Справа № 160/22913/21
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 грудня 2021 рокуСправа № 160/22913/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у місті Дніпрі питання щодо наявності підстав для повернення адміністративного позову Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, -

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

1. 22.11.2021 засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у сумі 63292,93 грн.

2. При зверненні до суду позивачем подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в обґрунтування якого зазначено, що 11.07.2019 супровідним листом від ГУ НП у м. Києві надійшла інформація, що наказом ГУ НП у м. Києві від 27.06.2019 № 645 о/с відповідача звільнено зі служби в Національній поліції на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням. Тобто, у порушення умов договору відповідач з власної ініціативи звільнився зі служби в Національній поліції до спливу встановленого договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. Після звільнення відповідача кошти не надходили, як і будь-які звернення щодо добровільної сплати боргу або способів його оплати (розстрочення суми заборгованості тощо). При цьому, відповідач був ознайомлений із сумою витрат та реквізитами для їх сплати в добровільному порядку. Національна академія внутрішніх справ звернулась до місцевого суду із позовом до ОСОБА_1 в межах строків позовної давності, а про необхідність звернення з позовом в порядку адміністративного судочинства стало відомо після отримання ухвали Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.10.2021.

3. Ухвалою суду від 30.11.2021 визнано заявлені позивачем причини пропуску строку звернення до суду із цим позовом неповажними, позовну заяву залишено без руху, надано заявнику 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали, зазначено, що недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом надання клопотання про поновлення строків звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку, із відповідним обґрунтуванням причин пропущення таких строків.

ІІ. КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА ПРО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ ЗВЕРНЕННЯ ДО СУДУ

4. 17.12.2021 на адресу суду від Національної академії внутрішніх справ надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду із цим позовом, в обґрунтування якого зазначено наступне.

5. Заклади вищої освіти зі специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління МВС, здійснюють претензійно-позовну роботу щодо відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням осіб, які навчались за державним замовленням у таких закладах, у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення закладу вищої освіти, відповідно до стаття 74 Закону України «Про Національну поліцію», «Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261.

6. У зв`язку із отриманням інформації від ГУНП у м. Києві про звільнення відповідача зі служби в поліції за власним бажанням до закінченого передбаченого трирічного терміну після закінчення навчання (наказ від 27.06.2019 № 645 о/с), відповідачем порушено умови договору № 516 від 30.09.2014.

7. Відповідач зобов`язався у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі.

8. Законодавством передбачений 30-денний термін з моменту звільнення зі служби особи для добровільного відшкодування витрат. Грошові кошти протягом зазначеного часу не надходили як і будь-які звернення щодо добровільної сплати боргу або способів його оплати (розстрочення суми заборгованості тощо).

9. Відповідно до частини першої статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

10. Протягом 2020-2021 років в судовій практиці щодо розгляду справ про відшкодуванню витрат, пов`язаних з утриманням осіб в навчальному закладі із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості, не виникало спорів стосовно їх юрисдикційної підсудності.

11. Суди задовольняють позовні вимоги щодо відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі осіб, із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості: рішення від 28.05.2021 у справі № 672/251/21, від 17.05.2021 у справі № 489/749/21; від 23.07.2020 у справі № 357/4613/20, від 23.06.2021 у справі № 489/748/21, від 20.04.2021 у справі № 569/2341/21, від 17.08.2021 у справі № 237/1758/21, від 27.10.2021 у справі № 723/3934/21, від 26.10.2021 у справі № 344/3608/21.

12. 12.02.2021 НАВС в межах строку позовної давності (три роки) та відповідно до норм ЦПК України (статті 526, 610, 611, 623, 625) звернулась до місцевого загального суду - Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості.

13. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

14. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статті 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Статтею 625 ЦК України передбачено визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

15. 01.03.2021 Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області винесено ухвалу про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі за позовом НАВС до ОСОБА_1 про стягнення боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості (справа № 212/1442/21).

16. 09.08.2021 Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області винесено заочне рішення про задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості.

17. 02.09.2021 представник відповідача звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про перегляд заочного рішення від 09.08.2021.

18. 22.10.2021 Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області винесено ухвалу про закриття провадження у цивільній справі за позовом НАВС до ОСОБА_1 про стягнення боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості.

19. Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в своїй ухвалі посилався на те, що позовні вимоги НАВС до ОСОБА_1 підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

20. Таким чином, НАВС звернулась до місцевого суду з позовом до ОСОБА_1 відповідно до судової практики та в межах строків позовної давності, а про необхідність звернення з позовом в порядку адміністративного судочинства НАВС стало відомо після отримання вказаної ухвали суду від 22.10.2021.

21. Хоча до цього, 09.08.2021 Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було винесено рішення про задоволення позовних вимог НАВС до ОСОБА_1 про відшкодуванню витрат, пов`язаних з утриманням осіб в навчальному закладі із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості.

22. Ухвала Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.10.2021 була надіслана на електронну адресу НАВС 25.10.2021 (вх. № 5549).

23. Після отримання ухвали від Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, НАВС оплативши судовий збір звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі ОСОБА_1 від 17.11.2021, заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду від 17.11.2021 та із заявою від 08.11.2021 про повернення оригіналів та копій документів долучених до позовної заяви до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

24. Частиною першою статті 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

25. Отже, після отримання ухвали від Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, НАВС звернулось до адміністративного суду з позовом з відповідними доказами та заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

26. Відповідно до правової позиції Верховного Суду (постанова Верховного Суду від 30.03.2020 у справі № 826/10808/18 правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

27. Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа: тривалість строку, який пропущений: те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском стооку звернення до суду: яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

28. Колегія суддів Верховного Суду у зазначеній вище справі, проаналізувала, факт звернення позивача до суду з позовом уперше, тривалість розгляду справи (в порядку цивільного судочинства), а також звернення позивача до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства (після закриття провадження у справі у зв`язку з неналежністю розгляду спору в порядку цивільного судочинства), зазначивши, що у своїй сукупності ці обставини в рамках спірних правовідносин свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду через об`єктивні перешкоди, які не залежали від волі позивача.

29. Отже, правовою позицією Верховного Суду встановлено. що зміна судової практики щодо юрисдикції справ не повинна бути перешкодою для доступу до адміністративного суду. та зазначено, що суди попередніх інстанцій помилково оцінили наведені позивачем обставини пропуску строку звернення до суду як неповажні для його поновлення.

30. З огляду на викладене, НАВС пропустила строк звернення до адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 з поважних причин через об`єктивні перешкоди, які не залежали від її волі.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВИНИКНЕННЯ СПОРУ

31. З матеріалів позовної заяви встановлено, що відповідно до витягу з наказу Національної академії внутрішніх справ від 11.08.2014 № 0010 о/с «Про зарахування курсантів на перший курс форми навчання за державним замовленням» ОСОБА_1 з 15.08.2014 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за державним замовленням.

32. Згідно із витягом з наказу Національної академії внутрішніх справ від 21.06.2018 № 886 «Про завершення навчання здобувачів ступеня вищої освіти бакалавра (денна форма навчання, державне замовлення) навчально-наукового інституту № 1»:

- присудити ступінь вищої освіти бакалавра за напрямом підготовки «Правознавство», видано документи про вищу освіту здобувачам згідно з додатком та відраховано з числа здобувачів ступеня вищої освіти бакалавра навчально-наукового інституту № 1 Національної академії внутрішніх справ у зв`язку із завершенням навчання за відповідною освітньо-професійною програмою ОСОБА_1 ;

- затвердити розміри фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії внутрішніх справ випускників навчально-наукового інституту № 1 у розмірі 63207,62 грн.

33. 11.07.2019 за вх. № 2560 на адресу Національної академії внутрішніх справ надійшов супровідний лист Управління кадрового забезпечення ГУ НП у м. Києві від 04.07.2019 № 1923/125/26/01-2019 «Про надання інформації», в якому зазначено:

- для вирішення питання щодо відшкодування витрат вартості навчання відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 інформуємо Вас, що наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 27.06.2019 № 645 о/с лейтенант поліції ОСОБА_1 , слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, який 21.06.2018 закінчив Національну академію внутрішніх справ, звільнений відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» згідно з пунктом 7 (за власним бажанням) частини першої статті 77, 04.07.2019.

34. 14.11.2019 Національною академією внутрішніх справ засобами поштового зв`язку направлено ОСОБА_1 лист «Про відшкодування витрат, пов`язаних з триманням у НАВС» № 46/10-1073 від 14.11.2019, в якому зазначено:

- на підставі договору про підготовку фахівця у Національній академії внутрішніх справ під час навчання у період з 15.08.2014 до 21.06.2018 Ви отримували грошове, продовольче, речове, медичне забезпечення і комунальні послуги за рахунок коштів державного бюджету;

- сума витрат, пов`язаних з Вашим утриманням становить 63292,93 грн;

- повторно інформуємо Вас про розмір витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі і пропонуємо добровільно відшкодувати зазначену суму до 14.12.2019 або звернутися до керівництва академії для укладення договору про розстрочення платежу строком до одного року у встановленому законодавством порядку;

- у разі відмови від добровільного відшкодування витрат стягнення зазначеної суми буде здійснено в судовому порядку за місцезнаходженням академії як виконавця договору із застосуванням відповідних заходів забезпечення позову, що призведе до суттєвого збільшення суми заборгованості за рахунок судових витрат виконавчого провадження.

35. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення штриховий кодовий ідентифікатор 496, лист від 14.11.2019 одержано ОСОБА_1 22.11.2019.

справа № 212/1442/21

36. Із позовом до ОСОБА_1 у порядку цивільного судочинства у справі № 212/1442/21 позивач звернувся в лютому 2021, що зазначено у заочному рішенні від 09.08.2021 (ЄДРСР № 98967497), яким позов задоволено:

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ вартість витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у сумі 70169,48 грн, а також судові витрати в сумі 2270 грн.

37. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.09.2021 у справі № 212/1442/21 (ЄДРСР № 99855466) постановлено:

- заяву відповідача представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Бодюк Віталія Адамовича про перегляд заочного рішення від 09.08.2021 у цивільній справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити;

- заочне рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 09.08.2021 по цивільній справі № 212/1442/21, 2/212/1724/21 за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення боргу скасквати;

- розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначивши судове засідання на 22.10.2021.

38. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.10.2021 у справі № 212/1442/21 (ЄДРСР № 100484720) закрито провадження у цивільній справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, роз`яснено позивачу право на звернення з такими вимогами до суду за правилами адміністративного судочинства.

ІV. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ

39. Відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII) особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

40. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку (частина п`ята статті 74 № 580-VIII).

41. Згідно із пунктом 5 «Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.

V. ОЦІНКА СУДУ

щодо зміни судової практики

42. Правова позиція щодо належності розгляду спорів цієї категорії судам адміністративної юрисдикції викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду:

- від 12.12.2018 у справі № 804/285/16, провадження № 11-669апп18, ЄДРСР № 78977494, оприлюднено 03.01.2019;

- від 30.01.2019 у справі № 810/2610/16, провадження № 11-1004апп18, ЄДРСР № 79684961, оприлюднено 08.02.2019;

- від 13.03.2019 у справі № 723/18/17, провадження № 14-563цс18, ЄДРСР № 80783496, оприлюднено 29.03.2019;

- від 10.04.2019 у справі № 705/1664/17, провадження № 14-31цс19, ЄДРСР № 81573962, оприлюднено 08.05.2019;

- від 09.09.2020 у справі № 378/1127/18, провадження № 61-6245св19, ЄДРСР № 91554361, оприлюднено 16.09.2020.

43. У постанові від 12.12.2018 у справі № 804/285/16 Велика Палата Верховного Суду вказала:

- з метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції спорів щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень Велика Палата Верховного Суду відступає від висновків, викладених у постановах від 14.03.2018 у справі № 461/5577/15-ц, 31.10.2018 у справі № 820/5761/15, оскільки указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби;

- на підтвердження викладеного висновку слід зауважити, що 05.12.2018 у справі № 818/1688/16 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах від 10.04.2018 у справі № 533/934/15-ц, від 20.06.2018 у справі № 815/5027/15, від 03.10.2018 у справі № 755/2258/17, та вказала, що спори пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби - підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

44. У постанові від 13.03.2019 у справі № 723/18/17 за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_3 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, Велика Палата Верховного Суду вказала:

