Справа № 600/2592/21-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2592/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лелюк Олександр Петрович

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

28 грудня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Віктор-Ком Імпекс" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, ДПС України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2021 року Приватне підприємство Віктор-Ком Імпекс звернулося до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, Державної податкової служби України в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області за № 2473972/34864103 від 16 березня 2021 року про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної Приватного підприємства Віктор-Ком Імпекс №4 від 21 грудня 2020 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №4 від 21 грудня 2021 року, датою подання.

В обґрунтування протиправності оскаржуваного рішення зазначено, що при зупиненні реєстрації податкової накладної у квитанції не вказано конкретних критеріїв ризиковості платника податку, на підставі яких зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку. Крім цього, відсутній конкретний перелік необхідних документів, що має бути наданий платником для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, наявні лише посилання на п. 201.16. ст. 201 ПК України, що унеможливлює встановити конкретно, яким критеріям ризиковості, переліченим в зазначеному пункті 8 Критеріїв ризиковості платника податку, відповідає ПП «Віктор-Ком Імпекс». Також позивач вважає необґрунтованими доводи відповідача про відсутність первинних документів щодо здійсненої господарської операції, оскільки позивачем, який здійснює господарську діяльність з метою отримання прибутку, було виписано відповідний рахунок, на підставі якого контрагентом було проведено оплату за товар. Крім цього, після зупинення реєстрації спірної податкової накладної разом із поясненнями подавалися первинні документи (договір оренди, походження товару, платіжне доручення, інвойс тощо).

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В апеляційній скарзі зазначає, що при розгляді комісією повідомлення позивача про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної №4 від 21 грудня 2020 року, реєстрацію якої було зупинено, встановлено ряд обставин та фактів, які унеможливили підтвердження реальності господарської операції між позивачем та його контрагентом. Зокрема, станом на дату виписки спірної податкової накладної позивач перебував у переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості згідно постанови Кабінету Міністрів України №1165 від 11 грудня 2019 року. Крім цього, позивачем не надано до повідомлення первинних документів, в яких містилась би інформація щодо проведених господарських операцій, а саме не надано первинні документи на транспортування товару, які підтверджують рух товару від продавця до покупця, хоча такі мають вагоме значення для підтвердження реальності господарської операції, оскільки між позивачем та контрагентом велика територіальна відстань (контрагент розташований у м. Дніпро). Крім цього, обов`язок з видачі товарно-транспортної накладної також випливає зі змісту договору між позивачем та його контрагентом, оскільки таким передбачено, що при постачанні автомобільним транспортом момент переходу прав власності визначається датою відвантаження, вказаною в товарно-транспортній накладній. Стосовно позовної вимоги зобов`язального характеру вказано, що у відповідності до вимог Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 №1246, у разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, контролюючий орган зобов`язаний провести повторну перевірку всіх документів. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість судового рішення, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено наявними в справі матеріалами, що згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватне підприємство «Віктор-Ком-Імпекс» зареєстроване як юридична особа з 09 лютого 2007 року із здійсненням основного виду діяльності за кодом КВЕД 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, та перебуває на обліку у податковому органі як платник податків. Керівником указаної юридичної особи є Божеску Віктор Михайлович.

З 01 січня 2016 року Приватне підприємство «Віктор-Ком-Імпекс» зареєстроване як платник податку на додану вартість, що підтверджується витягом №039, виданим ДПІ у Глибоцькому районі Головного управління ДФС у Чернівецькій області 25 січня 2016 року.

01.12.2020 року між Приватним підприємством «Віктор-Ком-Імпекс» («Постачальник») та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТБ «Новіс» (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу №12/2020 (далі - Договір), згідно з п. 1.1 якого Постачальник в порядку і на умовах, визначених даним Договором, бере на себе зобов`язання поставити з передачею у власність Покупцеві Товар виробництва РОМКОЛОР2000 Румунія (барвники, добавки), асортимент, кількість і ціни вказані у виставлених рахунках, накладних або специфікації, попередньо узгоджені в усній та письмовій формі, а Покупець бере на себе зобов`язання прийняти вказаний Товар і своєчасно здійснити його оплату на умовах даного Договору.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що Постачальник бере на себе зобов`язання після підписання Договору, отримання передоплати і передати Товар у строк, обумовлений в п. 4.1 даного Договору, а Покупець зобов`язаний прийняти вказаний Товар.

Згідно з п. 4.1 Договору постачання Товару здійснюється через служби доставки Нова Пошта, Гюнсел, автомобільним транспортом до адреси, вказаної покупцем, або самовивозом на основі довіреності на отримання товару. При постачанні автомобільним транспортом момент переходу прав власності визначається датою відвантаження, вказаною в товарно-транспортній накладній.

