Справа № 725/1175/17
Суддя: Нестеренко Є. В.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/1175/17
Номер провадження 2-а/725/198/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2021 року м.Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючого судді - Нестеренко Є.В.

за участю:

секретаря судового засідання Пентелюк П.І.,

представника позивача Будея В.М.,

представника відповідача Рачук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до Чернівецької митниці Державної митної служби, що розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Руська, 248 М, про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 14.03.2017 року звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із вищевказаною позовною заявою.

Постановою Верховного Суду від 19.08.2021 року постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.04.2017 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Буковинської митниці Держмитслужби, про скасування постанови у справі про порушення митних правил скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до Першотравневого районного суду м. Чернівці.

Протоколом автоматизованої судової справи між суддями від 02.09.2021 року дана адміністративна справа розподілена судді Нестеренко Є.В.

В обґрунтування позовної заяви позивач стверджує, що 24.02.2017 року заступником начальника Чернівецької митниці ДФС Кулінським О.С. винесена постанова по справі про порушення митних правил № 0171/408020301/17 від 24.02.2017 року, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 712 893,87 грн.

Вказує, що на думку митниці він незаконно ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «FORD TRANZIT», країна реєстрації Польща, державний номерний знак « НОМЕР_1 », в режимі «тимчасового ввезення», маючи статус «резидента», для перетину митного кордону надав паспортний документ громадянина Румунії з метою ухилення від зобов`язання забезпечення сплати митних платежів шляхом застосування заходів гарантування щодо даного транспортного засобу, тобто надав документ зі статусом «нерезидент».

Даний факт став підставою для притягнення його до відповідальності за порушення митних правил , передбачених ст. 485 МК України.

Вважає наведене вище рішення службової особи органу владних повноважень таким, що суперечить нормам МК України та просить суд визнати протиправною та скасувати постанову заступником начальника Чернівецької митниці ДФС Кулінського О.С. у справі про порушення митних правил № 0171/408020301/17 від 24.02.2017 року.

20.04.2017 року від представника відповідача надійшло заперечення, в яких зокрема заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що дії працівників митниці є правомірними. Крім того вказував, що оскільки у ОСОБА_1 наявний паспорт громадянина України і паспорт громадянина Румунії та він має постійне місце проживання на території України, то відповідно до норм чинного законодавства України, він у правових відносинах з Україною визначається лише громадянином України, має статус громадянина - резидента та на території України повинен користуватися документами громадянина України, що передбачені чинним законодавством України. Дії громадянина України ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, тобто дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. На підставі даних обставин, викладених у відзиві просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 зазначив, що рішення митного органу не відповідає нормам МК України, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд скасувати постанову.

В судовому засідання представник відповідача Рачук О.В. просила замінити відповідача Буковинську митницю Держмитслужби на її правонаступника Чернівецьку митницю Держмитслужби, підтримала обставини викладені у запереченні, просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду в судовому засіданні замінено відповідаяча у справі - Буковинську митницю Держмитслужби її правонаступником Чернівецькою митницею Держмитслужби

Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а до правовідносин слід застосувати наступні правові норми.

Відповідно до ст.3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що відповідно до оскаржуваної постанови митниці, 01.02.2017 року о 14 год. 10 хв. на територію п/п «Порубне-Сірет» в зону митного контролю в`їхав мікроавтобус марки «FORD TRANSIT», країна реєстрації Польща, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням гр. Румунії ОСОБА_2 , який прямував з України до Румунії в приватних справах.

До митного контролю громадянин ОСОБА_2 подав закордонний паспорт громадянина Румунії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) № НОМЕР_2 виданий 04.02.2016 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 .

Під час внесення інформації в автоматизовану систему митного оформлення «Інспектор» та за результатами здійснення митних процедур системою АСАУР ПІК «Інспектор» було встановлено, що громадянин ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), 01.02.2017 року, при ввезенні на митну територію України транспортного засобу марки «FORD TRANSIT», країна реєстрації Польща, реєстраційний номер НОМЕР_1 подав паспорт громадянина нерезидента громадянина Румунії НОМЕР_4 виданий 04.02.2016 р. та заявив митний режим «Тимчасове ввезення транспортного засобу строком до 1-го року»

Під час проведення митних формальностей, зокрема огляду транспортного засобу, у громадянина ОСОБА_1 було виявлено закордонний паспорт громадянина України ОСОБА_1 № НОМЕР_5 виданий 27.09.2011 p., органом 7323.