- спори, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат, відбувається після її звільнення з державної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства;

- у межах цивільного судочинства суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному судочинстві в силу вимог статті 17 КАС України (статті 19 КАС України у редакції від 03.10.2017), якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення;

- аналогічний висновок зроблено у постанові від 12.12.2018 у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18), у якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах 14.03.2018 у справі № 461/5577/15-ц, 31.10.2018 у справі № 820/5761/15 та інших постановах, що свідчить про усталену практику розгляду вказаної категорії спорів;

- Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне утвердити правову визначеність щодо порядку розгляду вказаної категорії справ;

- із урахуванням викладеного, правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

45. Таким чином, з 12.12.2018 Великою Палатою Верховного Суду змінено судову практику щодо юрисдикційної належності заявленого спору.

46. Суд звертає особливу увагу, що у постанові від 13.03.2019 у справі № 723/18/17 Велика Палата Верховного Суду розглянула питання підсудності спору саме за позовом Національної академії внутрішніх справ (позивача у цій справі) до ОСОБА_3 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, зробила правовий висновок щодо підсудності спору адміністративному суду, при цьому вказала на утвердження цією постановою правової визначеності щодо порядку розгляду вказаної категорії спорів.

47. В ухвалі від 27.01.2020 у справі № 205/3479/15-ц (ЄДРСР № 87423929), Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду відмовляючи у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Національної академії внутрішніх справ на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15.11.2019 про закриття провадження у цивільній справі про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, із посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 723/18/17 зазначив, що спір про стягнення витрат, пов`язаних з навчанням підлягає розгляду адміністративним судом.

48. В ухвалі від 13.02.2020 у справі № 686/659/17 (ЄДРСР № 87581449), Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду відмовляючи у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Національної академії внутрішніх справ на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.09.2019 про закриття провадження у цивільній справі та постанову Хмельницького апеляційного суду від 14.01.2020, із посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 723/18/17 зазначив, що спір про стягнення витрат, пов`язаних з навчанням підлягає розгляду адміністративним судом.

49. Таким чином, доводи позивача про те, що протягом 2020-2021 років в судовій практиці щодо розгляду справ про відшкодуванню витрат, пов`язаних з утриманням осіб в навчальному закладі, не виникало спорів стосовно їх юрисдикційної підсудності є помилковими та необґрунтованими.

50. Вирішення судами окремих подібних спорів у порядку цивільного судочинства без врахування правових висновків Великої Палати Верховного Суду, висловлених у постановах від 12.12.2018 у справі № 804/285/16, від 30.01.2019 у справі № 810/2610/16, від 13.03.2019 у справі № 723/18/17, від 10.04.2019 у справі № 705/1664/17, від 09.09.2020 у справі № 378/1127/18, не свідчить про необов`язковість врахування позивачем таких правових висновків суду касаційної інстанції.

51. Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

52. Доводи позивача щодо поважності пропуску строку звернення до адміністративного суду згідно із якими про необхідність звернення з позовом в порядку адміністративного судочинства Національній академії внутрішніх справ стало відомо після отримання ухвали суду від 22.10.2021, суд вважає необґрунтованими та фактично такими, що свідчать про незгоду із правовими висновками суду касаційної інстанції.

щодо строку звернення до суду

53. Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

54. Установлення процесуальних строків законом і судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

55. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

56. За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на звернення з позовом, тобто коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

57. У цій справі спірні правовідносини виникли у зв`язку зі звільненням відповідача з публічної служби та виникненням у нього, на підставі укладеного договору, зобов`язання щодо відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі.

58. Спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних із утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, а тому до таких спорів підлягають застосуванню приписи частини п`ятої статті 122 КАС України, якою передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

59. Правову позицію щодо застосування у такій категорії справ місячного строку звернення до суду неодноразово висловлював Верховний Суд, зокрема у постановах від 30.09.2019 у справі № 340/685/19, від 10.10.2019 у справі № 140/721/19, від 24.12.2019 у справі № 824/284/19-а, від 29.04.2020 у справі № 560/1942/19, від 18.16.2020 у справі № 140/2024/19, від 01.07.2020 у справі № 400/1758/19, від 13.08.2020 у справі № 1.380.2019.001192, від 19.11.2020 у справі № 400/2654/19, від 20.11.2020 у справі № 160/11957/19, від 21.01.2021 у справі № 520/1559/2020, від 28.01.2021 у справі № 520/6265/2020 та від 11.02.2021 у справі № 360/917/19, від 02.03.2021 у справі № 140/688/19.

