Справа № 640/11226/20
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ганечко О. М., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2021 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 16.08.2021) у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві, у якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів № 0005 від 08 квітня 2020 року про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 за порушення законодавства про рекламу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2021 року позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що розміщений позивачем банер містить інформацію та зображення, які порушують етичні, гуманістичні, моральні норми та нехтують правилами пристойності, а тому спірна постанова про притягнення позивача до відповідальності є правомірною та скасуванню не підлягає.

До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скарну не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 28.02.2019 між позивачем (замовник) та ТОВ «Медіа-Актив Україна» укладено договір № В19002 на проведення рекламних кампаній, за умовами якого виконавець зобов`язується протягом строку дії Договору професійно і якісно проводити рекламну кампанію для Замовника на території України на узгоджених сторонами поверхнях спеціальних конструкцій, а Замовник зобов`язується вчасно й у повному обсязі оплачувати роботи та послуги Виконавця відповідно до умов договору (п. 2.1. Договору).

В період з 16.07.2019 по 31.07.2019 на рекламній конструкції № Кі1639, розташованій за адресою: м. Київ, проспект Бажана, біля мосту Південний у напрямку Наддніпрянського шосе, права площина, на замовлення рекламодавця фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 *(далі - ФОП ОСОБА_1 ) розповсюджувачем - ТОВ «Медіа-Актив Україна» було розміщено рекламу мережі хімчисток «ІНФОРМАЦІЯ_1» з рекламним слоганом «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Вказана рекламна компанія проводилася на підставі Договору, Додатку № 1 від 28.06.2019 до Договору, укладених між ТОВ «Медіа-Актив Україна» та ФОП ОСОБА_1 .

Вартість розміщення та обслуговування зовнішньої реклами у вказаному вище періоді склала 6 000, 00 грн (без ПДВ), що підтверджується копією рахунку на оплату від 01.07.2019 № 701/06, копією Акту надання послуг від 31.07.2019 № 731/06, копією розшифровки до Акту надання послуг від 31.07.2019 № 731/06.

У зв`язку із взяттям шлюбу, після укладення Договору та підписання зазначених Актів, позивач змінила своє прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 , про що були зареєстровані зміни до відомостей про фізичну особу-підприємця, що підтверджується Виписками з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.04.2016 та від 07.11.2019.

28.12.2019 позивачем отримано письмову повторну вимогу ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві про надання ФОП ОСОБА_1 , у зв`язку із розміщенням нею в липні 2019 зовнішньої реклами мережі хімчисток «ІНФОРМАЦІЯ_1» з рекламним слоганом «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресую: АДРЕСА_1 , біля мосту Південний у напрямку Наддніпрянського шосе, пояснень, копії свідоцтва про державну реєстрацію (витяг), затвердженого макету реклами, документального підтвердження вартості розповсюдженої реклами, а також іншої інформації, що може мати істотне значення для прийняття рішення ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві.

На виконання вказаної вимоги третьої особи, позивачем у відповідності із ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу» направлено на адресу ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві письмові пояснення від 14.01.2020 та запитуванні документи, а саме: копію Виписки з ЄДР про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_1 від 13.04.2016; копію Виписки з ЄДР про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_1 від 07.11.2019; копію Договору про проведення рекламних компаній від 28.02.2019 № В19002; копію Додатку від 28.02.2019 № 1 до Договору про проведення рекламних компаній від 28.02.2019 № В19002; копію контрольного макету до Додатку № 1 від 28.06.2019 до Договору про проведення рекламних компаній від 28.02.2019 № В19002; копію рахунку на оплату від 01.07.2019 № 701/06; копія Акту про надання послуг від 31.07.2019 № 731/06; копія розшифровки до Акту про надання послуг від 31.07.2019 № 731/06.

В своїх поясненнях позивач заперечувала проти вчинення порушення законодавства про рекламу, зазначивши, що реклама мережі хімчисток «ІНФОРМАЦІЯ_1» є такою, що відповідає законодавству про рекламу та не містить жодних ознак порушень вимог ч. 3 ст. 7 Закону України «Про рекламу», оскільки не містить інформації або зображень, які порушують етичні, гуманістичні, моральні норми та нехтують правилами пристойності.

Листом від 31.01.2020 № 06.6/1764 третя особа повідомила позивача, що розгляд справи про порушення законодавства України про рекламу відносно ФОП ОСОБА_1 відбудеться 27.02.2020 о 14 год. 15 хв.

Листом від 27.02.2020 № 06.6/3481 третя особа повідомила позивача, що розгляд справи про порушення законодавства України про рекламу відносно ФОП ОСОБА_1 відбудеться 03.03.2020 о 15 год. 30 хв.

03.03.2020 справа про порушення законодавства України про рекламу відносно ФОП ОСОБА_1 була розглянута ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві, вирішено направити матеріали справи до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів для прийняття рішення у зв`язку з тим, що очікуваний розмір штрафних санкцій перевищує 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Позивач при розгляді справи була відсутньою з особистих обставин.

08.04.2020 відповідачем винесено рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 0005, відповідно до якого встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не дотримано встановлених законом вимог щодо змісту реклами, яка розповсюджувалась в м. Києві по пр-ту Бажана, біля мосту Південний, в сторону Наддніпрянського шосе, а саме: зовнішня реклама мережі хімчисток «ІНФОРМАЦІЯ_1» містить зображення, яке порушує етичні, моральні норми, нехтує правилами пристойності, чим порушено вимоги частини третьої статті 7 Закону України «Про рекламу». Вирішено за недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами накласти на рекламодавця - фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , штраф у розмірі 30 000,00 грн.

Не погоджуючись із винесеним рішенням позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про рекламу» визначає засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.

Відповідно до приписів ст. 1 Закону: реклама, це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Відповідно до ч.ч. 1-4 статті 7 Закону основними принципами реклами є: законність, точність, достовірність, використання форм та засобів, які не завдають споживачеві реклами шкоди.

Реклама не повинна підривати довіру суспільства до реклами та повинна відповідати принципам добросовісної конкуренції. Реклама не повинна містити інформації або зображень, які порушують етичні, гуманістичні, моральні норми, нехтують правилами пристойності. Реклама повинна враховувати особливу чутливість дітей і не завдавати їм шкоди.

Частиною 1 ст. 26 вказаного вище Закону визначено, що одним із органів, що здійснює контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень, є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - Положення № 667), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 667 (далі - Положення № 667), Держпродспоживслужба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства та який реалізує державну політику, зокрема, у галузі державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки.

Згідно з приписами пп. 9 п. 4 Положення № 667 Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, приймає рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження.

Підпунктами 17 та 21 п. 6 Положення № 667 встановлено, що Держпродспоживслужба для виконання покладених на неї завдань має право:

- складати в установлених законом випадках протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення і приймати за результатами розгляду рішення про накладення штрафів та застосовування інших санкцій, передбачених законом;

- призначати проведення експертизи, технічної діагностики машин та інших технічних засобів для агропромислового комплексу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час здійснення державного технічного нагляду.

Свої повноваження Держпродспоживслужба здійснює безпосередньо та через свої територіальні органи (п. 7 Положення № 667).

Під час виконання покладених на неї завдань Держпродспоживслужба взаємодіє в установленому порядку з іншими державними органами, допоміжними органами і службами, утвореними Президентом України, тимчасовими консультативними, дорадчими та іншими допоміжними органами, утвореними Кабінетом Міністрів України, органами місцевого самоврядування, громадськими об`єднаннями, профспілками та організаціями роботодавців, відповідними органами іноземних держав і міжнародних організацій, а також з підприємствами, установами та організаціями (п. 8 Положення № 667).

Частинами 2 та 3 ст. 26 Закону передбачено, що на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Крім того, відповідний орган державної влади має право: - вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства; - вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; - надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень; - приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження; - приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.

Органи державної влади зобов`язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи.

Рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами під час розгляду питання про порушення цього Закону мають право: - бути присутніми на засіданні державного органу під час розгляду питання про порушення ними цього Закону; - подавати необхідні документи, давати пояснення; - отримувати копію протоколу засідання та рішення державного органу, прийнятого щодо них; - оскаржувати дії чи бездіяльність зазначеного державного органу та його посадових осіб до суду.

