч гривень на місяць, у частині такого перевищення.

Отже, відповідно до положень Податкового кодексу України з 01.07.2014 базою оподаткування є суми пенсій або щомісячного довічного грошового утримання у частині, що перевищує десять тисяч гривень на місяць.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII до зазначеного підпункту Кодексу внесені зміни, що набрали чинності з 01.01.2015, за якими до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включаються, суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Законом України від 28.12.2014 №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності 01.01.2015, внесені зміни до Податкового кодексу України щодо оподаткування військовим збором. Відповідно до пункту 161 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Кодексу оподаткування військовим збором подовжено до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України.

Згідно зі статтею 7 Закону України від 28 грудня 2014 року №80-VIII «Про Державний бюджет на 2015 рік» у 2015 році мінімальна заробітна плата встановлена у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 грн, з 1 вересня - 1378 грн; тому відповідно до положень Податкового кодексу України базою оподаткування у 2015 році є суми пенсій або щомісячного довічного грошового утримання у частині, що перевищує: з 1 січня 2015 року - 3654 грн на місяць, з 1 вересня 2015 року - 4134 грн на місяць.

01.01.2016 набрав чинності Закон України від 24.12.2015 №909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», яким продовжене справляння податку на доходи фізичних осіб та військового збору з пенсій або щомісячного довічного грошового утримання.

Законом України від 02.06.2016 №1411-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсій», який набрав чинності з 01.07.2016, підпункт 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України викладений в такій редакції: суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати. Положення цього підпункту не застосовується до пенсій, призначених учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно зі статтею 7 Закону України від 25.12.2015 №928-VIII»Про Державний бюджет на 2016 рік» установлений у 2016 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1074 гривні, тому відповідно до положень Податкового кодексу України базою оподаткування у 2016 році є суми пенсій або щомісячного довічного грошового утримання у частині, що перевищує з 1 липня 2016 року - 10740 грн на місяць.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, розмір нарахованої пенсії позивача у щомісячному розрізі за період з лютого 2015 року по серпень 2016 року перевищував законодавчі встановлені бази оподаткування відповідного доходу.

У зв`язку із викладеним, суд вважає, що упродовж зазначеного періоду із пенсії позивача правомірно утримувався податок на доходи фізичних осіб в розмірі 15 % нарахованої пенсії та військовий збір в розмірі 1,5 % нарахованої пенсії.

Одночасно слід зауважити, що 27 лютого 2018 року Конституційний Суд України ухвалив Рішення №1-р/2018 у справі №1-6/2018, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким передбачалося, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

За положеннями статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Наведеним приписам кореспондують й положення статті 91 Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України».

З резолютивної частини 27.02.2018 №1-р/2018 вбачається, що положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України визнане неконституційним і втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України зазначеного Рішення, тобто з 27 лютого 2018 року.

За таким обставин, суд доходить висновку, що на момент виникнення спірних відносин положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України були чинними та мали виконуватись відповідачем.

Аналогічний правовий висновок Верховний Суд виклав у своїй постанові від 02.12.2021 у справі №753/4403/15-а.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко