Справа № 420/11300/21
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/11300/21
Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.

суддів: Стас Л. В., Шеметенко Л. П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Пенсійного фонду України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУПФУ в Одеській області), в якому просив:

- визнати протиправними дії щодо відмови у перерахунку пенсії з 01 грудня 2019 року, на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення №33/36-71 від 07.05.2021, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» (далі ДУ «ТМО МВС України по Одеській області»), виходячи з розрахунку 85% від розміру грошового забезпечення;

- зобов`язати здійснити перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року, на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення №33/36-71 від 07.05.2021, виданої ДУ «ТМО МВС України по Одеській області», виходячи з розрахунку 85% від розміру грошового забезпечення;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині перерахунку та виплати пенсії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що він як пенсіонер органів внутрішніх справ перебуває на обліку в ГУПФУ в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 за №2262-ХІІ (далі - Закон №2262 ХІІ).

Звернувшись із заявою до Пенсійного органу про здійснення перерахунку пенсії за оновленою довідкою №33/36-71, виданою 07.05.2021 ДУ «ТМО МВС України по Херсонській області», йому було протиправно відмовлено у перерахунку, всупереч вимогам чинного законодавства та в порушення права позивача на отримання пенсії з урахуванням відповідних сум грошового забезпечення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Пенсійний фонд України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Суд визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з 01 грудня 2019 року, на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення №33/36-71 від 07.05.2021, виданої ДУ «ТМО МВС України по Херсонській області».

Зобов`язав ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року, на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення №33/36-71 від 07.05.2021, виданої ДУ «ТМО МВС України по Херсонській області».

Зобов`язав Пенсійний фонд України забезпечити фінансування виплати перерахованої з 01.12.2019 пенсії ОСОБА_1 , на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення №33/36-71 від 07.05.2021, виданої ДУ «ТМО МВС України по Херсонській області».

В іншій частині позовних вимог суд відмовив.

Вирішуючи спір по суті суд першої інстанції виходив із того, що з 19 листопада 2019 року (дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/12704/18) виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-XII, у порядку, який існував до прийняття постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 №103 (далі - Постанова №103), з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки саме з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №988, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Щодо позовних вимог про перерахунок пенсії виходячи з розрахунку 85% від розміру грошового забезпечення, суд першої інстанції вважав необхідним відмовити в їх задоволенні, оскільки відповідне право позивача забезпечене рішенням по справі №420/7665/19 від 13.02.2020, яке набрало законної сили 24.03.2020 та часовими межами не обмежене.

Далі, суд першої інстанції, керуючись постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги» від 16.12.2020 року №1279, якою затверджено Порядок виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку (далі Порядок №1279), указав, що з 01 квітня 2021 року повноваження щодо виплати нарахованої пенсії перейшли від головних управлінь до Пенсійного фонду України, а тому відповідні вимоги позивача щодо виплати пенсії слід звернути саме до Пенсійного фонду України.

Щодо звернення рішення до негайного виконання, суд першої інстанції, за аналізом вимог ч.1 ст.371 КАС України, вважав, що підстави для застосування положень вказаної статті у спірних правовідносин відсутні, оскільки умовою для негайного виконання судового рішення є задоволення вимог про стягнення конкретної суми пенсії, з якої можна відокремити її місячний розмір.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, Пенсійний фонд України в апеляційній скарзі просить його скасувати, в частині покладених на нього зобов`язань, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги скаржник указує на декілька підстав.

По-перше, скаржник стверджує про те, що зобов`язуючи Пенсійний фонд України здійснити виплату пенсії позивачу, суд першої інстанції не врахував розмежування компетенції Пенсійного фонду України та Головного управління, щодо можливості реального виконання такого зобов`язання.

Також скаржник наголошував на тому, що покладення судом першої інстанції зобов`язань з виплати пенсії на Пенсійний фонд України не узгоджується з чинним законодавством, оскільки механізм виплати пенсій, що визначений Порядком №1279 не передбачає участі Пенсійного фонду України у процедурі виплати пенсії.

На думку скаржника, є помилковими висновки суду першої інстанції щодо передачі на підставі Порядку №1279 компетенції про виплату пенсії від головних управлінь до Пенсійного фонду України.

По-друге, скаржник вважає, що суд першої інстанції безпідставно не врахував правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 31.03.2021 року у справі №240/12017/19 про дотримання строків звернення до суду та не застосував до позивача відповідні наслідки такого пропуску.

Позивач, скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу Пенсійного фонду України, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Доводи відзиву узгоджуються з позицією суду першої інстанції про право позивача на перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019, на підставі оновленої довідки ДУ «ТМО МВС України по Херсонській області».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, в частині відмови щодо негайного виконання судового рішення, ОСОБА_1 , покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, в апеляційній скарзі просить його скасувати у вказаній частині та ухвалити нове рішення про негайне виконання рішення суду в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 15 699,08 грн.

В обґрунтування доводів скарги, ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що він є непрацюючим пенсіонером, який наразі хворіє. Пенсія є його основним доходом, яка необхідна йому для проживання.

Також, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 наводить свої розрахунки щодо місячного розміру його пенсії, яка, на його думку, підлягає стягненню у негайному порядку.

ГУПФУ в Одеській області, скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову залишити без змін.

Обґрунтування відзиву зводиться до того, що підстав для застосування положень статті 371 КАС України, щодо негайного виконання судового рішення, немає.

ГУПФУ в Одеській області вважає, що суд не має повноважень встановлювати конкретну суму пенсії, яка повинна виплачуватись кожний місяць, оскільки це є втручанням у дискреційні повноваження пенсійного органу.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження, у зв`язку з подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 проходив службу в УМВД України в Одеській області.

15.10.1998 позивача було звільнено з військової служби у відставку на підставі п. 65 «а». Вислуга років на день звільнення становить 30 років.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

13 лютого 2020 року, Одеським окружним адміністративним судом по справі №420/7665/19 прийнято рішення, яким визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області в частині непроведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії у розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 року. Цим же судовим рішенням зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016; зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести ОСОБА_1 виплату донарахованих сум пенсії після її перерахунку у розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення, в тому числі донарахованих сум за минулий час з 01.01.2018 року.

В подальшому, позивачем було отримано від ДУ «ТМО МВС України по Херсонській області» оновлену довідку №33/36-71 від 07.05.2021 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Довідку ДУ «ТМО МВС України по Херсонській області» складено враховуючи рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №826/12704/18 від 14.05.2019 року (набрало законної сили 19.11.2019 року) та постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.12.2019 року у зразковій справі №160/8324/19.

24.05.2021 року представник ОСОБА_1 звернувся із заявою до ГУ ПФУ в Одеській області з проханням здійснити перерахунок пенсії, згідно довідки ДУ «ТМО МВС України по Херсонській області» №33/36-71 від 07.05.2021.

Проте, згідно відповіді ГУ ПФУ в Одеській області, оформленої листом від 08.06.2021, позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку його пенсії на підставі оновленої довідки ДУ «ТМО МВС України по Херсонській області» №33/36-71 від 07.05.2021.

Позиція пенсійного органу мотивована відсутністю нормативно-правових актів щодо умов та порядку проведення перерахунку пенсії, а також визначення складових грошового забезпечення, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом №2262, після набрання законної сили часткового рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2019 року у справі №826/12704/18.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляцій і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляції Пенсійного фонду України та відсутність підстав для задоволення апеляції ОСОБА_1 , з огляду на таке.

Скаржник, в особі Пенсійного фонду України, заявляючи вимоги про скасування рішення суду першої інстанції в частині покладених на нього зобов`язань, вказує дві підстави, а саме: пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом та помилкове тлумачення судом першої інстанції вимог Порядку №1279.

Позаяк частина 1 статті 308 КАС України вимагає розглядати законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах апеляції суб`єкта владних повноважень, суд апеляційної інстанції зосереджує увагу на такому.

Довід Пенсійного фонду України щодо пропуску позивачем строку звернення до суду із цим позовом, та не врахування правових висновків Верховного Суду щодо строків звернення до суду, викладених у постанові від 31.03.2021 року по справі № 240/12017/19, суд апеляційної інстанції розцінює наступним чином.

У зазначеному судовому рішенні Верховний Суд вказав, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

Матеріали справи свідчать, що, на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №826/12704/18 від 14.05.2019 року (набрало законної сили 19.11.2019 року) та постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.12.2019 року у зразковій справі №160/8324/19, ДУ «ТМО МВС України по Херсонській області» 07.05.2021 виготовила для ГУ ПФУ в Одеській області довідку №33/36-71 про розмір грошового забезпечення.

