Справа № 160/14754/21
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮркова Е.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор» про застосування заходів реагування, -
26 серпня 2021 року Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор» з вимогами:
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" від 21.05.2021 року № 166/2.5-7/21 встановлені порушення вимог законодавства у сфері природоохоронного законодавства. Виявлені порушення, на думку позивача, можуть створити загрозу життю та/або здоров`ю людей. Отже, позивач вважає, що подальша експлуатація об`єкта, під час якого здійснюється експлуатація джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор» є неможливою до усунення недоліків, зазначених в акті від 21.05.2021 року № 166/2.5-7/21.
11.10.2021 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив позов залишити без задоволення посилаючись на те, що під час проведення перевірки жодних вимірювань проведено не було, проведено лише візуальне обстеження обладнання, та, на думку відповідача, такий вид обстеження не може встановити наявність чи відсутність утворення викидів. Вказує, що повне або часткове зупинення виробництва є більш суворим заходом реагування за винесення припису. Відповідач не отримував припису з вимогами щодо усунення порушень та не отримував строку для усунення відповідних недоліків. Також повідомлено, що готово виконати всі вимоги, що будуть виставлені Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області). Позивачем у поданому позові не визначено, які саме наслідки настануть у разі незастосування такого заходу як повне зупинення виробництва (виготовлення), реалізації виконання робіт, надання послуг; не визначено обґрунтування в частині необхідності повного зупинення виробництва (виготовлення), реалізації виконання робіт, надання послуг.
28.10.2021 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій наведено доводи, аналогічні доводам позовної заяви, та вказано, що правові і організаційні основи та екологічні вимоги в галузі охорони атмосферного повітря визначено Законом № 2707-XII. Статтею 10 цього Закону передбачені зобов`язання підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зокрема: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік. Також вказує, що застосування заходів реагування є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог у сфері природоохоронного законодавства, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
10.11.2021 року відповідачем подано до суду заперечення, в яких вказано, що відсутність у позивача повноважень здійснювати вимірювання показників забруднюючих речовин не звільняють від обов`язку довести факт забруднення повітря тобто наявність загрози життю та здоров`ю людей. Задоволення позову призведе до повного припинення підприємницької діяльності підприємства, що потягне збитки для відповідача та відсутність доходу для його працівників.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Актом перевірки щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів від 21.05.2021 року № 166/2.5-7/21 встановлені 29 порушень, зокрема:
- абзац десятий частини першої статті 10 ЗУ № 2707; пункт 2 Порядку, затвердженого ПКМУ № 1780; наказ Мінприроди № 309, статті 10, статті 11, статті 34 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»: порушено порядок здійснення викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря: інвентаризація викидів забруднюючих речовин на підприємстві не проведена, дозвіл на викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря від джерел викидів підприємства відсутній;
- абз.2 частина 1 статті 10, абз. десятий частини першої статті 10 частина 6 статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»: під час візуального обстеження підприємства встановлено обладнання, яке є джерелами утворення викидів, а саме: пооммайданчик по вул. Трудова. 7. 9. с. Манвелівка: ангар для зберігання сільгосптехніки - 4 од., критий майданчик для зберігання сільгосптехніки-2 од., бокси для зберігання сільгосптехніки, ємності для зберігання диз. палива - 3 од. загальним об`ємом 160 куб.м., ємність для зберігання бензину - 1 од. загальним об`ємом 5 куб.м., паливо роздавальні колонки - 2 од., в приміщенні будинку охорони встановлено котел твердопаливний індивідуального виготовлення (буржуйка), в приміщенні слюсарні встановлено: заточувальний верстат та зварювальний пост, в приміщенні мехмайстерні встановлено: заточувальний верстат - 1 од., токарний верстат - 2 од., стругальний та свердлильний верстати, акумуляторна, зварювальний пост, склад мастил, в приміщення моторної дільниці котел твердопаливний індивідуального виготовлення (буржуйка); - проммайданчик по АДРЕСА_1 : зерносклад - 12 од., склад для зберігання мінеральних добрив - 1 од., склад насіння та пестицидів - 1 од., пересувна зерноочисна машина ОВС-25- 1 од., зерно навантажувач і ЗМ -3 од., зерноочисна машина ЗАВ - 50, обладнана 2 ПГОУ, приймальна яма, норії, бункери для очищеного зерна та зернових відходів 3 од., пункт завантаження відходів; зерноочисна машина ЗАВ - 2, обладнана ПГОУ, приймальна яма, норії, зерноочисна калібрувальна машина «Реікш», обладнана ПГОУ, бункери для очищеного зерна та зернових відходів 3 од.; в побутовому приміщенні та ваговій встановленні котли твердопаливні індивідуального виготовлення (буржуйка) - 2 од., в приміщенні слюсарні встановлено: заточувальний та свердлильний верстати.