щодо наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду

60. Із позовом у порядку цивільного судочинства позивач звернувся до ОСОБА_1 12.02.2021 із урахуванням трирічного строку звернення до суду у порядку цивільного судочинства та без додержання місячного строку звернення, як того вимагає КАС України.

61. Фактичне первісне звернення позивача до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою 12.02.2021, із застосуванням трирічного строку звернення до суду у порядку цивільного процесуального законодавства, та подальше звернення позивача із цим позовом до адміністративного суду, надало позивачу можливість створення механізму на власний розсуд відтермінувати строк звернення до адміністративного суду, продовживши його на строк позовної давності та переклавши відповідальність за прийняття позивачем рішення щодо юрисдикційної належності цього спору на суд, що не свідчить про добросовісність реалізації процесуальних прав позивачем.

62. Отже, саме позивач, діючи добросовісно, первісно мав застосовувати при вирішенні питання про юрисдикційну належність цього спору правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постановах від 12.12.2018 у справі № 804/285/16, від 30.01.2019 у справі № 810/2610/16, від 13.03.2019 у справі № 723/18/17, від 10.04.2019 у справі № 705/1664/17, від 09.09.2020 у справі № 378/1127/18.

63. Важливим для вирішення заявленого клопотання є надання відповіді на питання чи додержано первісно позивачем порядок юрисдикційного звернення до суду із такими позовними вимогами, у який строк відбулось первісне звернення до суду у порядку цивільного судочинства, та чи таке звернення є пов`язаним із зміною судової практики.

64. Суттєве значення мають також такі обставини: строк, який сплинув після зміни судової практики і до моменту звернення до суду з позовом; причини, які заважали звернутися до суду з позовом у максимально короткий термін після зміни судової практики; чи є підставі вважати, що позивачем було допущено необґрунтовані зволікання.

65. Так, відповідача було звільнено наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 27.06.2019 № 645 о/с, лист «Про відшкодування витрат, пов`язаних з триманням у НАВС» направлено відповідачу 14.11.2019 та отримано останнім 22.11.2019, отже, строк звернення до суду почав відраховуватись з 23.12.2019, після спливу 30-денного строку на добровільне відшкодування витрат на навчання відповідачем.

66. Первісно позивач звернувся до суду у порядку цивільної юрисдикції 12.02.2021.

67. Станом на 12.02.2021 спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, підлягали вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

68. Цей адміністративний позов направлено позивачем до суду засобами поштового зв`язку 15.11.2021 та отримано судом 22.11.2021.

69. Таким чином, позивач звернувся до адміністративного суду із цим позовом із пропуском місячного строку встановленого частиною п`ятою статті 122 КАС України, відлік якого розпочався з 23.12.2019 та закінчився 24.01.2020 відповідно.

70. Фактично первісне звернення позивача до суду у порядку цивільної юрисдикції у лютому 2021 року у розглянутому випадку не створює для позивача зміну дати початку відліку місячного строку звернення до суду та не підтверджує поважність причин пропуску строку звернення із цим позовом до адміністративного суду.

щодо застосування у спірних правовідносинах правового висновку у справі № 826/10808/18

71. У постанові від 30.03.2020 у справі № 826/10808/18 за позовом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії, Верховний Суд розглянув питання наявності поважних причин поновлення пропуску строку звернення до адміністративного суду за таких обставин:

- право звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта у Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) виникло 01.07.2017;

- 23.07.2017 позивач в порядку цивільного судочинства звернувся з відповідним позовом до Шевченківського районного суду м. Києва, який ухвалою від 21.06.2018 (справа № 761/42717/17) закрив провадження у справі у зв`язку із неналежністю розгляду спору в порядку цивільного судочинства;

- 12.07.2018 Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в порядку адміністративного судочинства звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва;

- з моменту звернення до суду із заявою та до моменту закриття провадження у справі, Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вправі був очікувати розгляду справи по суті. На час та тривалість розгляду справи Шевченківським районним судом м. Києва орган державного архітектурно-будівельного контролю не міг вплинути, ці чинники перебували за його волею та бажанням;

- проаналізувавши факт звернення позивача до суду з позовом вперше з дотриманням строків звернення, дотримання вимог процесуального закону щодо форми та порядку подання позовної заяви, тривалість розгляду справи (в порядку цивільного судочинства), на яку позивач чи його представник об`єктивно не могли вплинути; поведінку позивача після отримання рішення суду про закриття провадження у справі у зв`язку із неналежністю розгляду спору в порядку цивільного судочинства, який відразу звернувся до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства, суд вважає, що своїй сукупності ці обставини в рамках спірних правовідносин не можуть не свідчити про поважність причин пропуску строку звернення до суду через об`єктивні перешкоди, які не залежали від волі позивача.

72. Суд звертає увагу, що провадження у справі № 761/42717/17 закрито у зв`язку із прийняттям Великою Палатою Верховного Суду постанов від 10.04.2018 у справі № 1519/2-787/11 та від 11.04.2018 у справі № 161/14920/16-а, за висновками яких справа за позовом такого суб`єкта належить до компетенції адміністративних судів.

73. Верховний Суд у постанові від 21.01.2021 у справі № 160/5321/20 зазначив, що висновки, викладені у постановах Верховного Суду перебувають у нерозривному зв`язку із обсягом встановлених обставин у кожній конкретній справі окремо. Тому адміністративні суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки, викладені у постановах Верховного Суду, здійснені на підставі відмінних фактичних обставин справи.

74. Таким чином, суд зазначає, що правові висновки суду касаційної інстанції, наведені у постанові від 30.03.2020 у справі № 826/10808/18 не є застосовними у спірних правовідносинах, оскільки у справі № 826/10808/18 зміна судової практики відбулась під час розгляду судом заявленого у порядку цивільного судочинства спору, коли як у справі № 160/22913/21 зміна судової практики з юрисдикційного питання відбулась за два роки до первісного помилкового звернення позивача із позовом до суду у справі № 212/1442/21 (у порядку цивільного судочинства).

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ

75. Зміна підходу щодо юрисдикційної належності заявленого спору відбулась із ухваленням Великою Палатою Верховного Суду постанови від 12.12.2018 у справі № 804/285/16.

76. Отже, у позивача була об`єктивна можливість та обізнаність, у тому числі й з постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 723/18/17 (у цій справі позивачем є Національна академія внутрішніх справ), звернутись із цим позовом у встановлені строки. Цей позов подано до адміністративного суду у листопаді 2021 року, тобто майже через два роки після виникнення права на позов за усталеної практики суду касаційної інстанції.

77. У розглянутому випадку судом не встановлено звернення позивача до суду із позовом у порядку цивільного судочинства та до адміністративного суду у «перехідний період», пов`язаний із зміною судової практики.

78. Заявлені правовідносини набули характеру спірного після зміни судової практики та віднесення спору до підсудності судів адміністративної юрисдикції.

79. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.11.2019 у справі № 9901/405/19 зазначила, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає.

80. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа: тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

81. Поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом або заявою про перегляд судового рішення, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

82. Поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

83. Не звернення до суду з адміністративним позовом через неналежне використання своїх процесуальних прав не є поважною причиною пропуску строку, що зазначив Верховний Суд у постанові від 17.09.2020 у справі № 640/12324/19.

84. Питання щодо дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду у кожному конкретному випадку встановлюється на підставі фактичних обставин справи, з урахуванням обґрунтувань вимог учасників справи та на підставі наданих ними доказів, що зазначив Верховний Суд у постанові від 19.01.2021 у справі № 440/4686/19.

85. Оскільки поновлення пропущеного строку є порушенням принципу правової визначеності, таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим, отже поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи.

86. Таким чином, позивач не навів обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та були пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з позовом.

87. Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені статтею 123 КАС України, в частині першій якої зазначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

88. Якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані ним підстави для поновлення строку звернення до суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

89. Керуючись статтями 122, 123, 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

90. Визнати заявлені позивачем причини пропуску строку звернення до суду неповажними.

91. Адміністративний позов Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі повернути позивачу.

92. Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя І.О. Верба