Справа № 160/8213/21
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2021 року Справа № 160/8213/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОзерянської С.І.
за участі секретаря судового засіданняНатхи В.С.
представника позивача представника відповідача - 1 Олійника С.І. Кукуатнової Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби, Державної митної служби України про визнання протиправними дій, рішень та скасування рішень,-
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/8213/21 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними дій, рішень та скасування рішень. Розглядати справу вирішено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
22.06.2021 року заперечуючи проти позовної заяви відповідачем подано відзив на неї, який долучено до матеріалів справи.
В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що за результатами здійснення митного контролю було встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості містять розбіжності та не містять усіх відомостей, що впливають на числові значення складових митної вартості товару та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за імпортовані товари, а отже, на думку відповідача, оскаржувані рішення та картка відмови прийняті митницею відповідно до норм чинного законодавства.
04.07.2021 року позивачем подано додаткові пояснення по справі в яких підтримано позивачем позицію викладену в позовній заяві.
19.07.2021 року відповідачем подано заперечення на додаткові пояснення, які долучено до матеріалів справи.
Разом із клопотанням від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
На підставі ухвали від 27.07.2021 року суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.
25.08.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 року залучено до участі у справі № 160/8213/21 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними дій, рішень та скасування рішень, як співвідповідача - Державну митну службу України.
29.09.2021 року від Державної митної служби України на адресу суду надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача належним, а також відзив.
У відзиві зазначено, що Держмитслужба України оскаржуване рішення не приймала, а отже не порушувала прав та інтересів позивача. Оскаржуване позивачем рішення прийняте Дніпровською митницею Держмитслужби під час проведення митного контролю і митного оформлення, та яке створює юридичні наслідки для позивача зі сплати митних платежів. Згідно з даним рішенням скоригована митна вартість ґрунтується на раніше визначеній митним органом митній вартості за ЕМД від 27.10.2020 року № UA204120/2020/104648 з урахуванням опису товару, країни походження, вагових характеристик та хронологічної відповідності.
06.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.
17.11.2021 року в судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов в повному обсязі; представник відповідача-1 в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні; представник відповідача-2 в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що фізична особа- підприємець ОСОБА_1 зареєстрована в якості підприємця 01.12.2003 року.
Основним видом економічної діяльності позивача являється оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів.
23.09.2020 року між ФОП ОСОБА_1 та QINGDAO HENGTIANXING IMPORT&EXPORT., LTD (Китай) був укладений контракт №230920.
За умовами даного контракту, Продавець продає, а Покупець купує на умовах FOB QINGDAO (відповідно до "Інкотермс - 2010") продукцію - сталеві колесі диски (надалі - товари), в асортименті, кількості та за ціною зазначених в Інвойсах, які є невід`ємною частиною цього Контракту.
Відповідно до п. 2 Контракту, загальна сума Контракту становить $300 000. В ціну виробу включена вартість упаковки та маркування. Ціни на товари, що постачаються, вказуються в інвойсах до цього Контракту. Валютою ціни і валютою платежу є долар США.
05.02.2021 року між ФОП ОСОБА_1 та QINGDAO HENGTIANXING IMPORT&EXPORT., LTD (Китай) укладено додаткову угоду № 1 до контракту №230920 від 23.09.2020 року.
В якій домовились, здійснити оформлення і підписання контракту № 230920 від 23.09.2020р. Продавцем і Покупцем в відповідності до вимог нормативних документів в країні Продавця і в країні Покупця, а саме- пронумерувати сторінки контракту. При цьому зміни стосуються лише оформлення, зміст домовленостей та умов контракту не порушується. Вважати вірним контракт № 230920 від 23.09.2020р. в версії, викладеній в додатку № 1 до цієї угоди.
23.09.2020 року сторонами підписано Специфікацію №1 до вказаного контракту.
На умовах та в рамках зовнішньоекономічного контракту між ФОП ОСОБА_1 та QINGDAO HENGTIANXING IMPORT&EXPORT., LTD (Китай) згідно інвойсу №230920 від 23.09.2021 року, здійснено поставку товару - сталеві колісні диски, на загальну суму $ 35 566 у загальній кількості 1087.
З метою митного оформлення товару декларантом позивача ТОВ "Енелайз " (договір про надання брокерських послуг № 3 від 10.01.2013 року) 01.02.2021 року подано митну декларацію МД №UA110130/2020/027213.
На підтвердження митної вартості товарів до митного органу було надано наступні документи:
1. Пакувальний лист б/н від 23.09.2020;
2. Рахунок-проформа №230920 від 23.09.2020;
3. Рахунок-фактура (інвойс) №230920 від 23.09.2020;
4. Коносамент №206617304 від 03.12.2020;
6. Автотранспортна накладна А550 від 29.01.2021;
7. Сертифікат про походження товару №20C3702S0280/0019 від 18.12.2020;
8. Акт №CLL39/21 здачі-прийняття робіт від 26.01.2021;
9. Меморіальний ордер № К0925В9ЕDF від 25.09.2020 ;
10. Меморіальний ордер № К1124BVGKU 24.11.2020;
11. Платіжне доручення № (MUR) 16 від 25.09.2020;
12. Платіжне доручення № (MUR) 19 від 24.11.2020;
13. Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №CLL39/21 від 08.09.2020;
14.Банківський платіжний документ, що підтверджує оплату транспортних послуг №4489 від 25.01.2021;
16. Специфікація № 1 від 23.08.2020;
17. Зовнішньоекономічний договір від 23.09.2020 № 230920;
19. Договір про перевезення №К-276/19 від 14.05.2019;
20. Інформація про позитивні результати державних видів контролю 6534701 від 01.02.2021;
21. Акт огляду від 01.02.2021;
22. Вагова від 01.02.2021;
23. Креслення від 23.23.09.2020;
24. Акт про невідповідність товарів відомостям, зазначеним у документах, необхідних для здійснення їх митного контролю
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, відповідачем встановлено наступне:
Поставка товарів диски колісні зі сталі для вантажних автомобілів (в асортименті) здійснюється на підставі зовнішньоекономічного контракту від 23.09.2020 №230920 та специфікації від 23.09.2020 №1 до нього. Зовнішньоекономічний контракт складено англійською та українською мовами. Зазначено, що англомовна версія контракту є пріоритетною. При цьому, декларантом до митного оформлення надано специфікацію від 23.09.2020 №1 до зовнішньоекономічного контракту від 23.09.2020 №230920 тільки українською мовою. Сторінки зовнішньоекономічного контракту не пронумеровано. Вищезазначене свідчить про можливу зміну змісту контракту та доповнення до нього, та/або про формальні підстави укладання документів.
Надані декларантом до митного оформлення платіжні доручення в іноземній валюті від 25.09.2020 №16 та від 24.11.2020 №19 не містять відповідних відміток уповноважених осіб банку щодо виконання документів.
Умовами наданого до митного оформлення зовнішньоекономічного контракту від 23.09.2020 №230920 визначено умови оплати за товар - 100% передплата. Таким чином, декларантом не надано всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за імпортовані товари, відповідно до частини 3 статті 53 МКУ. Згідно з п.1.1 зовнішньоекономічного контракту від 23.09.2020 №230920, продавець продає, а покупець купує продукцію в асортименті, кількості та за ціною, зазначених в інвойсах, які є невід`ємною частиною зазначеного контракту. У графі 70 Details of payment наданого платіжного доручення в іноземній валюті від 25.09.2020 №16 зазначено реквізити зовнішньоекономічного контракту від 23.09.2020 №230920, специфікації від 23.09.2020 №1.
Додатково надане платіжне доручення в іноземній валюті від 25.09.2020 №16 не містить реквізитів, необхідних для ідентифікації ввезеного товару. Декларантом до митного оформлення надано меморіальний ордер від 25.09.2020 №K0925B9EDF, в графі Призначення платежу якого зазначено: Списання коштів на здійснення валютно-обмінних операцій згідно заявки R1DSK9250ZG96; меморіальний ордер від 24.11.2020 №K1124BVGKU, в графі Призначення платежу якого зазначено: Списання коштів на здійснення валютно-обмінних операцій згідно заявки RIDSK1124151WU. Вказані заявки до митного оформлення не надано, надані меморіальні ордери не ідентифікуються із партією товару, задекларованою за ЕМД від 01.02.2021 №UA110130/2021/002358. В графі Shipper наданого декларантом коносаменту від 03.12.2020 №206617304 зазначено компанію SHENZHEN LUYE EAST INDUSTRY CO. LTD. (CHINA). Задекларована декларантом компанія- відправник - QINGDAO HENGTIANXING IMPORT & EXPORT CO., LTD. Вищезазначене ставить під сумнів, що задекларована, відповідно до графи 44 ЕМД від 01.02.2021 №UA110130/2021/002358, поставка товару здійснюється на виконання зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу з підприємством-виробником.
При цьому, документів, що підтверджують транзитну суму, яка підлягає оплаті третім особам, що залучаються виконавцем до виконання умов за договором на транспортно-експедиторське обслуговування зовнішньоторговельних і транзитних вантажів від 14.05.2019 №К-276/19, декларантом до митного оформлення не надано. Вищезазначене ставить під сумнів повноту включення до бази оподаткування витрат на транспортування імпортованих товарів до митного кордону України.
Позивачу запропоновано надати додаткові документи: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи (з урахуванням викладених зауважень); договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
За наслідком проведених консультацій відповідачем до товару застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2-г - резервний метод та винесено відповідне рішення про коригування митної вартості товару. Визначена митна вартість товару "диски сталеві для вантажних автомобілів" ґрунтується на раніше визначеній митній вартості відповідно до рівня вартості подібних/аналогічних товарів, оформлених, за ЕМД від 27.10.2020 №UА204120/2020/104648 -6,15 дол. США/кг.
У зв`язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару, позивачу було відмовлено в митному оформленні та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110000/2021/000016/2 від 04.02.2021 року.
Позивач не погоджується із зазначеними рішеннями митного органу, внаслідок чого звернувся за захистом порушеного права до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Пунктом 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України (надалі - МК України) визначено, що митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно - правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Згідно з Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).
Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант, який заявляє митну вартість товару, зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Згідно з частиною 1 статтею 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною 2 статті 53 МК України визначено документи, які підтверджують митну вартість товарів: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок - фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі - продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно зі статтею 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Оцінюючи висновки відповідача про наявність розбіжностей у документах, наданих до митного оформлення, що стали підставою для витребування додаткових документів та коригування заявленої позивачем митної вартості, суд виходить з такого.
Щодо доводів відповідача про те, що до митного оформлення позивачем надано специфікацію від 23.09.2020 №1 до зовнішньоекономічного контракту від 23.09.2020 №230920, яка складена англійською мовою, не завірена уповноваженою особою продавця, суд зазначає, що до митного органу як додаток до листа ФОП ОСОБА_1 до Дніпровської митниці вих. від 17.03.2021р. №2071, вх. ДМ від 18.03.2021р. №5906/14-7.5-08-02-18, було надано складену англійською мовою, завірену печаткою фірми QINGDAO HENGTIANXING IMPORT & EXPORT CO., LTD. і підписом менеджера з експорту Kent Seo, специфікацію від 23.09.2020 року №1 до контракту № 230920 від 23.09.2020 року, що свідчить про усунення виявленого недоліку.
Щодо доводів відповідача про те, що сторінки зовнішньоекономічного контракту не пронумеровано, що може свідчити про можливу зміну змісту контракту та доповнення до нього, та/або про формальні підстави укладання документів, суд зазначає, що та обставина, що в контракті № 230920 від 23.09.2020р. відсутня нумерація сторінок не може бути використана в якості обґрунтування відмови визнати заявлену митну вартість, оскільки текст контракту має цілісний вигляд і кожна сторінка контракту завірена продавцем.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивачем до митного органу надана додаткова угода від 05.02.2021 р. № 1 до контракту № 230920 від 23.09.2020р., якою внесені зміни до контракту від 23.09.2020р. № 230920, а саме - пронумеровані сторінки контракту, зміст контракту, при цьому залишився незмінним.