Аналіз викладених вище правових норм дає підстави стверджувати, що Держпродспоживслужба та її територіальний орган - Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області уповноважені здійснювати контроль щодо дотримання вимог законодавства з питань реклами та у разі встановлення порушень таких вимог виносити відповідні рішення, в тому числі про накладення штрафу, позивачем не заперечується.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 693 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу (далі - Порядок № 693).

Згідно з приписами пп. 9-18 Порядку № 693 підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою, зокрема, Держспоживінспекції та її територіальних органів.

Протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення. Протокол розглядається у місячний строк. За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи. Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. До строку розгляду справи не зараховується час на отримання необхідних доказів і проведення експертизи. трок розгляду справи може бути продовжений Головою Держспоживінспекції, його заступниками, начальниками територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступниками не більше ніж на три місяці. Посадові особи Держспоживінспекції та її територіальних органів, які розглядають справу:

- перевіряють відповідність реклами вимогам законодавства до змісту та достовірності реклами, порядку її виготовлення і розповсюдження;

- отримують документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, що стосується порушень законодавства про рекламу;

- готують попередні висновки і вносять їх на розгляд Голови Держспоживінспекції, його заступників, начальників територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступників.

Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.

З метою з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, Головою Держспоживінспекції, начальниками територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступниками може бути призначена експертиза.

Справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Дотримання Держпродспоживслужбою та її територіальними органами процедури розгляду справи про порушення ним законодавства про рекламу позивачем не заперечується.

Як вбачається із змісту заявленого позову та вірно встановлено судом першої інстанції, доводи позивача про протиправність оскаржуваного рішення зводяться виключно до незгоди з висновками відповідача, викладеними в цьому рішення, про порушення ним вимог частини третьої статті 7 Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону реклама не повинна містити інформації або зображень, які порушують етичні, гуманістичні, моральні норми, нехтують правилами пристойності.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, з метою підтвердження порушення позивачем норм Закону України «Про рекламу» ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві, керуючись вимогами ст. 29 Закону, листом від 08.10.2019 № 06.6/17651 звернулося до Всеукраїнської громадської організації «Українська Асоціація Маркетингу» для надання висновків стосовно наявності у рекламі ознак порушення законодавства про рекламу.

Відповідно до Експертного висновку від 18.12.2019 № 50-2019 ВГО «УАМ» встановила, що реклама мережі хімчисток «ІНФОРМАЦІЯ_1» має ознаки порушення вимог ст. 7 та ст. 8 Закону, а саме: «Поданий на експертизу рекламний контент виконаний в мінімалістичному стилі, зпродукований українською та англійською мовами, містить текстову та фотографічну частини. »ІНФОРМАЦІЯ_1« - прописано великими літерами у верхній правій частині рекламної площі. Трохи нижче розміщується рекламний слоган: »ІНФОРМАЦІЯ_2«, а ще нижче - контактна інформація. У лівій частині рекламної площі розміщується фотографічне зображення чоловіка та жінки. Пара зображена таким чином, що видно лише центральну частину тіл: без голів та ніг. Дівчина зображена в джинсах-скінні та білій майці, чоловік у джинсах та сорочці. Фотографічна композиція побудована таким чином, щоб продемонструвати момент, коли жінка знімає сорочку з чоловіка, відкриваючи чоловічий торс. … У 2011 році фахові асоціації, які об`єднують маркетологів та рекламістів прийняли Стандарт недискримінаційної реклами за ознакою статті (далі - Стандарт), зареєстрований відповідним чином Державним Комітетом України з Питань Технічного Регулювання та Споживчої Політики, Державним підприємством »Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості (ДП УкрДНЦ)« (Зареєстровано 30.07.2012 № 249, є Стандартом організацій України (СОУ 2-2011). Стандарт виконує функції нормативного документа в деяких аспектах саморегулювання рекламної галузі. У п.5.2.8 (а) Стандарту зазначено, що »Реклама вважається дискримінаційною за ознакою статті та порушує добросовісну маркетингову практику, якщо зображує або описує жінку або чоловіка як прикрасу чи сексуальний об`єкт, включаючи натяки на статеві стосунки і сексуальність людей, які нічим не пов`язані з рекламованим продуктом, і не мають прямих асоціацій з споживанням рекламованого продукту, товару, послуг тощо: порушення посилюється, якщо сексуальність людини зображується або описується принизливо, зневажливо, наклепницьким чином (для людської гідності) через мову, позування, вербальні або невербальні натяки тощо)«. Незважаючи на той факт, що в наданій на експертизу рекламі зображена пара: чоловік та жінка, - зображення виконує функцію тізеру, головним завданням якого є привернення уваги. А досягається ця мета за рахунок надання зображенню сексуального забарвлення. Жінка нібито роздягає чоловіка, причому відсутність у пари голів додатково акцентує увагу на тому, що головним елементом фотографічної композиції є саме положення їх тіл та оголений торс чоловіка. Таким чином, реклама містить натяки на статеві стосунки і сексуальність людей. Експерти зазначають, що подібний підхід є свідченням непрофесійності та використання недобросовісних маркетингових практик.».

