Справа № 420/7486/20
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/7486/20
Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.

Дата і місце ухвалення 22.03.2021 р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г,

Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року по справі за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , ТОВ Амаренс, ОСОБА_2 про скасування містобудівних умов та обмежень, -

В С Т А Н О В И В:

07.08.2020 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , ТОВ Амаренс, ОСОБА_2 про скасування містобудівних умов та обмежень від 25.05.2020 року № 01-07/152; № 01-07/153; № 01-07/154.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради подало апеляційну скаргу, в якій посилалось на невірне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

В поданій апеляційній скарзі апелянт посилався на те, що Управління є виконавчим органом Одеської міської ради, основним завданням якого є здійснення державного архітектурно-будівельного контролю на території м. Одеси. Апелянт зазначає, що такий контроль здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації, а тому у Управління наявні повноваження на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Апелянт вказував на те, що в ході проведеного обстеження із залученням представників Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, в присутності ОСОБА_1 , було виявлено, що на земельних ділянках здійснюються будівельні роботи з будівництва багатоквартирних житлових будинків. Апелянт посилався на те, що у Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів відсутня інформацію щодо одержання права на виконання будівельних робіт та введення об`єкта до експлуатації за адресою: АДРЕСА_1 , що свідчить про те, що у замовників будівництва відсутнє право на виконання будівельних робіт на земельних ділянках.

Управління також зазначає, що проведення будівельних робіт не відповідає намірам забудови земельної ділянки, оскільки виконуються будівельні роботи з будівництва багатоквартирного житлового будинку, а не зблокованого житлового будинку, як це визначено у містобудівних умовах та обмеженнях забудови земельних ділянок.

На підставі викладеного апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.07.2020 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради із залученням представників Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, у присутності ОСОБА_1 було здійснено обстеження об`єкта містобудування щодо дотримання законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами проведеного обстеження встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 розміщено три земельні ділянки:

земельна ділянка загальною площею 0,08 кв.м, кадастровий номер: :44:003:0054, власник ОСОБА_1 ;

земельна ділянка загальною площею 0,0713 кв.м, кадастровий номер: :44:003:0055, власник - TOB «АМАРЕНС» (керівник ОСОБА_1 ), користувач ОСОБА_2 ;

земельна ділянка, загальною площею 0,0836 кв.м, кадастровий номер: :44:003:0056 власник - ТОВ «АМАРЕНС» (керівник - ОСОБА_1 ), користувач ОСОБА_2 .

Цільове призначення зазначених земельних ділянок - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

В акті обстеження зазначено, що щодо земельної ділянки загальною площею 0,08 кв.м, кадастровий номер: :44:003:0054, власник ОСОБА_1 , до Управління ДАБК ОМР замовником будівництва подавалось повідомлення про початок виконання підготовчих робіт за вх. № 01-16/204/д/д від 13.09.2019 року «Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , однак за результатом проведеної позапланової перевірки 20.09.2019 року за вказаною адресою було встановлено, що замовником будівництва підготовчі роботи з будівництва житлового будинку, які розпочато на підставі поданого повідомлення здійснюються без розробленого проекту підготовчих робіт, у зв`язку з чим посадовими особами Управління були складені акт перевірки, протокол про адміністративне правопорушення, припис про усунення виявлених порушень та вжито заходи щодо притягнення замовника будівництва до адміністративної відповідальності. Дані щодо вищевказаного повідомлення про початок виконання підготовчих робіт за вищевказаною адресою до Єдиного реєстру документів, що дають право на їх виконання не внесені. Під час обстеження встановлено, що вищевказана земельна ділянка вільна від забудови, на ділянці здійснено складування будівельних матеріалів та будівельного сміття.

Також в акті обстеження зазначено, що землекористувачу земельної ділянки загальною площею 0,0713 кв.м, кадастровий номер: :44:003:0055, ОСОБА_2 . Департаментом архітектури та містобудування ОМР були видані містобудівні умови № 01-07/153 від 25.05.2020 року з намірами забудови нове будівництво зблокованого житлового будинку на дві сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 . Замовником будівництва подано до Управління ДАБК ОМР повідомлення про початок виконання будівельних робіт за вх. № 01-16/127/д/д від 20.07.2020 року. Під час розгляду наданої проектної документації, виготовленої ПП «Сапро» встановлено, що проектом передбачено будівництво багатоквартирного трьох поверхового з мансардним поверхом та підвалом будинку.

Під час обстеження встановлено, що на земельній ділянці кадастровий номер: :44:003:0055 здійснюються будівельні роботи з будівництва багатоквартирного житлового будинку.

