Справа № 160/16767/21
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (далі - відповідач), в якій позивач просить:
- визнати протиправною відмову Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, викладену у листі-відповіді (вих. №143 від 15.03.2021р.), в задоволенні запиту ОСОБА_1 на отримання публічної інформації (вих.№29 від 12.03.2021р.), та наданні ОСОБА_1 запитуваної інформації, а саме: завіреної копії пояснювальної записки до проекту рішення Межиріцької сільської ради «Про відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність у межах норм безоплатної приватизації, для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_2 », підготовлену відповідно до вимог ст.28 «Регламенту Межиріцької сільської ради» затвердженого рішенням Межиріцької сільської ради №8-l/VIIIвід 13.11.2020р.;
- зобов`язати Виконавчий комітет Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області надати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) завірену копю пояснювальної записки до проекту рішення Межиріцької сільської ради «Про відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність у межах норм безоплатної приватизації, для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_2 », підготовлену відповідно до вимог ст.28 «Регламенту Межиріцької сільської ради» затвердженого рішенням Межиріцької сільської ради №8-l/VIII від 13.11.2020р.
В обґрунтування позовної заяви зазначається, що 12.03.2021 позивач за допомогою засобів електронного зв`язку звернувся до сільського голови Межиріцької об`єднаної територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області із запитом на отримання публічної інформації, в якому просив надати завірену копію пояснювальної записки до проекту рішення Межиріцької сільської ради «Про відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність у межах норм безоплатної приватизації, для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_2 » підготовленої відповідно до вимог ст. 28 «Регламенту Межиріцької сільської ради» затвердженого рішенням Межиріцької сільської ради № 8-1/VIII від 13.11.2020. Листом-відповіддю № 143 від 15.03.2021 відповідачем було відмовлено позивачу в задоволенні його запиту на інформацію та повідомлено про те, що запитувана інформація може бути отримана ним лише за наявності довіреності від гр. ОСОБА_2 . На думку позивача, відповідач не надав йому запитувану ним інформацію, а отже фактично відмовив в наданні такої інформації, чим порушив його законні права та інтереси.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
18.11.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначає, що чинним законодавством України не передбачено вимог щодо складання пояснювальної записки до проекту рішення. Пояснювальна записка - це додатковий інформаційний матеріал, який є внутрішнім супровідним документом та містить пояснення змісту окремих положень проекту рішення сільської ради.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 12.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до сільського голови Межиріцької об`єднаної територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області із запитом № 29, в якому просив: надати завірену копію пояснювальної записки до проекту рішення Межиріцької сільської ради «Про відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність у межах норм безоплатної приватизації, для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_2 » підготовленої відповідно до вимог ст. 28 «Регламенту Межиріцької сільської ради» затвердженого рішенням Межиріцької сільської ради № 8-1/VIII від 13.11.2020.
Листом-відповіддю № 143 від 15.03.2021 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що запитувану інформацію він має право отримати при наявності довіреності від гр. ОСОБА_2 , оформленої згідно чинного законодавства.
Позивач вважаючи, що виконавчий комітет Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області не надав йому запитувану інформацію, а отже фактично відмовив в наданні такої інформації, звернувся до суду з цим позовом. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На підставі статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).
Відповідно до статті 1 Закону № 2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом..
Статтею 3 Закону № 2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.
Відповідно до статті 5 Закону № 2939-VI, одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.
Згідно зі статтею 12 Закону № 2939-VI, суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону № 2939-VI, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні розпорядників публічної інформації та відповідає хоча б одному з критеріїв визначених статтею 13 Закону №2939-VI.
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону №2939-VI, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Статтею 19 Закону № 2939-VI передбачено, що запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.
Письмовий запит подається в довільній формі.
Запит на інформацію має містити:
1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є;
2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;
3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
З матеріалів справи, судом встановлено, що запит позивача від 12.03.2021 № 29 містить всі необхідні реквізити, передбачені статтею 19 Закону № 2939-VI.
Відповідно до частини 1 статті 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Таким чином, обов`язок розпорядника інформації щодо надання відповіді на отриманий запит має імперативний характер, незалежно від того, до яких висновків дійде суб`єкт владних повноважень чи інший розпорядник публічної інформації.
Відповідно до частини 1 статті 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації (частина друга статті 22 Закону № 2939-VI).
При цьому, стаття 23 Закону №2939-VI передбачає, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.
Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
Відповідно до частин 1, 3 статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.
Частиною 4 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільський, селищний, міський голова: забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства.
Частиною 15 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні`передбачено, що порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради.
Відповідно до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.
Згідно зі статтею 28 Регламенту Межиріцької сільської ради, затвердженого рішенням Межиріцької сільської ради № 8-1/VIII від 13.11.2020, проект рішення, що планується винести на розгляд ради, подається секретарю ради у друкованій та електронній формі (у текстовому форматі).
До проекту рішення додається пояснювальна записка, в якій вказується: потреба і мета прийняття рішення; прогнозовані суспільні, економічні, фінансові та правові наслідки прийняття рішення; прогноз щодо можливого зменшення надходжень або збільшення видатків місцевого бюджету внаслідок прийняття або неприйняття відповідного рішення; результати громадського обговорення чи громадських слухань з цього питання, якщо це передбачено законодавством або рішенням ради для розгляду відповідного питання; інформація про погодження проекту необхідними виконавцями чи службами відповідно до їх повноважень; інформація про проведення процедур, передбачених для прийняття регуляторних актів; інша інформація, яка на думку розробника проекту є важливою для прийняття рішення.
