Справа № 320/13081/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Кушнова А.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року Справа № 320/13081/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Кузьмишиної О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Горіхи світу» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Горіхи світу»

до Київської митниці Державної митної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Горіхи світу» (далі - Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Київської міської митниці Державної митної служби України (далі - Відповідач) про визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA100020/2020/000071/2 від 25.09.2020.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що Позивачем при здійсненні митного оформлення товару не було підтверджено витрати на його навантаження, вивантаження та обробку.

Разом з тим, суд звернув увагу на те, що Позивач у відповідь на запит Відповідача щодо надання додаткових документів, всупереч статті 254 МК України, не надав переклад на українську мову копії митної декларації країни відправлення № 20NLKF54J3AJBJWD50 від 16.09.2020.

При цьому, суд зазначив, що Позивачем не доведено, що надані ним до митного оформлення документи містять усі відомості, які б підтверджували числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а судом не встановлено інших обставин, що могли б свідчити про обґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі, стверджуючи, що він не повинен доводити витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваного товару, оскільки такі не були ним понесені, і якщо митниця стверджує про такі витрати, то саме вона й повинна їх довести.

Також, Апелянт посилається на умови поставки FCA та зазначає, що в разі, коли поставки здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару. При цьому, Апелянт вказує, що правилами Інкотермс не передбачено зобов`язання покупця нести витрати з перевантаження та/або завантаження товару.

Разом з тим, Апелянт зазначає, що надання експортної декларації країни відправлення без перекладу жодним чином не могло надати митному органу будь-яких відомостей щодо складових митної вартості товару, оскільки числові значення, що в ній містяться, стосуються лише інвойсової вартості товару та не містять відомостей про вартість складових митної вартості, які, на думку Відповідача, потребували підтвердження.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Крім того, у своїй скарзі Апелянт просить здійснити розподіл судових витрат., стягнувши понесені ним витрати на сплату судового збору та на правничу допомогу.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2021 відкрито апеляційне провадження у справі, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін та наполягає на необґрунтованості доводів Апелянта, правильності висновків суду першої інстанції та наявності підстав для коригування заявленої ним митної вартості товару.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій він наполягає на своїй правовій позиції та стверджує про безпідставність доводів Відповідача.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021 у Позивача витребувано додаткові докази, продовжено строк розгляду справи та відкладено судовий розгляд.

12.11.2021 від Позивача надійшли додаткові докази у справі.

Згідно з частиною першою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін, з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Горіхи Світу» (місцезнаходження: 08330, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Дударків, вул. Незалежності, 99Г, ідентифікаційний код 41516152) зареєстроване як юридична особа 10.08.2017, номер запису 1 354 102 0000 006899 за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

04.09.2020 між Barrow, Lane & Ballard Ltd., компанією, зареєстрованою у Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії, (далі - продавець), та ТОВ «Горіхи Світу» був укладений контракт № S40981 (далі - контракт), відповідно до пунктів 1-5, 10 якого позивач зобов`язується оплатити та прийняти горіх мигдаль, що йменується надалі товар. Для промислової переробки. Країна походження - США. Виробництво: Minturn Nut Company Inc.

Кількість товару за даним контрактом зазначається в інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту.

Поставка товару на умовах FCA м. Ріддеркерк, Королівство Нідерландів (Incoterms 2010).

Сума контракту та ціна на товар кожної партії, що поставляється, узгоджуються та зазначаються в інвойсах на таку партію, які є невід`ємною частиною контракту.

Умови оплати товару - 100% передоплата.

Контракт укладений російською та англійською мовами у двох екземплярах, які мають однакову юридичну силу. При тлумаченні контракту сторони керуються правилами Incoterms 2010. Контракт діє до 31.12.2020. Усі попередні переговори та переписка, які мають відношення до цього контракту, з моменту підписання контракту втрачають свою силу. Будь-які зміни чи доповнення контракту вважаються дійсними тільки в письмовому вигляді, підписані уповноваженими представниками сторін. Контракт набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами. Сторони визнають контракт, доповнення і додатки до нього, підписані по факсу та засобам електронного зв`язку.

04.09.2020 продавець виставив Позивачу до сплати проформу-інвойс №SP40981-1 на загальну суму 24199,56 доларів США, в якому міститься посилання на контракт. Відповідно до проформи-інвойса №SP40981-1 від 04.09.2020 товар постачається на умовах FCA, умови оплати - 04.09.2020.

10.09.2020 Позивач відповідно до проформи-інвойса №SP40981-1 від 04.09.2020 перерахував на користь продавця 24199,56 доларів США згідно з платіжним дорученням №200909MUNI0115.

10.09.2020 продавець виставив Позивачу до сплати інвойс №BIS30559 на загальну суму 24199,56 доларів США, в якому міститься посилання на контракт, а також зазначені умови поставки - FCA Ріддеркерк та умови оплати - 10.09.2020.

24.09.2020 Позивачем до Київської митниці Держмитслужби було подано митну декларацію ІМ40ДЕ №UA100020/2020/042923, у графі 31 якої Позивачем був зазначений товар, придбаний за інвойсом № BIS30559 від 10.09.2020 (далі - товар), а саме: товар №1 - горіхи мигдалю (Californian Almonds Carmel Type Supreme 20/22), чищені, без шкарлупи, у шкірці, врожай 2019 року, продовольча сировина для переробної харчової промисловості, виробництво - Minturn Nut Company, країна виробництва - США, торговельна марка - Minturn Nut, код товару згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД) , загальною вартістю 24199,56 доларів США.

Відповідно до граф 20, 22 та 42 митної декларації ІМ40ДЕ №UA100020/2020/042923 від 24.09.2020 загальна вартість товару складає 24199,56 доларів США, а його поставка відбувалася на умовах FCA м. Ріддеркерк, Королівство Нідерландів.

Позивач здійснив перевезення товару (оплатив транспортні послуги) з м. Ріддеркерк, Королівство Нідерландів до місця ввезення на митну територію України. Розмір таких витрат склав 18000,00 грн.

Згальна митна вартість товару, визначена Позивачем за основним методом визначення митної вартості товарів - за ціною договору (контракту), склала в гривневому еквіваленті станом на день подання позивачем митної декларації щодо товару 24.09.2020 - 700 122,68 грн (24 199,56 доларів США х 28,1874 + 18 000,00 грн).

На підтвердження заявленої митної вартості товару митному органу були подані, зокрема: (0380) рахунок-фактура (інвойс) № BIS30559 від 10.09.2020; (0730) автотранспортна накладна № 44.159 від 16.09.2020; (0861) сертифікат про походження товару № S200376376 від 09.09.2020; (3001) платіжне доручення № 200909MUNI0115 від 10.09.2020; (3004) рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг - рахунок на оплату ТОВ «Алл-Транс Компані» №230 від 24.09.2020; (3007) документ, що підтверджує вартість перевезення товару, - довідка ТОВ «Алл-Транс Компані» про транспортні витрати № 230 від 24.09.2020; (4100) контракт; (4301) договір на транспортно-експедиторське обслуговування № 035 від 01.02.2018, укладений між ТОВ «Алл-Транс Компані» та Позивачем.

Розглянувши подані позивачем документи для підтвердження заявленої в митній декларації ІМ40ДЕ №UA100020/2020/042923 від 24.09.2020 митної вартості товару, митний орган направив Позивачеві електронне повідомлення, у якому зазначив, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих разом із митною декларацією документів встановлено, що документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Посилаючись на положення статті 53 МК України, митний орган витребував від Позивача наступні додаткові документи для підтвердження митної вартості імпортованих товарів: за наявності - документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, передбачені положеннями наказу №599; якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний із договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконаннями умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення з перекладом офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

25.09.2020 Позивач на вказаний запит надав Відповідачу лист б/н від 25.09.2020 разом із наступними документами: додатковою угодою №3 від 02.03.2020 до договору на транспортно-експедиторське обслуговування №035 від 01.02.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алл-Транс Компані» та позивачем; заявкою на транспортно-експедиторське обслуговування №230, укладеною між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алл-Транс Компані» та позивачем; договором про надання транспортно-експедиційних послуг щодо перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжміському та міжнародному сполученні №17/09 від 17.09.2020, укладеним між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 і ТОВ «Алл-Транс Компані»; комерційною пропозицією продавця б/н від 03.09.2020; копією митної декларації країни відправлення № 20NLKF54J3AJBJWD50 від 16.09.2020; видатковими накладними № 375 від 23.07.2020 та № 438 від 27.08.2020; податковими накладними № 45 від 23.07.2020 та 347 ВІД 27.08.2020; біржовою інформацією станом на серпень 2020 року.