Також під час обстеження встановлено, що користувачу земельної ділянки загальною площею 0,0836 кв.м, кадастровий номер: :44:003:0056 ОСОБА_2 . Департаментом архітектури та містобудування ОМР видані містобудівні умови та обмеження № 01-07/154 від 25.05.2020 року з намірами забудови: Нове будівництво зблокованого житлового будинку на дві сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 . Замовником будівництва подано до Управління ДАБК ОМР повідомлення про початок виконання будівельних робіт за вх. № 01-16/996/д/д від 11.06.2020 року з нового будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Під час розгляду наданої проектної документації, виготовленої ПП «Сапро» встановлено, що проектом передбачено будівництво багатоквартирного трьох поверхового з мансардним поверхом та підвалом будинку.

Під час обстеження встановлено, що на земельній ділянці кадастровий номер: :44:003:0056 здійснюються будівельні роботи з будівництва багатоквартирного житлового будинку.

Встановлено, що відповідно до даних Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів відсутня інформація щодо одержання права на виконана будівельних робіт та введення об`єкту до експлуатації за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами проведеного обстеження складено акт від 31.07.2020 року.

На підставі висновків акту обстеження головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Заїченко С.А. складено доповідну записку на ім`я начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, де визначено прохання розглянути питання стосовно подання позовної заяви до суду щодо знесення об`єктів самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер; :44:003:0055; :44:003:0056).

Також судом встановлено, що 25.05.2020 року наказом управління архітектури та містобудування Одеської міської ради №01-07/152 затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва №66, наказом №01-07/153 затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва стосовно об`єкта на земельній ділянці кадастровий номер :44:003:0055, а згідно наказу №01-07/154 затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва стосовно об`єкта на земельній ділянці кадастровий номер :44:003:0056.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне:

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI) визначені правові та організаційні основи містобудівної діяльності, забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Статтею 26 Закону № 3038 визначено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Частинами 4 та 5 статті 26 Закону № 3038 передбачено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно статті 29 Закону № 3038 основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Частиною 3 статті 29 Закону № 3038 містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію - у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці - у разі, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);

3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.

Інформацію про речове право на земельну ділянку, право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, відомості з Державного земельного кадастру уповноважені органи містобудування та архітектури отримують відповідно до частини восьмої статті 9 Закону України "Про адміністративні послуги".

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Відповідно до ч. 5 ст. 29 Закону № 3038 містобудівні умови та обмеження містять: 1) назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта; 2) інформацію про замовника; 3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні; 4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах; 5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; 6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); 7) мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; 8) планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони); 9) охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж.

Відповідно до ч. 8 ст. 29 Закону № 3038 містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.

Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника, на виконання приписів головних інспекторів будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або за рішенням суду.

Слід зазначити, що згідно ч. 4 ст. 29 Закону № 3038 підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є:

1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;

2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;

3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

В свою чергу, скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: 1) за заявою замовника; 2) головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам; 3) за рішенням суду.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки не є документом дозвільного характеру, вони не дають право на забудову земельної ділянки, на виконання будівельних робіт. Основною метою надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки є, передусім, визначення відповідності намірів забудови діючий містобудівній документації та визначення основних, передбачених державними будівельними нормами вимог, на підставі яких в подальшому має розроблятись проектна документація на будівництво об`єкту.

За усталеною практикою Верховного Суду, підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні, яка означає, що запланований об`єкт будівництва не відповідає вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, тобто затвердженим текстовим та графічним матеріалам з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій конкретного населеного пункту (постанови Верховного Суду від 15.02.2021 у справі №320/5710/20, від 05.06.2019 у справі №522/6069/14-а).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що містобудівні умови та обмеження видаються на підставі містобудівної документації при зверненні зацікавленої особи до уповноваженого органу з поданням визначеної законодавством документації.

При цьому, відповідність намірів забудови містобудівній документації перевіряється уповноваженим органом при видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

Як встановлено в ході розгляду справи та не заперечувалось сторонами по справі, цільове призначення всіх трьох ділянок - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до Генерального плану м. Одеси, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 25.03.2015 р. № 6489-VІ, земельні ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська балка, 1Г, розташовані на території одноквартирної (садибної та блокованої) житлової забудови.

