Справа № 160/4211/21
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2021 року м.Дніпросправа № 160/4211/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року у справі №160/4211/21 (суддя Єфанова О.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач) щодо не списання безнадійного податкового боргу у сумі 200524,67 грн. та зобов`язати списати податковий борг.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про задоволення його позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що контролюючий орган зобов`язаний був списати податковий борг позивача як безнадійний, оскільки минув строк в 1095 днів, визначений Податковим кодексом України. Звертає увагу суду, що виконавчою службою відмовлено контролюючому органу у поновленні строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому відповідач не в змозі реалізувати владні повноваження у примусовому порядку.

Відповідач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача. У відзиві стверджує, що суд повно встановив обставини справи, прийняв законне і обґрунтоване рішення. Просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції у даній справі без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснено за правилами ст. 311 КАС України в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що до 22.08.2019 року ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець та здійснював підприємницьку діяльність, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до довідки про розрахунки з бюджетом станом на 01.04.2021 року за позивачем обліковується заборгованість у загальному розмірі 200 315,32 грн., зокрема, з податку на додану вартість -156 536,77 грн., з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування 42 984,90 грн., з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді заробітної плати - 510,00 грн., адміністративні штрафи та інші санкції - 493,52 грн..

Контролюючим органом 19.03.2020 року складено акт про опис майна у податкову заставу №2/.

У вересні 2020 року позивач звернувся до контролюючого органу із заявою, в якій просив виключити майно із податкової застави та списати заборгованість як безнадлійну, оскільки минув строк давності у 1095 днів.

Відповідач податковий борг позивача "безнадійним" не визначив, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що контролюючий орган ініціював до стягнення податковий борг до закінчення строку, визначеного ПК України, а відтак цей податковий борг не підпадає під визначення безнадійного, наведене у підпункті 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК. В разі стягнення податкового боргу за рішенням суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, строк його стягнення може встановлюватись тільки до повного погашення заборгованості або до визнання його безнадійним, але у випадках, передбачених підпунктами 101.2.1, 101.2.2, 101.2.4, 101.2.5 пункту 101.2 статті 101 ПК.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі ПК України) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Підпунктом 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Згідно з підпунктом 19-1.1.22 пункту 19.1 статті 19 ПК України контролюючі органи здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Відповідно до підпункту 19-1.1.24 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, контролюючі органи здійснюють функції, зокрема, щодо відстрочення, розстрочення та реструктуризацію грошових зобов`язань та/або податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, а також списання безнадійного податкового боргу.

Згідно з підпунктом 20.1.29 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до пункту 101.1 статті 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Згідно з пунктом 101.2 статті 101 ПК України під терміном безнадійний розуміється:

податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута (підпункт 101.2.1 пункту 101.2);

податковий борг фізичної особи, яка: визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою; померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; понад 720 днів перебуває у розшуку (підпункт 101.2.2 пункту 101.2);

податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом (підпункт 101.2.3 пункту 101.2);

податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) (підпункт 101.2.4 пункту 101.2);

податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду, а для банків - на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури (підпункт 101.2.5).

Відповідно до пункту 101.5 статті 101 ПК України, контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Строки давності та їх застосування визначені у статті 102 ПК України.

Згідно з пунктом 102.1 статті 102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 ПК України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Суд першої інстанції вірно вказав, що за кожним податком та збором у платника податку виникає безумовний податковий обов`язок сплатити суму такого податку чи збору в порядку і строки, визначені законом. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. У разі виникнення у платника податку податкового боргу платник зобов`язаний його сплатити, а у разі несплати - податковий обов`язок не є виконаним.

Контролюючий орган вживає заходів з метою погашення платником податку податкового боргу, до яких належать стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 ПК).

При цьому, стягнення податкового боргу контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення такого боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.

Судом встановлено, що податковими повідомленнями-рішеннями № від 16.08.2012 р., № від 14.12.2012 р., № від 14.12.2012 р., позивачеві донараховано грошові зобов`язання з доходів фізичних осіб, з податку на додану вартість та штрафні санкції за податком на додану вартість.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2013 року у справі №804/8815/13-а, що залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.04.2014 року, адміністративний позов задоволено, судом стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь бюджету заборгованість з податку на додану вартість в сумі 156536,77 грн., з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 42984,90 грн., з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді заробітної плати в сумі 510,00 грн., адміністративні штрафи та інші санкції в сумі 493,52 грн.

Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №804/8815/13-а. Строк його пред`явлення до виконання визначений до 14.10.2014 року.

25.11.2013 року державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження.

Суд також встановив, що позивач в судовому порядку оскаржував податкові повідомлення-рішення № від 16.08.2012р., № від 14.12.2012р. та № від 14.12.2012р., однак постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.06.2014 року у справі №804/8815/13-а, яка набрала законної сили, у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

З урахуванням встановлених у справі обставин можливо дійти висновку, що контролюючий орган ініціював до стягнення податковий борг позивача до закінчення строку давності, визначеного ПК України, а відтак податковий борг не підпадає під визначення безнадійного, наведене у підпункті 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК (податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом).

За наявності рішення суду про стягнення з позивача податкового боргу, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, строк стягнення може встановлюватись тільки до повного погашення заборгованості або до визнання такого боргу безнадійним, але у інших випадках, зазначених в підпунктах 101.2.1, 101.2.2, 101.2.4, 101.2.5 пункту 101.2 статті 101 ПК України.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі 826/8231/15.

При цьому, невиконання судового рішення у справі №804/8815/13-а протягом тривалого часу, а також відмова контролюючому органу у поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не може бути підставою для звільнення від обов`язку позивача виконати судове рішення й сплатити суму боргу, а також реалізувати відповідачем владні управлінські функції шляхом продажу його майна, що перебуває в податковій заставі.

Доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують.

Суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне та обґрунтоване рішення, тому рішення суду необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 328 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року у справі № 160/4211/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак