Справа № 943/1057/21
Суддя: Шендрікова Г. О.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер №943/1057/21
Провадження № 2-а/943/94/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Шендрікова Г.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Буську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (с. Старий Милятин Золочівського району Львівської області) до Управління патрульної поліції у Львівській області (79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19) про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся із цим позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області (79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19) про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності. Зокрема, просить визнати незаконними та скасувати постанови серії ДП 18 № 852224 від 19.10.2020 р. та БАА №589406 від 03.02.2021 р та поновити строк на оскарження таких.

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що оскаржуваною постановою відповідача його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у розмірі 425 грн., за те, що позивач начебто 19 жовтня 2020 року об 13.10 год. 503 км +200 м траси М06 «Київ Чоп» ніби-то керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21063 номерний знак НОМЕР_1 з порушенням правил встановлення зовнішніх світлових приладів та не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.1 Правил дорожнього руху України. Оскаржувану постанову вважає протиправною, адже вказаних дій він не вчиняв, натомість інспектором патрульної поліції не наведено жодних доказів, які могли б підтвердити факт скоєння ним відповідних правопорушень.Оскаржувану постанову відповідача позивач вважає незаконною та безпідставною і такою, що підлягає до скасування, оскільки він не користувався та не перебував за кермом даного транспортного засобу,

Крім того, оскаржуваною постановою відповідача його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді попередження, за те, що позивач начебто 03 лютого 2021 року об 12.00 год. на автодорозі «Київ Чоп» 303 км +310 м ніби-то керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2105 номерний знак НОМЕР_2 не ввімкнув ближнє світло фар поза населеного пункту, чим порушив вимоги п.9.8 Правил дорожнього руху України. Оскаржувану постанову вважає протиправною, адже вказаних дій він не вчиняв, натомість інспектором патрульної поліції не наведено жодних доказів, які могли б підтвердити факт скоєння ним відповідних правопорушень.Оскаржувані постанови не відповідають вимогам закону, а при їх винесенні відповідачем не були встановлені та доведені обставини, які би свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено дану адміністративну відповідальність, як і не надано жодних доказів на підтвердження обгрунтованості винесення відповідачем оскаржуваної постанови. Також про існування даних постанов позивач дізнався 28 травня 2021 року в приміщенні Буського районного суду під час ознайомлення з матеріалами про встановлення адміністративного нагляду стосовно нього, а тому вважає, що строк на оскарження постанови пропущений з поважних причин, та просить його поновити.

Ухвалою судді від 14.06.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без повідомлення сторін та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу п`ятиденний строк для подання

відповіді на відзив. Копії ухвал про відкриття спрощеного позовного провадження надіслано сторонам.

Крім того, сторонам було роз`яснено зміст частини 5 статті 262 КАС України, відповідно до якої суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому в силу ч. 6 ст. 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно із ч.ч.3, 4 ст.162 КАС України копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Про зазначений процесуальний обов`язок відповідача було вказано в ухвалі про відкриття провадження у справі від 14 червня 2021 року.

Окрім того, клопотань від будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно положень п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 852224 від 19.10.2020 року ОСОБА_1 19 жовтня 2020 року об 13.10 год. 503 км +200 м траси М06 «Київ Чоп» керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21063 номерний знак НОМЕР_1 з порушенням правил встановлення зовнішніх світлових приладів та не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.1 Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Крім того ОСОБА_1 03 лютого 2021 року об 12.00 год. на автодорозі «Київ Чоп» 303 км +310 м ніби-то керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2105 номерний знак НОМЕР_2 не ввімкнув ближнє світло фар поза населеного пункту, чим порушив вимоги п.9.8 Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Відповідно до ч.1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 про існування оскаржуваних постанов дізнався 28 травня 2021 року в приміщенні Буського районного суду під час ознайомлення з матеріалами про встановлення адміністративного нагляду стосовно нього, відтак суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід поновити строк на звернення до суду з позовною заявою, як такий що пропущений з поважних причин.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників

наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 77 КАС України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Незважаючи на зазначений обов`язок відповідачем не надано суду необхідних доказів у справі про адміністративне правопорушення на підставі, яких була винесена оскаржувана постанова.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні

права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений, тому таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав би надати, зокрема відеозапис події тощо.

Також, Верховний Суд в постанові від 23.10.2019 у справі № 357/10134/17 звертає увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Проте відповідачем не надано жодних доказів відповідно до переліку вимог ст.251 КУпАП, які б свідчили про наявність викладеного в оскаржуваній постанові порушення або що інспектором здійснено під час розгляду адміністративної справи заходи щодо збирання та оцінки цих доказів, відеозапис з нагрудної камери поліцейського в матеріалах справи відсутній та відповідачем такий не долучено, що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не надав до суду жодних належних і допустимих, у розумінні ст. 72 КАС України, доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що фактичні дані, які містяться в постановах про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративних правопорушень, доводи позивача, якими він заперечує правомірність складених постанов відповідачем не спростовані, а тому суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.77, 242-244, 246, 268, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на звернення із позовною заявою.

Позовну заяву ОСОБА_1 (с. Старий Милятин Золочівського району Львівської області) до Управління патрульної поліції у Львівській області (79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19) про скасування постанов по справі про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову серії ДП18 № 852224 від 19.10.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову серії БАА № 589406 від 03.02.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді попередження та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (Львівська область, с. Старий Милятин, РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області (79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19).

Повне судове рішення складено: 29.12.2021 року.

Суддя Г. О. Шендрікова