З матеріалів справи встановлено, що кінцева продукція у вигляді товару, який реалізовано Товариству з обмеженою відповідальністю «ТБ «Новіс» на підставі вказаного вище Договору, була отримана позивачем шляхом придбання товару в іншого контрагента (фірма «РОМКОЛОР 2000 С.А.», Румунія). Зазначене підтверджується такими документами: контрактом №01/2020 від 16 січня 2020 року; міжнародною товарно-транспортною накладною від 30 червня 2020 року №40800/2020/902894; митною декларацією №UA408020/2020/014689; інвойсом №110029957 від 30 червня 2020 року; платіжними дорученнями від 30 червня 2020 року №60JBKLK6, від 02 липня 2020 року №219.

У матеріалах справи наявна також копія Договору оренди №01/04/20-О від 01 квітня 2020 року (далі - Договір), укладеного між позивачем («Орендар») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Буковинська будівельна компанія» («Орендодавець»), згідно з яким Орендодавець приймає на себе зобов`язання на умовах і в строк, обумовлених цим Договором, передати Орендареві у строкове платне користування визначений цим Договором об`єкт оренди і сплачувати Орендодавцеві орендну плати на умовах, визначених цим Договором. На підставі вказаного Договору 31 грудня 2020 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Буковинська будівельна компанія» складено Акт №ОУ-0000425, яким підтверджено проведення робіт (надання послуг) з оренди відкритої асфальтованої площадки площею 100 кв. м, загальна вартість яких (з ПДВ) складає 1500,00 грн.

На підставі Договору купівлі-продажу №12/2020 від 01 грудня 2020 року позивачем виписано рахунок-фактуру №1 та накладну №1 від 21 грудня 2020 року на платника (одержувача) ТОВ «Торгівельний будинок «Новіс» на товар барвник ROMBEST білий 144 вагою 800 кг на загальну суму 52000,00 грн., з урахуванням суми ПДВ 10400,00 грн.

Обставини щодо перевезення позивачем товару ТОВ «Торгівельний будинок «Новіс» підтверджуються такими документами: договором №21/12/2020 від 21 грудня 2020 року; рахунком №1 від 21 грудня 2020 року; актом наданих послуг №1 від 21 грудня 2020 року; товарно-транспортною накладною від 21 грудня 2020 року за формою №1-ТН.

Факт часткової сплати ТОВ «Торгівельний будинок «Новіс» позивачу суми за придбаний товар на підставі рахунку №1 від 21 грудня 2020 року підтверджується платіжним дорученням №1 від 12 березня 2021 року.

21 грудня 2020 року позивачем за реалізований ТОВ «Торгівельний будинок «Новіс» товар сформовано та направлено до ДПС України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №4 на загальну суму коштів, що підлягає сплаті, з урахуванням податку на додану вартість 62400,00 грн, в т.ч. сума податку на додану вартість 10400,00 грн. Всього обсяги постачання за основною ставкою 52000,00 грн.

За результатами перевірки зазначеної вище податкової накладної податковим органом сформовано квитанцію від 28.12.2020 року, в якій зазначено, що податкову накладну, прийнято, однак її реєстрацію зупинено на підставі пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України.

У вказаній квитанції зазначено наступне: «Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 21 грудня 2020 року №4 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

З матеріалів справи встановлено, що позивачем подавалось до контролюючого органу повідомлення про надання пояснень та копій документів від 15 березня 2021 року №1 щодо податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої зупинено.

Згідно змісту повідомлення від 15 березня 2021 року №1 позивачем зазначено, що товар з доставкою придбаний у іноземного виробника. Товар оплачений. Транспортні послуги оплачує іноземний продавець, транспортних послуг немає. Товар надійшов на склад по вул. Хотинській, 43 (ТОВ «ББК»). Розгрузка товару відбулася власними силами. Реалізація продукції відбулася через послуги перевізника. Акт виконаних послуг, рахунок на оплату, платіжне доручення банку про оплату послуг працівнику додаються. Оплата від покупця надійшла частково.

На підтвердження зазначених вище обставин позивачем додано: видаткову накладну №1 від 21 грудня 2020 року на ТОВ «Торгівельний будинок «НОВІС» (реалізація барвників); рахунок на оплату №1 від 21 грудня 2020 року на ТОВ «ТД «НОВІС» (реалізація барвників); договір купівлі-продажу №12/2020 від 01 грудня 2020 року ТОВ «ТД «НОВІС»; контракт №1/2020 від 16 січня 2020 року з іноземним постачальником ROMtag1; інвойс №110029957 від 30 червня 2020 року; СМR №б/н від 21 грудня 2020 року (міжнародна товарно-транспортна накладна); вантажно-митну декларацію UА408020/2020/014689 від 02 липня 2020 року; оплату постачальнику в валюті платіжне доручення 60JBKLK6 від 30 червня 2020 року; сплату митних платежів (платіжне доручення банку№219 від 02 липня 2020 року); договір оренди №01/04/20-0 від 01 квітня 2020 року з ТОВ «Буковинська будівельна компанія»; Акт виконаних робіт ТОВ «ББК» №ОУ-000425 від 31 грудня 2020 року; рахунок №1 від 21 грудня 2020 року на оплату послуг перевезення ФОП ОСОБА_1 ; акт виконання послуг №1 від 21 грудня 2020 року ФОП ОСОБА_1 ; платіжне доручення №104 від 28 грудня 2020 року про оплату послуг перевезення ФОП ОСОБА_1 , платіжне доручення банку №1 від 12 березня 2021 року часткова оплата від покупця товару; пояснення щодо діяльності підприємства « 19 від 15 березня 2021 року.

Проте комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрації податкових накладних прийнято рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16 березня 2021 року №2473972/34864103 про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 21 грудня 2020 року.

Підставою прийняття вказаного рішення зазначено ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити).

26 березня 2021 року позивачем подано до ДПС України скаргу на зазначене вище рішення, за результатами розгляду якої прийнято рішення від 31 березня 2021 року №14969/34864103/2 про залишення скарги без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін. Підстава: ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси.

За таких обставин, не погоджуючись із рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до адміністративного суду із цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку щодо відсутності у Комісії ГУ ДПС правових підстав для відмови у реєстрації спірної податкової накладної шляхом прийняття відповідного рішення, а тому зобов`язав ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірну податкову накладну у день подання її на реєстрацію.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).

Згідно з положеннями п.п.14.1.60 п.14.1 ст.14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Положеннями пункту 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Як зазначено у пункті 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних №1246 від 29 грудня 2010 року, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №204 (далі - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п. 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п. 192.1 статті 192 та п. 201.10 ст. 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 ст. 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 ст.200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 грудня 2019 року №1165 (набула чинності з 01 лютого 2020 року), якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з вимогами пункту 4 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Під ризиком порушення норм податкового законодавства розуміється ймовірність складання та надання податкової накладної / розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а"/"б" пункту 185.1 статті 185, підпункту "а"/"б" пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено у такій податковій накладній / розрахунку коригування та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання свого податкового обов`язку.

Відповідно до пункту 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Згідно з пунктом 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Таким чином, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є відповідність: 1) платника податку критеріям ризиковості платника податку; 2) податкової накладної/розрахунку коригування критеріям ризиковості здійснення операції.

Пунктом 10 Порядку №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2)критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (п. 11 Порядку №1165).

Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (пункт 25 Порядку № 1165).

Згідно наявних у цій справі матеріалів судом встановлено, що підставою для зупинення реєстрації податкової накладної слугувало те, що платник податку відповідає вимогам пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

У зв`язку з цим варто зазначити, що на момент формування квитанцій, якими зупинено реєстрацію податкових накладних, такі Критерії визначені додатком 1 до Порядку №1165.

Так, додатком 1 до Порядку №1165 встановлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:

1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.

4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово- господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.

5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).

6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.

7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України.

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Отже, пункт 8 додатку 1 до Порядку №1165 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість містить одну із можливих ознак ризиковості здійснення операцій, якою є те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Системний аналіз положень пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у платника податку такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності платника податку вказаному критерію слід навести розрахунок показника за цим критерієм, якому відповідає платник податку, чого вимагає пункт 11 Порядку №1165.

В той же час пункт 11 Порядку №1165 передбачає зазначення у квитанції пропозиції щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації

З огляду на зазначене колегія суддів зауважує, що підставою для відмови в реєстрації податкової накладної є наявність об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено у такій податковій накладній та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання свого податкового обов`язку. Тобто, господарська операція має бути реальною, впливати на активи підприємства та породжувати податкові зобов`язання.

Податкове законодавство України, чинне на час формування у цій справі квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, містило вимоги до змісту квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, які є конкретними та не можуть носити абстрактний характер.