Однак, ГУ ПФУ в Одеській області 08 червня 2021 року листом відмовило позивачу у проведенні перерахунку його пенсії на підставі отриманої від ДУ «ТМО МВС України по Херсонській області» оновленої довідки.

Позивач, у свою чергу, оскаржив такі дії ГУ ПФУ в Одеській області шляхом подання 01.07.2021 до суду даного позову.

Наведені обставини свідчать, що строк звернення до суду з даним позовом ОСОБА_1 не пропустив, оскільки підстава для перерахунку пенсії позивача виникла після видачі оновленої довідки про грошове забезпечення, а тому відлік строку на подання до суду позову починає саме з дати видачі оновленої довідки.

Оцінюючи другий довід апеляції, колегія суддів вважає помилковим застосування до спірних правовідносин Порядку №1279, оскільки, останнім, змінений лише порядок фінансування виплати пенсій.

Фінансування виплати пенсій здійснювалось і у період до 01.04.2021 року також Пенсійним Фондом України, але через територіальні органи, а виплати здійснювались через рахунки пенсіонерів у банках або через поштові відділення.

Зазначеним нормативним актом затверджено саме порядок виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку.

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що він визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам у готівковій формі за зазначеним у заяві місцем їх фактичного проживання в межах України організаціями, що згідно із законодавством мають право здійснювати виплату і доставку пенсій та грошової допомоги.

Тобто Порядок № 1279 ніяким чином не змінив повноваження Пенсійного Фонду України та її територіальних органів щодо призначення, нарахування та виплати пенсій.

Відповідно до підпунктів 7, 8 пункту 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону № 2262-XII пенсіонерам, з числа військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей, пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

Відповідно до пп. 5 п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, головні управління відповідно до покладених завдань здійснюють призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Пунктом 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, процедура виплати територіальним органом Пенсійного фонду пенсії визначена таким чином: нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

Механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам, що визначений Порядком виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1279, не передбачає участі Пенсійного фонду України у процедурі виплати пенсії.

Системний аналіз статей 52-62 Закону № 2262, а також положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058) (ст. 47 (щодо виплати пенсій організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків), ст. 48 (щодо виділення часток пенсій, що підлягають виплаті), ст. 49 (щодо повноважень територіальних органів Пенсійного фонду України припиняти виплату пенсій), ст. 50 (щодо порядку здійснення та обчислення розміру відрахування з пенсії, що належить пенсіонерові до виплати), а також інших наведених вище положень дозволяє дійти висновку, що виплата пенсії включає щомісячне нарахування територіальним органом Пенсійного фонду належних пенсіонерові виплат (з урахуванням здійснення відрахувань за виконавчими документами, розподілу пенсії для осіб, які перебувають на повному державному утриманні тощо), оформлення документів про нараховану суму пенсії (відомість на виплату пенсій, грошової допомоги або списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки), передачу виплатних документів уповноваженим на виплату пенсій організаціям або банкам, що також здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України.

Отже, функції з виплати пенсій є дискреційними повноваженнями головних управлінь Пенсійного фонду України, що прямо встановлено вищенаведеними положеннями законодавства.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню (ст. 58 та п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 (далі - Положення № 280)).

Пенсійний фонд України згідно з підпунктом 4 пункту 4 Положення № 280 забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, а відповідно до підпункту 6 пункту 4 цього Положення - організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо, зокрема, здійснення контролю за призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та іншими виплатами, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, інших джерел, визначених законодавством.

Пунктом 10 Порядку казначейського обслуговування коштів загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2017 № 312, передбачено, що асигнування з державного бюджету, які виділяються для забезпечення пенсійних виплат, і кошти Пенсійного фонду України, що надходять на видатковий рахунок, Пенсійний фонд України розподіляє та спрямовує на фінансування пенсій та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, а також видатків головним управлінням Пенсійного фонду України згідно з потребою на виплату допомоги на поховання, відрахувань з пенсії тощо.

Під бюджетним фінансуванням розуміють сукупність грошових відносин, пов`язаних із розподілом і використанням коштів централізованого грошового фонду держави, які реалізуються безоплатно і безповоротно шляхом надання бюджетних коштів юридичним та фізичним особам для проведення заходів, передбачених бюджетом.

