Справа № 460/2583/19
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 460/2583/19 пров. № А/857/17445/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Обрізка І.М.,

Сеника Р.П.,

секретаря судового засідання Смолинця А.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Щербаков В.В.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м.Рівне о 13 год 01 хв. 20 лютого 2020 року, повне судове рішення складено 02 березня 2020 року, в справі №460/2583/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

04.10.2019 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, просив: визнати протиправними та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області №915 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 06 вересня 2019 року в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) зі служби в поліції; визнати протиправними та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області № 230 о/с «По особовому складу» від 16 вересня 2019 року в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) зі служби в поліції; поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Вараського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з 17 вересня 2019 року; стягнути з Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Суд першої інстанції вказав, що у висновку службового розслідування не наведено доказів вчинення позивачем будь-яких інших порушень ніж ті, які стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР №0000631. Суд першої інстанції зазначив, що висновком службового розслідування від 22 серпня 2019 року встановлено, що в діях працівників Вараського ВП відсутній склад дисциплінарного проступку, відповідно посилання у висновку розслідування від 06 вересня 2019 року на вчинення позивачем дисциплінарного проступку не відповідає дійсним обставинам справи. Суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність оскаржуваних наказів у зв`язку з недоведеністю факту порушення позивачем службової дисципліни, оскільки висновок службового розслідування містить лише ті порушення, які інкримінуються позивачу у кримінальному провадженні, яким буде надана оцінка судом під час розгляду кримінального провадження, жодних інших діянь порушення позивачем службових обов`язків у висновку службового розслідування не доведено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції в Рівненській області подало апеляційну скаргу, просило скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, шо мають значення для справи, не перевірено обґрунтованості, безсторонності, добросовісності, пропорційності оскаржуваного наказу. Скаржник вказує, що факт затримання позивача під час отримання від цивільної особи грошових коштів в сумі 39 тис. грн. зафіксовано уповноваженим компетентним органом у порядку та у спосіб, що передбачений КПК України. Скаржник зазначає, що вказана подія набула громадського резонансу, та що в ході службового розслідування виявлено порушення позивачем посадової інструкції, а також доручення начальника Вараського ВП від 02.01.2018 №1. Також вказує, що висновки суду першої інстанції про порушення права позивача на захист є хибними.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, вказавши, що до винесення вироку суду в рамках кримінального провадження, протокол допиту свідка, не може вважатись належним доказом у адміністративному судочинстві, доказове значення може мати виключно вирок суду в рамках кримінального провадження. Вказує, що сам факт затримання не може бути підставою для звільнення, вказане стосується також і обрання запобіжного заходу. Зазначає, що не був єдиним відповідальним за дотримання транспортної дисципліни. Наводить мотиви з яких вважає, що відповідачем порушено процедуру притягнення до відповідальності.

В судовому засіданні 18.11.2021 представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, представник позивача та позивач щодо апеляційної скарги заперечили, просили залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України не відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебував на посаді заступника начальника Вараського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з березня 2017 року.

07 серпня 2019 року на адресу керівника Головного управління Національної поліції в Рівненській області надійшов рапорт №1822 керівництва Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції про те, що в рамках розслідування кримінального провадження №0000631 від 30 липня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України, 07 серпня 2019 року о 19:20 год, неподалік магазину «Меркурій», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , капітан поліції ОСОБА_1 під час отримання від громадянина ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 39000,00 грн. затриманий співробітниками Управління Служби безпеки України в Рівненській області, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, Генеральної прокуратури України.

Наказом від 07 серпня 2019 року №1401 «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування й утворено склад дисциплінарної комісії за фактом порушення ОСОБА_1 службової дисципліни.

08 серпня 2019 капітану поліції ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вимаганні й одержанні неправомірної вигоди для себе за невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, вчиненого службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою).

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією 6 вересня 2019 року складено висновок, яким встановлено, що ОСОБА_1 грубо порушив приписи Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції, Правил етичної поведінки поліцейських, вчинив дисциплінарний проступок, який полягає у вчиненні дій, що не сумісні з вимогами, які пред`являються до професійних і моральних якостей поліцейського.

Крім того, під час проведення службового розслідування перевірено службову діяльність ОСОБА_1 та підлеглих йому працівників, повноту виконання вимог Посадової інструкції заступника начальника Вараського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, наказів керівництва, в результаті чого встановлено ряд суттєвих порушень, які відображені у висновку.

Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області №915 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 06 вересня 2019 року за порушення службової дисципліни, невиконання вимог пунктів 1, 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 частини 3 статті 1, пунктів 7, 8 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги поліцейського, пункту 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, статті 22, частини 1 статті 24 Закону України «Про запобігання корупції», а також Посадової інструкції, заступника начальника Вараського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення з поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області №230 о/с «По особовому складу» від 16 вересня 2019 року капітана поліції ОСОБА_1 заступника начальника Вараського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) з 16 вересня 2019 року.

Не погоджуючись із вказаними наказами, вважаючи звільнення незаконним, ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських та порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII з наступними змінами та доповненнями у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон №580-VIII), пунктами 1, 2 частини 1 статті 18 якого передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до частини 2 статті 19 Закон №580-VIII підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження (далі Дисциплінарний статут).

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, з-поміж іншого, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки (пункти 1, 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту).

Згідно з пунктами 7, 8 частин 1 статті 3 Дисциплінарного статуту керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний: контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень; у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893 (далі Порядок №893), проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Згідно з пунктом 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Системний аналіз наведених законодавчих норм дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що метою проведення службового розслідування є установлення фактичних даних вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, зокрема з`ясування обставин, причин та умов, що його зумовили, а також ступінь вини поліцейського, за наслідками чого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі. При цьому, обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

У позовній заяві та відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на те, що не отримував жодного повідомлення про прибуття для дачі пояснень, не відмовлявся від надання пояснень та фактично був позбавлений можливості будь-яким чином проявити своє право на захист.

Так, відповідно до положень статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

До матеріалів справи долучено копію пояснень від 15.08.2019 отриманих від ОСОБА_1 , де позивачем зазначено, що згідно статті 63 Конституції України від дачі пояснень відмовляється, проставлено підпис ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції не погоджується з критичною оцінкою наявних в матеріалах справи пояснень ОСОБА_1 від 15.08.2019, як це зазначено в судовому рішенні, зважаючи на пояснення свідка ОСОБА_3 , оскільки не зазначено на чому така критичність судом ґрунтувалась.

Так, в судовому засіданні суду першої інстанції 14.01.2020 позивач вказав, що підпис на бланку пояснень ним проставлено 07.08.2019, а не 15.08.2019.

Як зазначає скаржник в апеляційній скарзі та не спростовано матеріалами справи, допитаний в суді першої інстанції старший оперуповноважений Рівненського управління ДБД НП України капітан поліції ОСОБА_3 показав, що пояснення ним у ОСОБА_1 відбирались 07.08.2019, після видання наказу про призначення службового розслідування відносно позивача, і що дату 15.08.2019 свідок проставив помилково, вірною є дата 07.08.2019. Позивач відмовився 07.08.2019 надавати пояснення з приводу призначеного службового розслідування, про що зробив власноручний підпис на бланку пояснень.

Так, обставини відібрання пояснень ОСОБА_3 07.08.2019 не заперечуються і самим позивачем.

На думку суду апеляційної інстанції, можливість надати пояснення для позивача не є церемоніальною, а спрямована на забезпечення права особи почути інформацію, яка розглядається стосовно нього і впливає на результати прийнятого рішення, та висловити свої аргументи. Разом з тим, це право особи, щодо якої проводиться службове розслідування, а тому небажання порушника надавати пояснення не повинен перешкоджати накладенню дисциплінарного стягнення.

Відповідно до пункту 2 розділу VІ Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються, зокрема: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку (пункт 5 розділу VI Інструкції).

Згідно з пунктом 1 розділу VІІ Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення. Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Під час проведення службового розслідування на підставі зібраних матеріалів дисциплінарною комісією встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 грубо порушив вимоги п.п.1, 2 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.1, 2 ч.3 ст. 1, п.п.7, 8 ч.1 ст.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, Присяги поліцейського, п.1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, ст.22, ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання корупції», а також своєї посадової інструкції.

Окрім факту затримання капітана поліції ОСОБА_1 під час отримання від цивільної особи грошових коштів в сумі 39 тис. грн., результати службового розслідування ґрунтуються на основі висновку дисциплінарної комісії про неналежне виконанням позивачем вимог посадової інструкції, оскільки під час перевірки виявлено ряд порушень, допущених підлеглими працівниками.

Так, в ході службового розслідування виявлено порушення ОСОБА_1 своєї посадової інструкції, а також доручення начальника Вараського ВП від 02.01.2018 №1, яким ОСОБА_1 призначено відповідальним за дотримання транспортної дисципліни, технічного стану, експлуатації службових транспортних засобів особовим складом та ведення наглядової справи у Вараському ВП.

Перевіркою контрольно-наглядової справи по транспортній дисципліні №1 Вараського ВП ГУНП встановлено, що робота на зміцнення службової дисципліни організована неналежними чином.

Зокрема, у справі відсутній договір між Вараським ВП та медичним закладом щодо проведення передрейсових медичних оглядів. Розпорядчий акт про призначення відповідальної особи за автотранспортну діяльність потребує оновлення, оскільки датований 02.01.2018 Доручення №1.

У справі за поточний рік відсутні медичні довідки на право керування поліцейськими службовим автотранспортом.

На виконання графіку проведення раптових перевірок дотримання ПДР та експлуатації службового автотранспорту (10 одиниць) за звітний період в наявності лише 12 рапортів.

Відсутні Плани профілактичних заходів з попередження аварійності та недопущення порушень ПДР на 2,3 квартали, відсутні документи, які б підтверджували проведення щомісячних занять з особовим складом по вивченню ПДР, прийняття за їх результатами відповідних заліків. Експлуатація транспортних засобів проводиться без наявності у водії наказів про закріплення за службовим автотранспортом. Також, неорганізовано здійснення контролю відповідальними по ВП за експлуатацією службового транспорту.

Крім того, до висновку службового розслідування долучено матеріали перевірки службової документації Вараського ВП, матеріали перевірки Володимирецького відділення поліції Вараського ВП ГУНП в Рівненській області, які вказують на неналежне, на думку відповідача, виконання капітаном поліції ОСОБА_1 вимог посадової інструкції та наказів керівництва.

Виявлені порушення, які були допущені підлеглими працівниками поліції, на переконання відповідача, вказують на те, що капітан поліції ОСОБА_1 , у порушення вимог посадової інструкції, самоусунувся від здійснення контролю за службовою діяльністю підлеглих, що у подальшому призвело до виникнення вищевказаних недоліків.

Так, до матеріалів справи долучено копію Посадової інструкції Заступника начальника Вараського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, затвердженої Т.в.о. начальника Вараського відділу поліції ГУНП в Рівненській області від 01.03.2019, відповідно до якої в межах наданих повноважень заступник начальника Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_1 , зокрема: проводить інструктажі з детальним роз`ясненням обов`язків кожного працівника перед заступанням на службу; організовує безпеку особового складу, його теоретичну та практичну підготовку, вміння професійно реагувати та діяти в нестандартних ситуаціях; здійснює контроль і несе відповідальність за неухильне дотримання законності всіма працівниками відділу і правомірність їх дій при виконання службових обов`язків, по допущених працівниками порушеннях законності і надзвичайних подіях в 10-ти денний термін проводить службові розслідування, відповідає за створення безпечних умов праці співробітниками відділу поліції; контролює і несе персональну відповідальність за дотримання працівниками підлеглих служб виконавської, службової та транспортної дисципліни, законності, обліково-реєстраційної дисципліни, своєчасності вирішення заяв і повідомлень про злочини, пригоди, об`єктивність рішень, які по них приймаються.