Щодо доводів відповідача про те, що надані декларантом до митного оформлення платіжні доручення в іноземній валюті від 25.09.2020 N916 та від 24.11.2020 №19 не містять відповідних відміток уповноважених осіб банку щодо виконання документів, то вказані документи, завірені підписом і печаткою банку, надані під час декларування.
Щодо доводів відповідача про те, що платіжне доручення в іноземній валюті від 25.09.2020 року №16 не містить реквізитів, необхідних для ідентифікації ввезеного товару, суд зазначає наступне.
В платіжному дорученні в іноземній валюті від 25.09.2020р. (МТ103 вихідний через SWIFT) №:(MUR) 16 відсутнє посилання на проформу-інвойс від 23.09.2020р. № 230920.
При цьому, на підставі листа ФОП ОСОБА_1 до КБ ПРИВАТБАНК від 24.02.2021р. №2065 в платіжному дорученні в іноземній валюті від 25.09.2020р. ( МТ103 вихідний через SWIFT №:(MUR)16, в графі 70х: Details of Payment (Призначення платежу ) додано уточнення : Proforma invoice №230920 DD 23.09.2020, що підтверджується наданим до митного органу ( додаток до листа ФОП ОСОБА_1 до Дніпровської митниці вих. від 17.03.2071р. №2071, вх. ДМ від 18.03.2021р. №5906/14-7.5- 38-02-18), повідомленням КБ ПРИВАТБАНК.
Після уточнення графа 70х: Details of Payment платіжного доручення в іноземній валюті від 25.09.2020р. ( МТ103 вихідний через SWIFT) №:(MUR)16 має наступний данні: PRPMNT FOR steel wheels ACC CNTR N230920 DD 23.09.2020. Sp.№l DD23.09.2020. Proforma invoice No.230920 DD 23.09.2020. POL:CN, POD UA .
Таким чином зазначене митним органом зауваження було усунуто.
Зауваження митного органу стосується тієї обставини, що в меморіальному ордері від 25.09.2020р. № K0925B9F5K - документі який підтверджує факт закупівлі валюти в сумі 9769,80USD для здійснення передплати за оцінюваний товар, в графі Призначення платежу вказаний лише контракт від 23.09.2020р. №23092020, а проформа-інвойс від 23.09.2020р. № 23092020 не зазначена.
На думку митного органу, закуплена згідно меморіального ордеру від 25.09.2020р. № K0925B9F5K валюта могла бути використана не для закупівлі партії товару згідно інвойсу від 23.09.2020р. № 23092020, а якоїсь іншої партії товару.
При цьому, ФОП ОСОБА_1 надала до митного органу всі банківські документи, що відображають процес закупівлі валюти і її перерахування продавцю в якості передплати за товар згідно контракту від 23.09.2020р. № 23092020 і інвойсу від 23.09.2020р. № 23092020: заява від 25.09.2020р. №RIDSK9250ZG96; меморіальний ордер від 25.09.2020р. № K0925B9EDF; меморіальний ордер від 25.09.2020р. № K0925B9F5K; виписка з поточного рахунку ФОП ОСОБА_1 № НОМЕР_1 ( валюта: гривня ) за 25.09.2020р.; виписка з поточного рахунку ФОП ОСОБА_1 № НОМЕР_2 ( валюта: USD ) за 25.09.2020р.; платіжне доручення в іноземній валюті від 25.09.2020р. №16JBKLK9; платіжне доручення в іноземній валюті від 25.09.2020р. ( МТ103 вихідний через SWIFT) №:(MUR)16.
Надані документи підтверджують, що ФОП ОСОБА_1 було перераховано кошти на рахунок продавця і це перерахування було передплатою за товар згідно інвойсу від 23.09.2020р. № 23092020.
Так позивачем під час декларування до митного органу надано два коносаменти: № S120114527 від 03.12.2020 року та від 03.12.2020 №206617304.
До складу митної вартості, заявленої в ЕМД від 01.02.2021р. № UA110130/2021/002358, були включені витрати на транспортування товару до кордону України, вартість транспортування оцінюваного товару було визначено на підставі витрат на оплату транспортно-експедиторських послуг, наданих ТОВ Керріленд- Логістикс.
На підтвердження суми витрат на транспортування, під час декларування, до митного органу були надані договір на транспортно-експедиторське обслуговування зовнішньоторговельних і транзитних вантажів від 14.05.2019 №К-276/19, акт здачі-прийняття робіт ( надання послуг ) від 26.01.2021р. № CLL39/21, рахунок від 22.01.2021р. № CLL39/21, платіжне доручення від 25.01,2021р. № 4489.
Згідно з умовами договору від 14.05.2019 №К-276/19 ТОВ Керріленд-Логістикс самостійно залучає до процесу перевезення третіх осіб, а обов`язкове надання документів експедитором ТОВ Керріленд-Логістикс по взаємовідносинам з такими особами не передбачене умовами договору від 14.05.2019 №К-276/19.
Згідно п.3 ст.53 МКУ митний орган має право вимагати документи, що підтверджують транзитну суму, яка підлягає оплаті третім особам лише у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
В даному випадку, надані первинні документи, які підтверджують вартість транспортних витрат не містять розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявних ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Відповідно до частини 6 статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно із частиною 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
За встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що зазначені відповідачем недоліки, які стали підставою для проведення коригування заявленої митної вартості товарів, жодним чином не перешкоджали митному органу перевірити митну вартість імпортованого товару на підставі наданих позивачем документів.
Водночас, відповідачем до суду не надано доказів недостовірності заявленої позивачем вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Таким чином, висновок відповідача про встановлення розбіжностей у поданих позивачем документах, які не містять даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, як на підставу для здійснення коригування заявленої позивачем митної вартості товарів, суд вважає необґрунтованим та безпідставним.
До того ж, наявність певних незначних недоліків (технічних помилок, розбіжностей) у первинних документах, наданих на підтвердження митної вартості товару, не повинно розцінюватися як обставина, яка виключає можливість врахування таких документів для митного оформлення товарів та не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у них міститься, якщо за результатами дослідження інших даних (сукупності решти відомостей, що викладені в документах) та доказів можна достовірно визначити митну вартість товару.
Аналогічна правова позиція була висловлена у постанові Верховного Суду від 11.12.2019 року у справі №420/2315/19.
Отже, надані фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 документи для проведення митного оформлення підтверджують заявлену митну вартість товарів за основним методом (за ціною договору), а ті розбіжності, які стали підставою для прийняття спірних рішень не впливають на рівень заявленої митної вартості, тому доводи відповідача про те, що подані позивачем документи не дозволяли у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни, не відповідають встановленим фактичним обставинам справи.
Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправними дій Державної митної служби України по оформленню рішення про коригування митної вартості товарів № 110000/2021/000016/2 від 04.02.2021 року на підставі використання неправдивої інформації і відмові скасувати зазначене рішення, суд зазначає таке.
Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина друга статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Отже, ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Рішення ж Державної митної служби України, яке прийняте за результатами розгляду скарги позивача, не є рішенням яке впливає на права та обов`язки позивача, а є рішенням, прийнятим в порядку адміністративного оскарження.

Крім того, Держмитслужбою України не приймалось жодного з оскаржуваних рішень, а отже його діями не було порушено прав та законних інтересів позивача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 6 810 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №4599 від 20.05.2021 року.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Дніпровської митниці Держмитслужби підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 4 540 грн.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби, Державної митної служби України про визнання протиправними дій, рішень та скасування рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 04.02.2021 року № UA 110000/2021/000016/2.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 110130/2021/00045 Дніпровської митниці Держмитслужби.

Стягнути з Дніпровської митниці Держмитслужби (49000, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, 22, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 4 540,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 26 листопада 2021 року.

Суддя С.І. Озерянська