Справа № 160/25724/21
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

20 грудня 2021 року Справа 160/25724/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхно І.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

15.12.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради», в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Комунального закладу «Центр здійснення Соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення «Дніпропетровської обласної ради» щодо виплати позивачеві суми разової грошової допомоги за 2020 ріки, яка виплачується щорічно до 05 травня учасникам бойових дій, в меншому, ніж п`ять мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати Комунальний заклад «Центр здійснення Соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення «Дніпропетровської обласної ради» нарахувати та виплатити позивачеві щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2020 рік, як учаснику бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплаченої суми, а саме 6800,00 грн. (шість тисяч вісімсот гривен 00 коп.).

Відповідно до пунктів 3 та 6 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Водночас, пунктом 5 частини 1 статті 171 КАС України також передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом 1 частини 2 наведеної статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За приписами частини 6 зазначеної статті якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Аналіз наведених норм КАС України свідчить про те, що законодавець передбачив, що в разі, якщо особа не знала про допущене порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав. При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду є наявність обставин, які створили об`єктивні перешкоди для звернення особи з позовом і подолання яких для цієї особи було неможливим або ускладненим.

Суд зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Суд вважає, що особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру допомоги, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок допомоги.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

В цьому випадку, Суд наголошує на тому, що допомога до 5 травня є платежем, розмір якого в будь-якому разі відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений розрахунок одноразової грошової допомоги.

Отже, з дня отримання допомоги до 5 травня, особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання такої допомоги, демонструючи свою необізнаність щодо підстав нарахування одноразової грошової допомоги в меншому розмірі звернулась до відповідного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні відповіді на подану нею заяву.

Відповідно до частини 4 статті 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Тобто, Законом № 3551-XII встановлено розумний строк для звернення до органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги для отримання її доплати, у разі якщо виплату не здійснено або здійснено в розмірі меншому ніж встановлено Законом.

Отже, 30 вересня 2020 року встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Отже, перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом слід обраховувати з 30 вересня 2020 року.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 06.02.2018 по справі №607/7919/17 та у постанові від 22.07.2021 по справі №420/718/21.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд зазначає, що позовною заявою про оскарження дій відповідача щодо виплати суми разової грошової допомоги за 2020 рік, яка виплачується щорічно до 5 травня учасникам бойових дій, в розмірі меншому, ніж п`ять мінімальних пенсій за віком, позивач звернувся 14 грудня 2021 року, тобто з пропуском встановленого строку звернення до суду.

При цьому, одночасно із позовною заявою позивачем було подано до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, у якій позивач просить суд поновити строк звернення до адміністративного суду, визнати причини пропуску строку поважними, та прийняти до розгляду позовну заяву до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на те, що проходячи військову службу за контрактом у Збройних силах України та знаходженні на постійному чергуванні по несенню служби в посиленому режимі, від товаришів по службі дізналась про рішення Конституційного суду України від 27.02.2020 у справі №1-247/2018(3393/18) та Верховного Суду від 29.09.2020 по справі №440/2772/20, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021. З метою перевірки нарахувань та виплат позивач неодноразово з листами на електронну адресу зверталась до КЗ «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення Дніпропетровської обласної ради», останній раз 30.11.2021р., але до теперішнього часу відповіді не отримала. Після, позивач звернулась до керівництва військової частини за уточненням про виплату мені щорічної разової грошової допомоги до 5 травня згідно статті 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №367-Х1У від 25.12.1998 року. Отримавши довідку № 655 від 26.11.2021 р. вона дізналась про порушення своїх прав в частині недоотримання коштів. А саме, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 року № 112 у 2020 році мною у липні місяці було отримано 1390 грн., що суперечить дійсній вищезазначеній постанові, тобто державний орган владних повноважень умисно порушує мої соціальні права та тривалий час здійснює недовиплату щорічної разової грошової допомоги.

Суд вважає за необхідне звернути увагу, що під поважними причинами позивач має на увазі такі причини, що не залежать від нього та/або істотно перешкоджають йому здійснити щось не з його волі.

При цьому, частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про достатність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, суд звертає увагу, що обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності обставин, на які посилається позивач у клопотанні про поновлення процесуального строку звернення до суду, покладається саме на позивача.

Проте, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем не було надано до матеріалів адміністративного позову доказів на підтвердження зазначених у вказаному клопотанні обставин, а саме: позивачем не надано доказів проходження ОСОБА_1 військової служби за контрактом у Збройних силах України та знаходження на постійному чергуванні по несенню служби в посиленому режимі у період з 30.09.2020 до дня подання позовної заяви.

При цьому, суд звертає увагу, що до матеріалів адміністративного позову було надані заяви на адресу відповідача датовані 30.06.2021, 25.09.2021 та 30.11.2021, що свідчить про те, що позивач не був позбавлений можливості листуватися з відповідачем щодо нарахування та виплати щорічної грошової допомоги за 2020 рік у розмірі 8190 грн. Проте, доказів направлення/вручення вказаних листів на адресу відповідача до суду надано не було.

Крім того, із заяви ОСОБА_1 від 30.06.2021 на адресу відповідача вбачається, що позивачем самостійно зазначено, що у період «з березня по листопад місяць 2021 року» нею були неодноразово направлені подібні заяви, але до теперішнього часу відповідь не отримано. Крім того, у вказаних заявах ОСОБА_1 просила відповідача нарахувати та виплатити їй, як учаснику бойових дій, не отриману щорічну грошову допомогу до 05 травня за 2020 рік, у розмірі 81900 грн.

Отже, з наведеного можна дійти висновку, що позивач була достеменно обізнана про виплату їй відповідачем щорічної грошової допомоги до 5 травня 2020 року не в повному обсязі, тобто посилання на те, що лише після отримання довідки № 655 від 26.11.2021 р. вона дізналась про порушення своїх прав в частині недоотримання коштів суд вважає необгрунтованими.

З огляду на вищевикладене та ненадання позивачем доказів на підтвердження всіх обставин, на які вона позивається в заяві про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом, у суду відсутні підстави для визнання вказаних причин пропуску такого строку поважними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску.

Частинами 1 та 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Окрім цього, частиною 1 статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

На підставі викладеного суд залишає подану заяву без руху та пропонує позивачу усунути наступні недоліки шляхом надання до суду:

- заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 248, 256 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду.

Роз`яснити позивачу що, відповідно до абзацу 2 частини 3 Прикінцевих положень КАС України суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та в самостійному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Юхно