25.09.2020 Київською митницею Держмитслужби було прийняте спірне рішення про коригування митної вартості товарів № UA100020/2020/000071/2, згідно з яким Відповідач, застосувавши другорядний метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних товарів (метод 2а), заявлену позивачем митну вартість товару №1 в митній декларації ІМ40ДЕ № UA100020/2020/042923 від 24.09.2020 скоригував з 24838,14 доларів США до рівня 33729,70 доларів США.

Обґрунтовуючи підстави неприйняття заявленої Позивачем митної вартості товару, митний орган у графі 33 спірного рішення зазначив, що заявлену декларантом за основним методом за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються, митну вартість не може бути визнано.

За результатами опрацювання документів, поданих разом із митною декларацією ІМ40ДЕ № UA100020/2020/042923 від 24.09.2020, встановлено, що декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів, та що документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення.

Митний орган зазначив, що товари поставляються в Україну на умовах поставки FCA Ріддеркерк, які, зокрема передбачають те, що якщо поставка здійснюється в приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за відвантаження. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе. Відповідно до частини десятої статті 58 МК України до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів. Документи про складові митної вартості декларантом не надано.

Опрацювавши додатково подані до митного контролю документи, Відповідачем встановлено наступне:

1) в митній декларації країни відправлення зазначено вартість товару, що відрізняється від заявленої в поданій митній декларації;

2) митна декларація країни відправлення подана без належного перекладу (стаття 254 МК України);

3) в банківському платіжному документі від 10.09.2020 вказано інвойс №SP40981-1 від 04.09.2020, який не стосується даної партії товару. У митній декларації вказано інвойс №BIS30559 від 10.09.2020;

4) в наданих видаткових накладних опис товару відрізняється від опису заявленого товару;

5) товари поставляються в Україну на умовах поставки FCA Ріддеркерк, які, зокрема передбачають те, що якщо поставка здійснюється в приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за відвантаження. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе. Відповідно до частини десятої статті 58 МК України до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів. Документи про складові митної вартості декларантом не надано;

6) біржову інформацію подано без належного перекладу (стаття 254 МК України).

Відповідачем зазначено, що надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Тому відповідно до статті 58 МК України з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів.

Митним органом проведено порівняння рівня заявленої митної вартості з рівнями митної вартості ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та з довідковою інформацією, і встановлено заниження заявленого рівня митної вартості.

За результатом проведеної консультації декларанту запропоновано застосувати метод визначення митної вартості на підставі ціни угоди щодо ідентичних товарів у відповідності до вимог статті 59 МК України. Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів та рівень митної вартості товарів згідно з джерелом інформації: товар №1 - 6,76 доларів США за 1 кг (МД №UA100020/2020/013823 від 05.02.2020); виробництво - Minturn Nut Company, країна виробництва - США, торговельна марка - Minturn Nut.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару, Київська митниця Держмитслужби видала позивачу картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100020/2020/00492 від 25.09.2020.

З метою випуску товару у вільний обіг у порядку, передбаченому частиною сьомою статті 55 та частиною другою статті 263 МК України, позивач з урахуванням коригувань подав нову митну декларацію ІМ40ДЕ №UA100020/2020/043054 від 25.09.2020 та митний орган прийняв рішення про випуск товару під фінансову гарантію в розмірі 50242,79 грн.

Вважаючи протиправними зазначене рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови, Позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Міжнародною конвенцією про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI (далі - Конвенція), Митним кодексом України (далі - МК України), Господарським кодексом України (далі - ГК України), Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631 (далі - Порядок № 631).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст. 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації

У частинах другій, третій, п`ятій статті 53 МК України визначено перелік документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення.

До таких документів належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Прямо передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

У п.п. 3.16, 6.2 Загального додатку до Конвенції визначено, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Відповідно до пп. 4.5.10 п. 4.5 розділу 4 Порядку №631 перевірка правильності визначення митної вартості товарів належить до митних формальностей, що виконуються при митному оформленні митної декларації.

Частиною 1 статті 54 МК України регламентовано, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з пунктом 1 частини четвертою, частинами п`ятою та шостою статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 55 МК України декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Відповідно до частин другої, четвертої, п`ятої та десятої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності.

Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких передбачено законодавством, та які надають можливість перевірити і підтвердити заявлену ним митну вартість за ціною договору; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення митної вартості товару за основним методам (за ціною договору).

Перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що Позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України у графі 21 декларації митної вартості від 24.09.2020 не було зазначено розміру витрат на навантаження, вивантаження та обробку спірного товару та не надано на підтвердження заявленої ним митної вартості товару за ціною контракту відповідних документів, які б підтверджували витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, згідно з вимогами частини десятої статті 58 МК України.

При цьому, апеляційний суд відзначає, що спірна поставка товарів здійснювалася на умовах FCA за правилами Інкотермс, якими розмежовано момент переходу товару від продавця до покупця в залежності від місця поставки (площа продавця чи покупця).

Разом з тим, як було правильно зазначено судом першої інстанції, продавцем є компанія, зареєстрована у Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії, а поставка товару здійснювалася на території м. Ріддеркерк, Королівство Нідерландів. Втім, з наданих Позивачем до митного оформлення спірного товару та до суду доказів неможливо встановити, що поставка товару відбувалася з площі продавця, оскільки останній зареєстрований в іншій торговельній країні, а вантажовідправником товару виступала компанія «Allround Cargo Handling BV», зареєстрована в Королівстві Нідерландів.

Водночас, з наданих Позивачем до митного оформлення спірного товару інвойса №BIS30559 від 10.09.2020 та комерційної пропозиції продавця б/н від 03.09.2020 слідує, що сторони визначили місце поставки спірного товару як м. Ріддеркерк, Королівство Нідерландів.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Відповідачем витребовувалися у Позивача додаткові документи на підтвердження вищевказаних складових митної вартості імпортованого товару, але такі документи митному органу не надані.

Доводи Апелянта про те, що він не повинен доводити витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваного товару, оскільки такі не були ним понесені, і якщо митниця стверджує про такі витрати, то саме вона й повинна їх довести, судова колегія відхиляє з огляду на вищевикладене.

У контексті аналізу відповідних доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає, що регламентована частиною другою статті 77 КАС України презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень - відповідач у справі не є абсолютною і згідно з частиною першою цієї ж норми позивач також повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Втім, ані до суду першої інстанції, ані під час апеляційного провадження Позивачем не надано належних і допустимих у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України доказів, які б підтверджували, що ним не були понесені вищевказані витрати та/або що такі витрати понесені іншою стороною контракту.

Доводи Апелянта про те, що в разі, коли поставки здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару і що правилами Інкотермс не передбачено зобов`язання покупця нести витрати з перевантаження та/або завантаження товару, колегія суддів до уваги не приймає з підстав, зазначених вище.

Також перевіряючи інші доводи апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції, судова колегія зазначає, що вищенаведеними нормами митного законодавства регламентовано перелік додаткових документів, які митний орган уповноважений витребувати в декларанта, зокрема декларацію країни походження товару.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується самим Апелянтом, відповідна декларація всупереч статті 254 МК України була наданим митному органу без перекладу на українську мову.

Доводи Апелянта про те, що надання експортної декларації країни відправлення без перекладу жодним чином не могло надати митному органу будь-яких відомостей щодо складових митної вартості товару, оскільки числові значення, що в ній містяться, стосуються лише інвойсової вартості товару та не містять відомостей про вартість складових митної вартості, які, на думку Відповідача, потребували підтвердження, судова колегія відхиляє як такі, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Перевіряючи всі доводи апеляційної скарги, судова колегія приймає до уваги правову позицію ЄСПЛ, викладену в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», відповідно до якої «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.

Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Горіхи світу» підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Горіхи світу» залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 29 грудня 2021 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.М. Кузьмишина