Згідно з Планом зонування території м. Одеси (зонінг), затвердженим рішенням Одеської міської ради від 19.10.2016 р. № 1316-VІІ, вказані земельні ділянки розташовані в зоні садибної житлової забудови (Ж-1), яка призначена для розташування садибної забудови, одноквартирних житлових будинків із земельними ділянками та зблокованих одно-двоквартирних житлових будинків на суміжних ділянках. До переважних видів використання зазначеної зони віднесено: 1) житлові будинки садибного типу; 2) блоковані житлові будинки на 2 сім`ї.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувані у даній справі містобудівні умови та обмеження забудови земельних ділянок від 25.05.2020 року № 01-07/152, № 01-07/153, № 01-07/154, видані Департаментом архітектури та містобудування та затверджені наказом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради на об`єкти будівництва «Нове будівництво зблокованого житлового будинку на 2 сім`ї», що відповідає містобудівній документації на місцевому рівні, що забезпечує виконання ч. 4 ст. 29 Закону.

Судом встановлено, що при зверненні за отриманням містобудівних умов та обмежень заявниками було надано повний пакет документів, який передбачений чинним законодавством. Доказів протилежного до суду не надано.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що в даному випадку у відповідача були відсутні підстави для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень.

В ході розгляду справи Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради не доведено наявності визначених ч. 4 ст. 29 Закону № 3038 підстав для відмови відповідачем у наданні містобудівних умов та обмежень.

В поданому позові Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради посилалось на те, що в оскаржуваних містобудівних умовах та обмеженнях відсутні значення про максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки та максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону), що є підставою для їх скасування.

Дослідженням наявних в матеріалах справи містобудівних умов та обмежень, про скасування яких просить позивач, встановлено, що у п.2 розділу «Містобудівні умови та обмеження» зазначено, що відсоток забудови земельної ділянки необхідно розраховувати відповідно до вимог таблиці 6.2 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій», з дотриманням існуючих санітарних та протипожежних норм. Також вказано, що максимально допустима щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону) - відповідно до вимог п. 6.1.35, табл. 6.1 та табл. 6.6. ДБН Б 2.2-12:2019 «Планування і забудова територій».

Таким чином, в оскаржуваних містобудівних умовах та обмеженнях визначено, як необхідно розраховувати максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки та максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці.

У постанові Верховного Суду від 04.02.2020 року у справі №826/9713/18 викладено висновок, згідно з яким законодавчі вимоги щодо видачі містобудівних умов та обмежень слід вважати дотриманими у разі вказівки у виданих містобудівних умовах та обмеженнях посилання на подальше визначення показників таких умов відповідно до Генерального плану міста, майбутньої проектної документації, а також зазначення в них "згідно з чинним законодавством", "відповідно до нормативно-правових актів", "в установленому чинним законодавством порядку", "урахувати законні інтереси та вимоги".

На думку Верховного Суду, висловлену у постанові від 22 грудня 2021 року у справі № 640/3277/19, таке формулювання є доречним, зважаючи на те, що стадія отримання вихідних даних, якими є містобудівні умови та обмеження, в силу приписів частини 5 статті 26 Закону №3038-VI передує стадії розроблення та затвердження відповідної проектної документації, а тому такі вихідні дані містять лише стислу інформацію щодо законодавчих вимог до параметрів та техніко-економічних показників об`єкта будівництва, про дійсні наміри забудовника та є описовими. Оскільки характеристика об`єкта будівництва визначається не містобудівними умовами та обмеженнями, а складеною у подальшому проектною документацією, то конкретизація параметрів будівництва у цифровому вигляді на даній стадії формування документації законодавчо безпосередньо не передбачена.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відсутність в оспорюваних Містобудівних умовах та обмеженнях конкретних даних, розрахунків та числових показників у випадку спірних правовідносин не може свідчити про порушення чинного законодавства України та бути підставою для їх скасування.

Суд першої інстанції вірно встановив, що в основу поданого позову щодо скасування містобудівних умов та обмежень, Управління ДАБК ОМР поклало доводи про відсутність у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ «Амаренс» права на проведення будівництва у встановленому законом порядку, а також доводи стосовно того, що фактичне будівництво здійснюється не у відповідності до отриманих містобудівних умов та обмежень, виданих за кожною із земельних ділянок відповідачем.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що вказані обставини не можуть бути предметом розгляду даної справи, оскільки не впливають на правомірність як видачі, так і існування оскаржуваних містобудівних умов та обмежень.

Суд першої інстанції вірно вказав, що питання здійснення будівництва із дотриманням оскаржуваних містобудівних умов та обмежень не впливає на правомірність таких умов та обмежень.

Доказів невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам позивачем не доведено.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, та не свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Бойко А.В.
Судді Єщенко О.В. Федусик А.Г.