В процесі проведення аналізу перетину митного кордону України транспортного засобу марки «FORD TRANSIT», реєстраційний номер НОМЕР_1 в період з 16.12.2016 року по даний час встановлено, що вищезазначена особа ввозила на митну територію України даний транспортний засіб в режимі «тимчасового ввезення» з використанням паспорту громадянина Румунії у 25 випадках. В період з 08.11.2016 року по 15.12.2016 року ОСОБА_4 ввозив на митну територію України даний транспортний засіб в режимі "транзит" з використанням паспорту громадянина України у 24 випадках.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про громадянство», законодавство України про громадянство ґрунтується на принципі єдиного громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Факт статусу «громадянина-резидента» у ОСОБА_1 підтверджується листом Управління Державної міграційної служби у Чернівецькій області (вих. № 73.01/1999 від 08.02.2017 року), відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться з 30.01.2017 знятим з реєстрації місця проживання с. Стерче, Глибоцького району, Чернівецької області в м. Чернівці за паспортом громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий 18.07.2016 року Глибоцьким РВ УМВС України в Чернівецькій області. З заявою про отримання дозволу на виїзд з України на ПМП не звертався. Також листом Стерченської сільської ради вих. № 29 від 10.02.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знятий з реєстраційного обліку 30.01.2017 року та на території сільської ради у нього є земельні ділянки загальною площею 0,8290 га., житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Таким чином, для перетину державного кордону України подав документ, який є підставою для не сплати митних платежів при ввезені транспортного засобу особистого користування, маючи статус «резидента».

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.04.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними дії заступника начальника Чернівецької митниці ДФС Кулінського О.С., постанову від 24 лютого 2017 року у справі про порушення митних правил № 0171/408020301/17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України визнано незаконною. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.06.2017 року апеляційну скаргуЧернівецької митниці ДФС задоволено повністю, постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.04.2017 року скасовано. У задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 19.08.2021 року постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.04.2017 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Буковинської митниці Держмитслужби, про скасування постанови у справі про порушення митних правил скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі статтею 251 КУпАП- доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 77 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються : протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта , іншими документами.

Положення ст. ст.529-530 МК України передбачають можливість оскарження постанови митниці до суду та перевірку законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом, що здійснюється в порядку, встановленому КАС України.

Законодавством встановлено, що адміністративне стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України. Дана норма кореспондується із нормами ст. 62 Конституції, відповідно до ч. 3 якої обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 485 МК України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Вартість митних платежів розрахована службовою запискою, яка стала підставою для визначення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, накладеного на ОСОБА_1 відповідно до оскаржуваної постанови.

У вказаній записці зазначено, що відомості, щодо митної вартості транспортного засобу не можуть бути повністю достовірними, оскільки митна вартість транспортних засобів залежить від технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів.

Таким чином, службова записка митного органу не є належним доказом у справі про порушення митних правил, оскільки не містить точного розрахунку митних платежів по вказаному транспортному засобу.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобі затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою Міністерстві юстиції України 24.07.2003 за № 1074/8395 у пункті 1. вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни наш КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань.

Пунктом 7.53.5 Методики, дозволяється використання ресурсів мережі Інтернет, довідкові дані, які використовуються під час оцінки отримані з ресурсів мережі Інтері повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації .

Відповідачем не дотримано вимог Методики, посилання на те, що для визначення вартості транспортного засобу використовувались Інтернет ресурси не підтверджується матеріалами справи, не надано підтвердження включення довідкових даних отриманих з ресурсів мережі Інтернет у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта, як і не надано звіту (акту) про оцінку або висновок експерта про визначення митної вартості транспортного засобу.

В службовій записці запропоновано для більш точної інформації, щодо визначення митної вартості автомобіля звернутися до експертів авто-товарознавців щодо отримання інформації про комплектацію, ступінь зносу, пошкоджень, дефектів, які впливають на визначення митної вартості товарів та на повноту нарахування митних пошкоджень.

Однак, матеріали справи не містять відомостей щодо звернення митних органів до експертів авто-товарознавців.

За наведених обставин, суд вважає, що розмір митної вартості автомобіля, розмір митних платежів і розмір штрафу, а також умисел на ухилення від сплати митних платежів ОСОБА_1 є припущенням митного органу.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З матеріалів справи вбачається , що загальна вартість спірного автомобіля визначена відповідно до службової записки. Орієнтовна сума митних платежів складає 237 631,29 грн.

Вартість, митних платежів, визначених вказаною службовою запискою, стала підставою для визначення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, накладеного на ОСОБА_1 відповідно до оскаржуваної постанови.

Жодного доказу про те, на підставі чого митний орган дійшов висновку саме про таку суму митних платежів не наведено.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, окрім іншого, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 495,525,527 МК України, ст.ст.247, 251,256 КУпАП, ст.ст.77, 241-250 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до Чернівецької митниці Державної митної служби, що розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Руська, 248 М, про скасування постанови у справі про порушення митних правил - задовольнити частково .

Скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0171/408020301/17 від 24.02.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України та надіслати справу на новий розгляд до Чернівецької митниці Державної митної служби.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання апеляційна скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення суду складено в повному обсязі 29 грудня 2021 року

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Є. В. Нестеренко