З матеріалів справи встановлено, що дорученням начальника Вараського ВП №1 від 01.01.2018 відповідальним за дотриманням транспортної дисципліни, технічного стану, експлуатацію службового автотранспорту особовим складом Варашського ВП ГУНП та ведення наглядової справи призначено капітана поліції ОСОБА_1 .

Таким чином, позивач, обіймаючи посаду Заступника начальника Вараського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, був відповідальним за дотриманням транспортної дисципліни, мав контролювати і наявність медичних довідок на керування поліцейськими службовим автотранспортом, забезпечити дотримання працівниками підлеглих служб виконавської, службової та транспортної дисципліни, законності, обліково-реєстраційної дисципліни.

При цьому, заперечуючи щодо допущення вказаних порушень, позивач покликається на те, що окрім нього відповідальним за дотримання транспортної дисципліни є, також, ОСОБА_4 , начальник сектору превенції Вараського ВП ГУНП у Рівненській області, якого не притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення доручення №1 від 02.01.2018.

Разом з тим, вказані аргументи, на переконання суду апеляційної інстанції, не виключають обов`язок позивача належним чином виконувати посадові обов`язки заступника начальника Вараського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області та вимоги зазначеного доручення.

Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно з статтею 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин 1, 2 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

В межах розгляду цієї справи не досліджується питання наявності або відсутності в діях позивача складу кримінального правопорушення, а надається правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку.

Верховним Судом, зокрема, у постановах від 07.03.2019 у справі № 819/736/18, від 22.10.2019 у справі № 480/3950/18, від 13 лютого 2020 року у справі №1.380.2019.000121, від 22 липня 2021 року у справі №580/1954/20 неодноразово наголошувалось, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Суд апеляційної інстанції враховує, що для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, обов`язковою умовою є підтвердження матеріалами службового розслідування факту умисного чи з необережності скоєння ним дисциплінарного проступку. Вирішуючи спір та встановлюючи істину в справі, суд повинен базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоби в суду не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.

Крім того, під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до виконання службових обов`язків. Такі відомості повинні бути викладені у висновку службового розслідування.

Аналіз правових норм, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про те, чи є порушення дисципліни та чи є воно грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи та набрання чинності вироком суду, а наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни, порушення Присяги працівника поліції: скоєння проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до позивача як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції, враховуючи зміст наданих пояснень, даючи аналіз зазначеним висновку службового розслідування та оспорюваним наказам, приходить до висновку, що оскаржуваний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності ґрунтується на самостійних підставах порушення позивачем як Присяги працівника поліції, так і недотриманням вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, а також Посадової інструкції, тоді як встановлення вини позивача у скоєнні злочину є компетенцією кримінального суду.

В межах проведеного службового розслідування встановлені фактичні дані, що підтверджують реальну наявність у діях позивача ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника, висновки службового розслідування відповідають вимогам щодо обґрунтованості, такі містять всі необхідні відомості, які повинні враховуватися при прийнятті вмотивованого рішення. В діях позивача, на переконання суду апеляційної інстанції, наявний склад дисциплінарного проступку, а вид дисциплінарного стягнення відповідач обрав обґрунтовано, з врахуванням обставин у справі, що не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 317 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення неповно встановлено обставини справи, висновки суду першої інстанції обставинам справи не відповідають, що має наслідком скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового, яким в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 308, 310, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року у справі №460/2583/19 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді І. М. Обрізко
Р. П. Сеник
Повне судове рішення оформлене суддею-доповідачем 29.11.2021 згідно з ч.3 ст.321 КАС України