Спеціальних підрозділів, які безпосередньо виплачують пенсію одержувачам, в Пенсійному фонді України не створено. Повноважень формувати виплатні документи (списки на виплату пенсій, відомості тощо) шляхом включення до них нарахованих конкретним одержувачам сум пенсії та підписувати їх Пенсійний фонд не має.

З наведеного слідує, що поняття фінансування виплати пенсії та виплата пенсії є принципово різними поняттями, які передбачають проведення відмінних між собою адміністративних процедур, а тому не можуть бути ототожнені. При цьому, у суду відсутні обґрунтовані підстави вважати, що Пенсійним фондом України не буде виконано обов`язок з фінансування виплати пенсії позивача, права позивача у вказаній частині не порушені, з огляду на що відсутні правові підстави для додаткового зобов`язання апелянта здійснювати таке фінансування.

Колегія суддів зазначає, що виплата пенсій військовослужбовцям проводиться на підставі статті 52 Закону №2262, виключно через установи акціонерного товариства Державний ощадний банк України, що помилково не було враховано судом першої інстанції.

При цьому, суд першої інстанції, залучаючи до справи Пенсійний фонд України та покладаючи на нього зобов`язання з виплати пенсії помилково вирішив, що відбулося фактичне (компетенційне) правонаступництво.

Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративне компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкт; владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Положення законодавства, якими функції з виплати пенсії покладено на головні управління Фонду, є чинними. Головні управління Фонду не ліквідовані і в стані припинення не перебувають. Будь-яких нормативно-правових актів щодо покладення на Пенсійний фонд України функцій з виплати пенсій не приймалось.

Отже, фактичного (компетенційного) адміністративного правонаступництва не відбулося, оскільки відсутні врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції.

З аналізу наведених норм вбачається, що обов`язок щодо виплати пенсії покладається на пенсійний орган, в якому пенсіонер перебуває на обліку, яким в даному випадку є ГУ ПФУ в Одеській області до якого позивач звертав свої позовні вимоги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо безпідставності покладення на Пенсійний фонд України обов`язок здійснити виплату позивачу перерахованої пенсії, а тому, відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про покладення відповідного обов`язку на ГУ ПФУ в Одеській області.

Переходячи до іншої апеляційної скарги, яка подана ОСОБА_1 , колегія суддів зосереджує увагу на такому.

Як свідчить зміст вказаної скарги, ОСОБА_1 вважає, що суд першої інстанції повинен був задовольнити його вимогу про негайне виконання рішення суду в межах суми стягнення за один місяць.

Оцінюючи зазначене слід вказати наступне.

Перелік судових рішень, які виконуються негайно міститься в статті 371 КАС України.

Так, відповідно до п.1 ч.1 цієї статті негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Тобто, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що умовою для негайного виконання судового рішення є задоволення вимоги про стягнення конкретної суми пенсії, з якої можна відокремити її місячний розмір.

Оскільки суд першої інстанції не задовольняв вимоги про стягнення сум пенсії, то підстав для застосування положень статті 371 КАС України не було.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 наводить свої розрахунки щодо місячного розміру його пенсії.

Колегія суддів з цього приводу зазначає, що суд не може встановлювати певний розмір пенсії, оскільки це відноситься до дискреційних повноважень пенсійного органу, який здійснює відповідний її розрахунок.

Щодо доводів апеляції ОСОБА_1 , що пенсія є його основним доходом, яка необхідна йому для проживання, колегія суддів зазначає таке.

Позивач з 1998 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Тобто, на даний час, позивач отримує відповідну пенсію у певному розмірі, яка постійно підвищувалась, а тому суд не вбачає порушення права позивача на соціальний захист.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права у даній справі вважається неправильне тлумачення закону.

Стаття 263 КАС відносить дану справу до категорії справ незначної складності, які розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Пенсійного фонду України задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року в частині зобов`язання Пенсійний фонд України забезпечити фінансування виплати перерахованої з 01.12.2019 пенсії ОСОБА_1 , на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення № 33/36-71 від 07.05.2021 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити перераховану пенсію ОСОБА_1 з 01.12.2019 на підставі довідки №33/36-71 від 07.05.2021 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області», з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 29.12.2021.