Вказану експертизу провели ВГО «Українська Асоціація Маркетингу» разом із Індустріальним Гендерним Комітетом з Реклами, до складу якого входять представники асоціацій, які підписали Стандарт «Недискримінаційна реклама за ознакою статі» СОУ 2-2011 (далі - Стандарт).

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення суду, задовольняючи позов, суд першої інстанції надав оцінку зазначеному експертному висновку, однак не погодився з ним.

Приписами статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 101 КАС України встановлено вимоги до висновку експерта. Так, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством (частина 1).

Частиною 6 вказаної норми встановлено, що у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

Поряд із цим, частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак, суд зобов`язаний надати оцінку експертному висновку, одна може не погодитись з його висновками.

При цьому, як вірно зауважено судом першої інстанції, вказаний висновок стосується дискримінаційного характеру за ознакою статі реклами мережі хімчисток «ІНФОРМАЦІЯ_1», однак, спірне рішення прийнято на підставі ч. 3 ст. 7 Закону України «Про рекламу».

Законом України «Про захист суспільної моралі» встановлено правові основи захисту суспільства від розповсюдження продукції, що негативно впливає на суспільну мораль.

Відповідно до статті 1 цього Закону суспільна мораль - система етичних норм, правил поведінки, що склалися у суспільстві на основі традиційних духовних і культурних цінностей, уявлень про добро, честь, гідність, громадський обов`язок, совість, справедливість.

Частиною шостою статті 8 цього ж Закону встановлено, що продукція сексуального чи еротичного характеру може розповсюджуватися лише за умови недоступності її неповнолітнім і не нав`язування споживачам.

Як зазначено в експертному висновку, експерти вбачають у вищевказаній рекламі натяки на статеві стосунки та сексуальність людей.

Проте, в названому експертному висновку не зазначено, яким чином оголений торс чоловіка та руки жінки, які нібито знімають сорочку натякають на статеві стосунки.

У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист суспільної моралі» зазначено, що продукція сексуального характеру - будь-які матеріальні об`єкти, предмети, друкована, аудіо-, відеопродукція, в тому числі реклама, повідомлення та матеріали, продукція засобів масової інформації, електронних засобів масової інформації, призначені для задоволення сексуальних потреб людини.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вказане зображення чоловіка та жінки на рекламі мережі хімчисток «ІНФОРМАЦІЯ_1» не призначене для сексуальних потреб людини, а напряму асоціюється зі споживанням рекламованої послуги, а саме: послуги з чищення відповідних виробів.

Також, як вірно зауважено судом першої інстанції, висновок експертів містить доводи лише щодо дискримінації за ознакою статті, і відсутні обґрунтування порушення саме етичних, моральних норм та правил пристойності.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками сулу першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог та відповідно необхідності скасування спірної постанови про накладення штрафу.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2021 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя О. М. Ганечко
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 28.12.2021 р.)