Справа № 420/1226/21
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 грудня 2021 року

Київ

справа №420/1226/21

адміністративне провадження №К/9901/46195/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Мельник-Томенко Ж.М., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 9 листопада 2021 року у справі №420/1226/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Одеської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,

УСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора, Одеської обласної прокуратури, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення четвертої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 33 від 24 листопада 2020 року про неуспішне проходження прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Одеської обласної прокуратури від 23 грудня 2020 року № 3054к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 30 грудня 2020 року (ліквідація чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури);

- поновити ОСОБА_1 з 30 грудня 2020 року на посаді прокурора Білгород-Дністровської місцевої Одеської обласної прокуратури або на посаді в Одеській обласній прокуратурі, що є рівнозначною (рівноцінною) посаді, з якої звільнено та яка буде існувати на час винесення рішення;

- стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 30 грудня 2020 року до дати постановлення судового рішення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 9 листопада 2021 року, адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ Одеської обласної прокуратури №3054к від 23 грудня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади та органів прокуратури України;

- поновлено ОСОБА_1 з 30 грудня 2020 року на посаді прокурора Білгород-Дністровської місцевої Одеської обласної прокуратури або на посаді в Одеській обласній прокуратурі, що є рівнозначною (рівноцінною) посаді з якої її звільнено;

- стягнуто з Одеської обласної прокуратури (; вул.Пушкінська, 3, м.Одеса, 65026) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 грудня 2020 року до 26 травня 2021 року у розмірі: 105 029,10 грн (сто п`ять тисяч двадцять дев`ять гривень десять копійок).

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Білгород-Дністровської місцевої Одеської обласної прокуратури або на посаді в Одеській обласній прокуратурі, що є рівнозначною (рівноцінною) посаді з якої її звільнено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за один місяць у розмірі: 21218,00 грн (двадцять одна тисяча двісті вісімнадцять гривень).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями в частині задоволених позовних вимог, керівник Одеської обласної прокуратури звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її засобами поштового зв`язку 14 грудня 2021 року.

У своїй касаційній скарзі скаржник просить рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 9 листопада 2021 року (повний текст складено 17 листопада 2021 року) у справі №420/1226/21 в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що в матеріалах касаційної скарги відсутній документ в підтвердження сплати судового збору.

Так, згідно з частиною четвертою статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, зокрема, фізичною особою встановлена на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону передбачено, що ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру фізичною особою встановлена на рівні 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 1 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив: 2 270 грн.

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір", якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, позов у цій справі заявлено у 2021 році фізичною особою вимоги якої були задоволені судами попередніх інстанцій щодо однієї майнової вимоги (105 029,10 грн) і двох вимог немайнового характеру.

Відтак, скаржнику необхідно сплатити судовий збір за одну позовну вимогу майнового характеру - 2100,58 грн (105 029,10 *1%*200%) і дві вимоги немайнового характеру - 3632 грн (908*200%*2) загальною сумою: 5732,58 грн.

Реквізити для сплати судового збору:

УК у Печерському районі/Печерський район/22030102;

код отримувача ;

банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007;

код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього кодексу.

Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому відповідно до частини другої статті 332 КАС України Суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме надання документа про сплату судового збору.

Керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 9 листопада 2021 року у справі №420/1226/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Одеської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку залишити без руху.

Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Н.М. Мартинюк

Ж.М. Мельник-Томенко

В.М. Соколов,

Судді Верховного Суду