Справа № 260/4326/21
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

28 грудня 2021 рокум. Ужгород№ 260/4326/21

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі представника ОСОБА_2 (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська, 16,оф.302) до Військової частини НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
21 вересня 2021 року ОСОБА_1 через уповноваженого представника ОСОБА_2 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою просить: 1) визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2012 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення ОСОБА_1 з військової служби; 2) зобов`язати військову частину НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної додаткової відпустки, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2012 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

27 вересня 2021 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) сторін.

22 грудня 2021 року Ужгородським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки на виконання вимог ухвали суду надано оригінал особової справи ОСОБА_1 ..

1. Позиції сторін.
Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно послужного списку Позивача, ОСОБА_1 проходив військову службу в органах Державній прикордонній службі України та у 2012 році та перебував, зокрема, на наступних посадах: 1) начальник центру управління службою прикордонного поста «Кам`яниця» відділу прикордонної служби «Гута» ІІІ категорії (тип В) 94 прикордонного загону (І категорії) Західного регіонального управління (І категорії) державної прикордонної служби України; 2) інспектор прикордонної служби - майстер прикордонного поста «Кам`яниця» відділу прикордонної служби «Гута» ІІІ категорії (тип В) 94 прикордонного загону (І категорії) Західного регіонального управління (І категорії) державної прикордонної служби України. П. 4 Додатку № 4 до Постанови № 702 від 01.08.2012 передбачає, що перебування на військовій по «інспектор прикордонної служби 1, 2, 3 категорії - майстер)» надає право на щорічну додаткову відпустку максимальною тривалістю 7 календарних днів, п. 13 Додатку № 4 «начальник контролерського поста» - максимальною тривалістю 7 календарних днів. Таким чином, позивач мав право на отримання за 2012 рік щорічної додаткової відпустки максимальною тривалістю 7 календарних днів.

11 жовтня 2021 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просять відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що за період проходження військової служби в 94 (Чопському) прикордонному загоні, ОСОБА_1 займав наступні посади в період з « 01» січня 2012 року по 31 грудня 2012 року; з 01.11.2011 року по 05.04.2012 року на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення інспекторів прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » III категорії (тип В): (відпустка, передбачена ПКМУ №702, та надається в календарних днях пропорційно Фактичному часу виконання обов`язків військової служби в зазначених умовах та (або) на посадах, що визначено п.11) - тривалість - 7 днів за 12 повних місяців служби; з 05.04.2012 року по, 21.06.2012 року на посаді начальника центру управління службою ПП «Кам`яниця» ВПС «Гута» III категорії (тип В) - посада не підпадає під перелік, визначений ПКМУ №702; з 21.06.2012 року по 28.11.2012 року на посаді інспектора прикордонної служби - майстра ПП «Кам`яниця» ВПС «Гута» III категорії (тип В): (відпустка, передбачена ПКМУ №702. та надається в календарних днях пропорційно фактичному часу виконання обов`язків військової служби в зазначених умовах та (або) на посадах, що визначено п.11) - тривалість - 7 днів за 12 повних місяців служби. Так, за проходження служби на наступних посадах у 2012 році, ОСОБА_1 мав право на наступну кількість днів відпусток: З 01.01.2012 року по 05.04.2012 року за посадою інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення інспекторів прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » III категорії (тип В) - за 3 повні місяці - 1 повний день додаткової відпустки; з 21.06.2012 року по 28.11.2012 року за посадою інспектора прикордонної служби - майстра ПП «Кам`яниця» ВПС «Гута» III категорії (тип В) - за 5 повних місяців - 2 повний дні додаткової відпустки. Загальна кількість - 3 дні. Підтвердити або заперечити використання ОСОБА_1 щорічної додаткової відпустки, передбаченою Постанови КМ України №702 протягом 2012 року являється неможливим, так як накази по особовому складу (тимчасового зберігання) зберігаються 5 років відповідно до ст.16-6 Наказу Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року № 578/5.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у у 94 прикордонному загоні.

24 січня 2014 року ОСОБА_1 наказом № 11-ос «По особовому складу» звільнено з військової служби за статтею 26 частиною 6 пункту «в» (за віком).

31 січня 2013 року наказом 94 прикордонного загону Західного регіонального управління № 16-ос «По особовому складу» виключено із списків прикордонного загону та всіх видів забезпечення ОСОБА_1 .

З урахуванням наданої йому щорічної основної відпустки за 2014 рік та додаткової відпустки за 2013 рік, відповідно до Постанови КМУ від 01.08.2012 року № 702, датою виключення із списків особового складу загону вважається 25 березня 2014 року.
Позивач вважає, що відповідачем не здійснено виплату компенсації за невикористані дні додаткової відпустки передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702, а відтак звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII, у редакції чинні на момент виникнення спірних правовідносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 4 Закону України від 05 листопада 1996 року № 504/96-ВР «Про відпустки» (далі - Закон № 504/96-ВР) передбачено такі види щорічних відпусток: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

Згідно з абзацом 3 підпункту 1 пункту 203 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 (далі Положення, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у мирний час військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом або кадрову військову службу, надається додаткова відпустка за виконання обов`язків військової служби, яке пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або здійснюється в особливих природних географічних, геологічних, кліматичних і екологічних умовах та умовах підвищеного ризику для життя і здоров`я.

Згідно з пунктом 207 Положення перелік місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами, військових посад, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також порядок надання та тривалість щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям за виконання обов`язків військової служби, яке пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або здійснюється в особливих природних географічних, геологічних, кліматичних і екологічних умовах та умовах підвищеного ризику для життя і здоров`я, надається щорічна додаткова відпустка із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої щорічної додаткової відпустки визначається залежно від часу проходження служби в цих умовах та не може перевищувати 15 календарних днів.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до пункту четвертого статті 10-1 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або здійснюється в особливих природних географічних, геологічних, кліматичних і екологічних умовах та умовах підвищеного ризику для життя і здоров`я, крім військовослужбовців строкової військової служби, надається щорічна додаткова відпустка із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої щорічної додаткової відпустки визначається залежно від часу проходження служби в цих умовах та не може перевищувати 15 календарних днів.

Перелік місцевостей з особливими природними географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами, військових посад, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також порядок надання та тривалість щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах визначаються Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які одночасно мають право на отримання щорічної додаткової відпустки, передбаченої абзацом першим цього пункту та іншими законами, щорічна додаткова відпустка із збереженням грошового та матеріального забезпечення надається за однією з підстав за вибором військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702 затверджено переліки військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, що дають право на щорічну додаткову відпустку: Збройних Сил, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту - згідно з додатками 2 - 5.

Додаток 4 до вказаної постанови містить перелік військових посад Держприкордонслужби, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, які дають право на щорічну додаткову відпустку.

Відповідно до пункту четвертого додатку 4 інспектор прикордонної служби 1, 2, 3 категорії має право на щорічну додаткову відпустку тривалістю 7 календарних днів.

Відповідно до пункту 11 Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та на посадах, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2012 р. № 702 в інших випадках щорічна додаткова відпустка надається в календарних днях пропорційно фактичному часу виконання обов`язків військової служби в зазначених умовах та (або) на посадах.

Абзацом третім пункту 14 статті 10-1 Закону № 2011-XII передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Водночас у разі невикористання додаткової соціальної відпуски протягом календарного року, в якому у особи виникає право на таку відпустку, додаткова соціальна відпустка переноситься на інший період, тобто особа не втрачає самого права на надану їй чинним законодавством України соціальну гарантію, яке може бути реалізовано в один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати невизначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі.

Норми Закону №2011-XII не обмежують та не припиняють право військовослужбовця на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки, право на яку набуто під час проходження військової служби в особливий період з моменту оголошення мобілізації.

Аналогічна правова позиція у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2021 року по справі № 1.380.2019.006595.

Судом встановлено, що позивач проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби України:

з 01 листопада 2011 року по 05 квітня 2012 року інспектором прикордонної служби 1 категорії відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 3 категорії (типу В) 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (наказ загону № 348-ос від 01.11.2011 р.);

з 05 квітня 2012 року по 21 червня 2012 року начальником центру управління службою прикордонного поста «Кам`яниця» відділу прикордонної служби «Гута» 3 категорії (типу В) 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України ( наказ загону № 107-ос від 05.04.2012 р.);

з 01 червня 2012 року по 29 листопада 2012 року інспектором прикордонної служби-майстра прикордонного поста «Кам`яниця» відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 3 категорії (типу В) 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України ( наказ загону № 194-ос від 21.06.2012 р.);

з 29 листопада 2012 року по 14 грудня 2012 року у розпорядження начальника 31 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби;

з 14 грудня 2012 року по 05 червня 2013 року інспектором прикордонної служби-майстра прикордонного поста «Кам`яниця» відділу прикордонної служби «Гута» 3 категорії (типу Б) 31 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України ( наказ загону № 252-ос від 14.12.2012 р.).

Виплата за додаткові відпустку передбачену ч. 4 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у 2012 році не здійснювалася, що у відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України не спростовано відповідачем, як суб`єктом владних повноважень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону № 2011-XII та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702 у 2012 році.

Таким чином, суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2012 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

Як наслідок, з метою захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати військову частину НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної додаткової відпустки, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2012 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

Стосовно доводів відповідача про те, що позивачем пропущено передбачений частиною п`ятою статті 122 КАС України місячний строк звернення до суду, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 КАС України).

Суду відхиляє твердження представника щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, оскільки стягнення сум компенсації за невикористану додаткову відпустку не обмежені позовною давністю. На час відпустки, яка хоча і непов`язана з виконанням службових обов`язків, за особою зберігається заробітна плата (грошове забезпечення), такі виплати включаються до фонду заробітної плати і є невід`ємною його частиною. Це ж саме стосується і компенсації при звільненні за невикористані дні відпустки.

Аналогічна правова позиція у постанові ВП ВС від 21 серпня 2019 року по справі № 620/4218/18.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Зважаючи на те, що позивача від сплати судового збору звільнено, підстави для вирішення питання щодо відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
1. Позов ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2012 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України) ( АДРЕСА_2 , ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову компенсацію за невикористані дні щорічної додаткової відпустки, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2012 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Повний текст рішення виготовлений та підписаний 28 грудня 2021 року.

СуддяТ.В.Скраль