Так, відповідно до матеріалів справи встановлено, що при зупиненні реєстрації податкової накладної у квитанції не зазначено конкретні критерії ризиковості платника податку, на підставі яких зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку, а також відсутній конкретний перелік необхідних документів, що має бути наданий платником для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Між тим, наявні лише посилання на п. 201.16. ст. 201 ПК України, що унеможливлює встановити конкретно яким критеріям ризиковості, переліченим в зазначеному вище пункті 8 Критеріїв ризиковості платника податку, відповідає позивач.

Вказане свідчить про невідповідність сформованих податковим органом квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних вимогам пункту 11 Порядку №1165.

Щодо відсутності обґрунтованих підстав для зупинення реєстрації податкової накладної №4 від 21 грудня 2020 року та про не зазначення податковим органом конкретного переліку необхідних документів, що має бути наданий платником для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних позивачем зазначено і в позові.

Попри це, усупереч визначеному частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язку суб`єкта владних повноважень доводити правомірність оскаржуваних дій (рішень) відповідачами не спростовані указані вище доводи позивача та не доведено обґрунтованість зупинення реєстрації зазначеної вище податкової накладної, що в подальшому призвело прийняттю оскаржуваного рішення про відмову в її реєстрації.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності у відповідача законних та обґрунтованих підстав для зупинення реєстрації названої податкової накладної.

Отже, прийняте Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області після незаконного та необґрунтованого рішення про зупинення реєстрації податкової накладної оскаржуване рішення про відмову в реєстрації цієї податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є незаконним, а тому підлягає скасуванню.

Колегія суддів зауважує, що після отримання рішення про зупинення реєстрації податкової накладної позивачем було направлено контролюючому органу матеріали на підтвердження вчинення господарської операції зі своїм контрагентом, однак Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області було прийнято оскаржуване позивачем рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16 березня 2021 року №2473972/34864103. Підставою для відмови у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначено «ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних».

Апеляційний суд зазначає, що оскаржуване позивачем рішення регіональної комісії по своїй правовій природі є актом індивідуальної дії.

Відповідно до положень пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства. Натомість, оскаржуване рішення не відповідає критеріям чіткості й зрозумілості акту індивідуальної дії та породжує його неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень. У названому рішенні не зазначено, яких саме документів не надано, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної №4 від 21 грудня 2020 року. При цьому стосовно ненадання платником податку копій «первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних», то суд звертає увагу, що в приписах до вказаних пунктів у дужках, зазначено про те, що документи, які не надано платником, необхідно підкреслити. Оскаржуване рішення контролюючого органу від 16 березня 2021р. №2473972/34864103 не містить жодних підкреслень.

Таким чином, зазначене свідчить про не надання комісією належної оцінки вирішенню питання, які ж саме документи позивачем-платником податку не було подано, і яким чином це унеможливило реєстрацію спірної податкової накладної. Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічний правовий висновок викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18.

Водночас, колегія суддів зауважує, що в ході судового розгляду справи позивачем на підставі наданих копій письмових доказів між ним та його контрагентом ТОВ «Торгівельний будинок «Новіс» доведено продаж та поставку останньому товару та здійснення оплати за нього на користь позивача. Проведена позивачем господарська операція з названим вище контрагентом, у тому числі джерело походження товару, який придбано та перевезено ТОВ «Торгівельний будинок «Новіс» на підставі вказаного вище Договору, отриманий позивачем шляхом придбання товару в іншого контрагента, підтверджуються: договором купівлі-продажу №12/2020 від 01 грудня 2020 року; рахунком-фактурою №1 від 21 грудня 2020 року; накладною №1 від 21 грудня 2020 року; контрактом №01/20200 від 16 січня 2020 року; міжнародною товарно-транспортною накладною від 30 червня 2020 року №40800/2020/902894; митною декларацією №UA408020/2020/014689; інвойсом №110029957 від 30 червня 2020 року; платіжними дорученнями від 30 червня 2020 року №60JBKLK6, від 02 липня 2020 року №219; договором оренди №01/04/20-О від 01 квітня 2020 року; рахунком №1 від 21 грудня 2020 року; актом наданих послуг №1 від 21 грудня 2020 року; платіжним дорученням №1 від 12 березня 2021 року; товарно-транспортною накладною від 21 грудня 2020 року; договором №21/12/2020 від 21 грудня 2020 року

Водночас, відповідачами зазначено, що позивачем не надано первинних документів на транспортування товару, які підтверджують рух товару від продавця (ТОВ «Віктор-Ком-Імпекс») до покупця (ТОВ «Торгівельний будинок «Новіс»), що унеможливлює підтвердження реальності проведеної господарської операції між позивачем та його контрагентом.

Колегія суддів вважає дані доводи безпідставними, оскільки згідно з пунктом 4.1 Договору купівлі-продажу товару №12/2020 від 01 грудня 2020 року постачання Товару здійснюється через служби доставки Нова Пошта, Гюнсел, автомобільним транспортом до адреси, вказаної покупцем, або самовивозом на основі довіреності на отримання товару. При постачанні автомобільним транспортом момент переходу прав власності визначається датою відвантаження, вказаною в товарно-транспортній накладній.

Водночас, позивачем на підставі наданих письмових доказів доведено суду факт перевезення товару ФОП ОСОБА_1 товару, реалізованого позивачем ТОВ «Торгівельний будинок «Новіс».

Згідно змісту Договору перевезення вантажу автомобільним транспортом №21/12/2020 від 21 грудня 2020 року Перевізник (ФОП ОСОБА_1 , діючий на підставі державної реєстрації номер запису 0008213 від 13 січня 2020 року) бере на себе зобов`язання отримувати ввірений йому для перевезення вантаж (Барвник ROMBEST) транспортним засобом: марка Mersedes-Benz, тип вантажний (фургон), державний номер НОМЕР_1 , доставити його до пункту призначення і видати уповноваженій на одержання вантажу особі, а Замовник (Підприємство «Віктор-Ком-Імпекс») зобов`язується своєчасно оплачувати послуги Перевізника.

В подальшому 21 грудня 2020 року ФОП ОСОБА_1 виписано рахунок №1 за доставку вантажу (барвник білий в мішках) м. Чернівці м. Дніпро вагою 800 кг на суму 2700,00 грн. Крім цього, згідно акту наданих послуг №1 від 21 грудня 2020 року ФОП ОСОБА_1 надано позивачу послуги з доставки вантажу по маршруту м. Чернівці м. Дніпро барвник білий в мішках вагою 800 грн. Загальна вартість наданих послуг склала 2700 грн. (без ПДВ).

Також 21 грудня 2020 року складено товарно-транспортну накладу за формою №1-ТН про перевезення ФОП ОСОБА_1 на замовлення приватного підприємства «Віктор-Ком-Імпекс» товару вагою 800 кг кількістю 32 мішки. Вантажовідправником по вказаній товарно-транспортній накладній зазначено Приватне підприємство «Віктор-Ком-Імпекс» (60421, Чернівецька область, Глибоцький район, село Йорданешти, вул. Корнец, буд. 24), а вантажоодержувачем Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок НОВІС» (49051, м. Дніпро, вул. Журналістів, буд. 9-А).

Водночас, про необхідність подання позивачем товарно-транспортної накладної не зазначено у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної.

З огляду на встановлені обставини колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо того, що в ході судового розгляду справи позивачем на підставі наданих письмових доказів доведено факт придбання та поставки товару контрагенту та здійснення ним оплати за товар, водночас обґрунтованих доводів щодо нереальності господарської операції з ТОВ «Торгівельний будинок «Новіс» на підставі аналізу наданих позивачем первинних документів відзиви не містять.

Крім того, як свідчать встановлені судом обставини, після зупинення реєстрації спірної податкової накладної позивачем направлялось податковому органу повідомлення разом з указаними вище документами. Проте суб`єктом владних повноважень не було надано їм належну оцінку.

Колегія суддів зазначає, що відсутність товарно-транспортної накладної (або ж наявність у ній недоліків) не може слугувати безумовною підставою для висновку щодо відсутності підтвердження реальності здійснення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей платником податку, оскільки відповідною транспортною документацією обов`язково має бути підтверджено факт надання послуг з перевезення вантажів, та жодним чином не факт придбання чи продажу товару (надання послуг). Товарно-транспортна накладна є документом, що підтверджує транспортний процес, однак її відсутність (наявність у ній недоліків) не може бути доказом невиконання сторонами договору поставки (купівлі-продажу), враховуючи, що факт реальності такої операції підтверджується іншими документами первинного обліку.

Наведене відповідає позиції Верховного Суду (зокрема, постанови від 24 січня 2018 року у справі №806/684/14, від 11 вересня 2018 року у справі №804/4787/16, від 11 вересня 2018 року у справі №821/995/17).

З огляду на встановлені обставини апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржуване рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області на відповідність його критеріям, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про те, що таке прийняте не на підставі закону та є необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

Переглядаючи правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати подану податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 19, пункту 20 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення). Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням (пункт 20 Порядку №1246).

Згідно з положеннями частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З огляду на зазначене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що належним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірну податкову накладну у день подання її на реєстрацію.

Згідно з положеннями ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону рішення відповідає.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Моніч Б.С. Ватаманюк Р.В.