Текст проекту рішення має складатися з таких частин: мотивувальної, в якій містяться посилання на закон, інший акт або обставини, якими викликана необхідність прийняття даного рішення; резолютивної, в якій конкретно і чітко формулюється текст рішення, у т.ч. особи, відповідальні за реалізацію даного рішення; заключної, в якій вказані посадова особа або постійна комісія ради, на яких покладається контроль за виконанням рішення.
До проекту рішення додаються передбачені текстом додатки.
Так, беручи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне зазначити, що пояснювальна записка до проекту рішення Межиріцької сільської ради «Про відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність у межах норм безоплатної приватизації, для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_2 », підготовлена відповідно до вимог статті 28 «Регламенту Межиріцької сільської ради» затвердженого рішенням Межиріцької сільської ради № 8-1/VІІІ від 13.11.2020 р. є публічною інформацією.
Аналіз вищенаведених норм та фактів дозволяє зробити висновок, що Виконавчий комітет Межиріцької сільської ради є суб`єктом владних повноважень та розпорядником інформації, у володінні якого знаходиться публічна інформація - пояснювальна записка до проекту рішення Межиріцької сільської ради «Про відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність у межах норм безоплатної приватизації, для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_2 », підготовлена відповідно до вимог статті 28 Регламенту Межиріцької сільської ради, затвердженого рішенням Межиріцької сільської ради № 8-1/VІІІ від 13.11.2020р.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що відповідачем в межах наданих йому законом повноважень та у встановленому законом порядку, не надано документів, які запитувались у запиті про отримання публічної інформації позивача від 12.03.2021 вих. №29, що в свою чергу суперечить вимогамЗакону України «Про доступ до публічної інформації», яким встановлено обов`язок розпорядника інформації, яким є відповідач, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок про задоволення позовної заяви.
Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Стосовно вимоги - стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 600,00 грн., суд зазначає наступне.
У відповідності до частини 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 КАС України).
Відповідно до положень частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Судом встановлено, що 01.07.2021 між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Бірюк, Мігульов і партнери» був укладений договір про надання правової допомоги № 1-07/21.
Згідно з п. 1.1. вказаного Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором та за відповідним дорученням Клієнта, Об`єднання зобов`язується надати Клієнту правову допомогу щодо захисту інтересів і прав останнього у будь-яких органах державної влади та місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях всіх форм власності та підпорядкування, в тому числі представлення його в органах судової влади усіх юрисдикцій та інстанцій, в органах прокуратури, а також в третейських (арбітражних) судах, а Клієнт зобов`язується оплатити вартість наданих йому Об`єднанням послуг та інші витрати, фактично понесені Об`єднанням для виконання цього Договору.
Пунктом 4.9. вказаного Договору визначено, що Клієнт сплачує гонорар Об`єднанню, а також інші витрати понесених ним, на протязі 6 (шести) місяців з дня підписання Акту приймання-передачі наданих послуг. Гонорар та інші виплати за цим Договором сплачується Клієнтом готівкою або у безготівковому порядку на банківський рахунок Об`єднання.
У матеріалах справи містяться в копіях:
- договір про надання правової допомоги № 1-07/21 від 01.07.2021;
- перелік та орієнтована вартість послуг з надання професійної правової допомоги;
- акт приймання-передачі наданих послуг від 16.09.2021;
- звіт про виконання договору від 16.09.2021.
Гонорар за надану правову допомогу становить 3 600,00 грн.
У матеріалах справи міститься копія свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю № 0930 від 06.04.2000.
Суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 3 статті 134 КАС України). Натомість положеннями пункту 2 частини 1 статті 134 КАС України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.
Аналогічну за своїм змістом правову позицію стосовно можливості відшкодування витрат на оплату правничої допомоги за відсутності документу про їх оплату на час розгляду справи, у разі якщо у договорі про надання правничої допомоги міститься умова стосовно оплати витрат протягом певного часу після ухвалення рішення суду, займає Верховний Суд у постановах від 21.01.2021 року у справі № 280/2635/20 та від 26.06.2019 року у справі № 813/481/18.
Враховуючи те, що витрати на оплату послуг адвоката мають бути дійсні, необхідні та обґрунтовані, з огляду на те, що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між позивачем та адвокатом, і є обов`язковими до виконання, а також те, що угода про надання правничої допомоги є дійсною, приймаючи до уваги також і те, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень своєчасно вчиняти певні дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних чи юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, однак приймаючи до уваги принципи добросовісності, розумності та справедливості, враховуючи, немайновий характер спору та віднесення цієї справи до справ незначної складності, суд вважає за необхідне стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 1 800,00 грн.
Позивач від сплати судового збору звільнений на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Визнати протиправною відмову Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, викладену у листі-відповіді (вих. №143 від 15.03.2021року), в задоволенні запиту ОСОБА_1 на отримання публічної інформації (вих.№29 від 12.03.2021року), та наданні ОСОБА_1 запитуваної інформації, а саме: завіреної копії пояснювальної записки до проекту рішення Межиріцької сільської ради «Про відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність у межах норм безоплатної приватизації, для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_2 », підготовлену відповідно до вимог статті 28 Регламенту Межиріцької сільської ради затвердженого рішенням Межиріцької сільської ради №8-1/VІІІ від 13.11.2020 року.
Зобов`язати Виконавчий комітет Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області надати ОСОБА_1 завірену копію пояснювальної записки до проекту рішення Межиріцької сільської ради «Про відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність у межах норм безоплатної приватизації, для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_2 », підготовлену відповідно до вимог статті 28 Регламенту Межиріцької сільської ради, затвердженого рішенням Межиріцької сільської ради №8-l/VIII від 13.11.2020 року.
Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень 00 копійок за рахунок Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар