Справа № 640/18617/21
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2021 року м. Київ № 640/18617/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу

за позовомАкціонерного товариства «Підприємство хімічної чистки, фарбування одягу та обробки хутра «Оксамит»
доГолосіївського відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ)
проскасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Підприємство хімічної чистки, фарбування одягу та обробки хутра «Оксамит» (далі по тексту - Товариство, позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Голосіївського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Голосіївський ВДВС у м. Києві або Відділ, відповідач), в якому просив:

- скасувати постанову б/н від 06.06.2001 Відділу державної виконавчої служби у Московському районі, правонаступником якого є Голосіївський ВДВС у м. Києві, та зняти арешт на все нерухоме майно позивача;

- зобов`язати Голосіївський ВДВС у м. Києві, (який є правонаступником відділу державної виконавчої служби у Московському районі) винести постанову про зняття арешту з нерухомого майна та вчинити інші дії щодо зняття арешту з невизначеного майна, всього майна, нерухоме майно, накладеного на підставі постанови б/н, від 06.06.2001, Відділу державної виконавчої служби у Московському районі.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що виконавче провадження, в межах якого накладено арешт на майно, закінчено, матеріали виконавчого провадження знищені за закінченням терміну зберігання. В той же час, відповідно до вимог чинного законодавства України, у разі завершення виконавчого провадження арешт із майна боржника повинен бути знятий, про що повинно бути повідомлено орган, якому направлялась для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Відповідачем у встановлений судом строк відзиву не надано, однак в матеріалах справи наявний лист, в якому зазначено, що АСВП виконавче провадження, в рамках якого винесено постанову відділу державної виконавчої служби у Московському районі б/н від 06.06.2001, якою накладено арешт всього нерухомого майна та внесено обтяження нерухомого майна (Реєстраційний номер обтяження: 1434061) не виявлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.07.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

22.07.2021 на виконання вимог ухвали суду представником позивача через канцелярію суду подані додаткові документи по справі.

Ухвалою суду від 26.07.2021 відкрито провадження у справі і призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін).

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами позивача, дослідивши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини справи.

06.06.2001 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у Московському районі винесено постанову б/н, якою накладено арешт всього нерухомого майна та внесено обтяження нерухомого майна (Реєстраційний номер обтяження: 1434061, дата реєстрації 03.11.2004, боржник - АТ «Оксамит»). Згідно даних Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що на все нерухоме майно позивача, накладено арешт та внесено обтяження нерухомого майна (Додаткові дані: Архівний номер: 3521441KIEV1, Архівна дата: 23.07.2001, Дата виникнення: 23.07.2001, № реєстра: 3-1291, внутр. №F23F303045, коментарій: вх. 5013).

Позивачу з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта стало відомо, що арешт, щодо його майна не знято.

11.06.2021 позивач звернувся до відповідача із запитом щодо надання інформації щодо наявності матеріалів виконавчого провадження на підставі яких було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.06.2001 б/н.

Листом Голосіївського ВДВС у м. Києві від 11.06.2021 повідомлено про результати перевірки відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень, що підтвердили вищенаведене та повідомлено, що згідно Наказу Міністерства юстиції України №1829/5 від 07.06.2017 про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, паперові матеріали виконавчих проваджень знищуються у зв`язку із закінченням строку зберігання справ, котрий становить 3 роки після завершення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа без прийняття до виконання). Посилаючись на положення статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» Відділ вказує на відсутність підстав для зняття арешту та припинення обтяження нерухомого майна, накладеного постановою відділу державної виконавчої служби у Московському районі, у зв`язку з чим позивачу рекомендовано звернутись до суду.

Для захисту своїх порушених прав та зняття арешту з майна позивач звернувся до суду із цим позовом.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно із статтею 7 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Частиною першою статті 55 Закону № 606-XIV «Про виконавче провадження» встановлювалось, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

При цьому, відповідно до статті 38 Закону № 606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Аналогічні норми містяться і в Законі України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016.

Відповідно до положень пунктів 9.9, 9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року №2274/5, передбачено, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством.

Завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт.

Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

Отже, знищенню підлягають тільки завершені виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчились.

Аналіз викладених обставин свідчить про те, що відповідачем знищені виконавчі провадження, в рамках яких накладено арешт на майно, у зв`язку з його закінченням, водночас таке закінчення відбулось без наслідків, передбачених статті 38 Закону № 606-XIV, зокрема, зняття арешту з майна Товариства що наразі порушує права позивача.

Водночас, знищені матеріали виконавчого провадження, зокрема і постанови про накладення арешту на майно позивача, унеможливлюють здійснення судом аналізу її змісту і підстав для її винесення, а відтак зробити висновок про її протиправність та наявність підстав для її скасування також не виявляється за можливе.

При цьому, вирішуючи питання щодо належного способу захисту порушеного права позивача, суд виходить з такого.

Згідно з частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII встановлено перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У свою чергу, частиною п`ятою статті 59 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» встановлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно пункту 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Враховуючи факт знищення виконавчого провадження, в рамках якого накладено арешт на майно позивача у зв`язку з його завершенням без застосування передбачених Законом наслідків завершення такого виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача, відповідно до статті 59 Закону № 1404-VIII, є зобов`язання Голосіївського ВДВС у м. Києві зняти арешт, накладений на майно Товариства постановою відділу державної виконавчої служби у Московському районі б/н від 07.06.2017.

З огляду на викладене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Зважаючи на висновки суду щодо часткового задоволення позову з обранням іншого, ніж визначено позивачем, способу захисту порушеного права, в силу положень частини третьої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір підлягає поверненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Акціонерного товариства «Підприємство хімічної чистки, фарбування одягу та обробки хутра «Оксамит» задовольнити частково.

2. Зобов`язання Голосіївський відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (03022, м. Київ, вул. Ломоносова, 22/15; ) зняти арешт, накладений на майно Акціонерного товариства «Підприємство хімічної чистки, фарбування одягу та обробки хутра «Оксамит» (03022, м. Київ, вул. Амурська, 8; ) постановою відділу державної виконавчої служби у Московському районі б/н від 07.06.2017.

3. Стягнути на користь Акціонерного товариства «Підприємство хімічної чистки, фарбування одягу та обробки хутра «Оксамит» (03022, м. Київ, вул. Амурська, 8; ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1135,00 грн (одна тисяча сто тридцять п`ять гривен 00 коп) за рахунок бюджетних асигнувань Голосіївського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (03022, м. Київ, вул. Ломоносова, 22/15; ).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено у визначені частиною шостою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України строки до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.А. Добрівська