Судом встановлено, що під час перевірки був присутній голова ФГ «Агрофірма «Віктор» Машин Віктор Григорович, про що зазначено у відповідній графі акта від 21.05.2021 року № 166/2.5-7/21. Акт перевірки отримано 21.05.2021 року ОСОБА_1 , зауважень або заперечення в акті відсутні; також заперечення ФГ «Агрофірма «Віктор» на акт від 21.05.2021 року № 166/2.5-7/21 до позивача не надавались.
Також 28.05.2021 року Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) складено протокол № 211396 про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 , яким встановлено порушення ФГ «Агрофірма «Віктор» ст.ст. 10, 11, 29, 34 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»: інвентаризація викидів забруднюючих речовин від стаціонарних джерел не проведена, дозвіл на викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря відсутній.
Постановою від 07.06.2021 року № 211396,211397 про накладення адміністративного стягнення накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за порушення ч.1 ст.78 Кодексу України про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 136 грн.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.
Наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07 квітня 2020 року № 230 затверджено Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції (далі Положення).
Підпунктом 4 пункту 2 вказаного Положення визначено, що здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства:
про охорону атмосферного повітря, зокрема щодо:
виконання загальнодержавних, галузевих або регіональних природоохоронних програм;
наявності та додержання умов дозволів на викиди забруднюючих речовин;
забезпечення безперебійної ефективної роботи і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів забруднюючих речовин;
додержання нормативів у галузі охорони атмосферного повітря;
додержання екологічних показників нафтопродуктів (бензину автомобільного та дизельного палива), які реалізуються шляхом оптової та роздрібної торгівлі суб`єктами господарювання;
порядку провадження діяльності, спрямованої на штучні зміни стану атмосфери і атмосферних явищ у господарських цілях;
надання своєчасної, повної та достовірної інформації про стан атмосферного повітря, визначення видів і обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря.
Здійснює державний ринковий нагляд у межах сфери своєї відповідальності (пункт 4 Положення).
Згідно пункту 6 Положення звертається до суду із позовом щодо:
обмеження чи зупинення діяльності суб`єктів господарювання і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, впливу фізичних та біологічних факторів, лімітів скидів забруднюючих речовин;
визнання протиправними дій чи бездіяльності фізичних і юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, органів державної влади та місцевого самоврядування, їх посадових осіб, про визнання недійсними індивідуальних актів або їх окремих частин, правочинів, що порушують вимоги законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (далі Закон № 877).
Згідно статті першої, частини 5, частини 11 статті 4 Закону № 877, діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища;
Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.
Виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.
Згідно з частиною першою статті 7 Закону № 877 для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
Частиною 6 статті 7 Закону № 877 визначено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості:
- дату складення акта;
- тип заходу (плановий або позаплановий);
- форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо);
- предмет державного нагляду (контролю);
- найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід;
- найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
В силу частини 7 статті 7 Закону № 877 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що позивач у відповідності до Закону № 877 та Положення є спеціально уповноваженим органом, який наділений відповідними повноваженнями державного нагляду (контролю) у сфері охорони атмосферного повітря, у тому числі повноваженнями застосування до суб`єктів господарювання певних заходів реагування.
Виходячи з вищевикладеного, орган, який здійснює державний нагляд у сферах охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації об`єкту.
З аналізу наведених норм слідує, що адміністративний суд, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що виявлені органом державного нагляду (контролю) порушення вимог законодавства у сферах охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей і не були усунуті суб`єктом господарювання, має ухвалити рішення про вжиття відповідних заходів реагування, в тому числі шляхом повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта .
Системний аналіз статей 1, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» дає підстави для висновку, що встановлення факту порушення вимог законодавства у сферах охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, та у подальшому може призвести до тяжких наслідків у цих сферах, є достатньою підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів тощо.
Щодо тимчасового зупинення діяльності відповідача, пов`язаної з експлуатацією джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, суд зазначає таке.
Правові і організаційні основи та екологічні вимоги в галузі охорони атмосферного повітря визначено Законом України «Про охорону атмосферного повітря» (далі - Закон № 2707-XII).
Статтею 10 Закону № 2707-XII передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані:
здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо;
вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів;
забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів;
здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік;
заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря.
Виконання заходів щодо охорони атмосферного повітря не повинно призводити до забруднення ґрунтів, вод та інших природних об`єктів.
Згідно частини п`ятої статті 11 Закону № 2707-XII викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України № 7 від 10.02.1995 року затверджено Інструкцію про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві (далі - Інструкція № 7).
Відповідно до пункту 1.1 Інструкції № 7 вказана інструкція містить в собі методичні вказівки по змісту та оформленню необхідних документів для створення звіту по інвентаризації викидів забруднюючих речовин, які утворюються на підприємстві з урахуванням технологічного процесу та його особливостей.
За пунктом 1.3 Інструкції № 7 застосування даної Інструкції обов`язкове при проведенні інвентаризації викидів забруднюючих речовин виробничими об`єднаннями і промисловими підприємствами, організаціями і установами (далі - підприємства), які мають викиди забруднюючих речовин в атмосферу, незалежно від відомчого підпорядкування і форм власності.
В ході перевірки встановлено, що інвентаризація викидів забруднюючих речовин від стаціонарних джерел на ФГ «Агрофірма «Віктор» не проведена, дозвіл на викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря у ФГ «Агрофірма «Віктор» відсутній.
Судом встановлено, що видами господарської діяльності відповідача є, зокрема: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); розведення свиней; допоміжна діяльність у рослинництві; технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів.
Отже, виконуються роботи на підприємстві, яке є джерелом утворення викидів забруднюючих речовин, оскільки безперебійно відбувається процес виготовлення продукції, її дозування та фасування, та як наслідок, продаж виготовленої продукції, без проведення інвентаризації джерел утворення викидів забруднюючих речовин та без отримання відповідних дозволів.
На спростування викладених порушень ФГ «Агрофірма «Віктор» належних доказів матеріалів інвентаризації джерел утворення та джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами не надано.
Однак, відповідач, не зважаючи на встановлені перевіркою порушення з невстановлення обсягу відходів виробництва та споживання і рівня їх вторинного використання, переробки та утилізації, про наявність яких підприємству достеменно відомо, свідомо експлуатує об`єкт із цими порушеннями в галузі охорони атмосферного повітря, чим створює загрозу життю та здоров`ю людей.
Водночас, відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Статтею 50 Конституції України гарантовано кожному право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, а також встановлені судом апеляційної інстанції обставин у їх сукупності, колегія суддів зазначає, що тимчасове зупинення діяльності підприємства мало легітимну мету та не є свавільним.
Відповідно до статті 33 Закону № 2707-XII особи, винні у: порушенні прав громадян на безпечне для життя і здоров`я навколишнє природне середовище; перевищенні нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел в атмосферне повітря та нормативів гранично допустимого впливу фізичних та біологічних факторів стаціонарних джерел; викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону; перевищенні обсягів викидів забруднюючих речовин, встановлених у дозволах на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; недотриманні вимог, передбачених дозволом на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; провадженні незаконної діяльності, що негативно впливає на погоду і клімат; впровадженні відкриттів, винаходів, раціоналізаторських пропозицій, нових технічних систем, речовин і матеріалів, а також закупівлі в інших державах та експлуатації технологічного устаткування, транспортних засобів та інших об`єктів, які не відповідають вимогам, встановленим законодавством про охорону атмосферного повітря; невиконанні розпоряджень та приписів органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони атмосферного повітря; ненаданні передбаченої законодавством своєчасної, повної та достовірної інформації про стан атмосферного повітря, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, джерела забруднення, а також приховуванні або перекрученні відомостей про стан атмосферного повітря, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, екологічну обстановку, яка склалася внаслідок забруднення атмосферного повітря; недотриманні норм екологічної безпеки, державних санітарних норм при проектуванні, розміщенні, будівництві та введенні в експлуатацію нових і реконструйованих підприємств, споруд та інших об`єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, несуть відповідальність згідно з законом.
За наведених обставин, подальша експлуатація об`єктів відповідача із зазначеними в акті перевірки порушеннями вимог охорони атмосферного повітря створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей (як працюючого персоналу, так і іншим громадянам, а також особам, які будуть здійснювати ліквідацію надзвичайної ситуації.
Суд зауважує, що ФГ «Агрофірма «Віктор» під час проведення планової перевірки не надано жодних зауважень або заперечень до проведених заходів та складеного за їх результатами акту.
Станом на час розгляду справи, відповідачем не надано суду доказів повного усунення виявлених порушень у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, які зафіксовані акті від 21.05.2021 року № 166/2.5-7/21.
Суд погоджується з позицією позивача, що подальша експлуатація об`єктів ФГ «Агрофірма «Віктор» із порушеннями у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів створює загрозу життю та здоров`ю людей, які працюють, перебувають на об`єктах.
Захід реагування у вигляді повного зупинення роботи підприємства до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо виявлені допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Наявність реальної загрози безпосередньо життю та здоров`ю людей є обов`язковою умовою для застосування заходів реагування.
Надаючи оцінку доводам сторін щодо створення наявними порушеннями реальної загрози життю та/або здоров`ю людей, суд виходить з того, що докази усунення виявлених перевіркою порушень у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, які є реальною загрозою для життя та здоров`я людей, у матеріалах справи відсутні.
Відтак, ведення позивачем своєї діяльності з порушенням вимог природоохоронного законодавства свідчить про наявність правових підстав для тимчасового зупинення виробництва (виготовлення) продукції, виконання робіт до усунення виявлених порушень.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовна заява Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про застосування заходів реагування підлягає задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Оскільки позивач є суб`єктом владних повноважень, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України витрати на сплату судового збору покладаються на позивача та не підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-244, 246, 250, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 22 листопада 2021 року.

Суддя Е.О. Юрков