Справа № 500/7149/21
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/7149/21

29 грудня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: головуючого судді Мандзія О.П. розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі відповідач), в якій просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, які полягають у відмові здійснити ОСОБА_1 обчислення (перерахунок) пенсії з врахуванням заробітної плати (доходу) за 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000, а саме: за період роботи з 01.05.1989 по 30.04.1994 на Шумській фабриці "Вілія";

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити обчислення (перерахунок) та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії за віком, з урахуванням заробітної плати за роботу на Шумській фабриці "Вілія" за період роботи з 01.05.1989 по 30.04.1994, згідно даних, відображених у Акті про результати перевірки архівної довідки про заробітну плату від №1502 від 12.05.2021, та з урахуванням заробітної плати на Шумській фабриці "Вілія" з 01.05.1989 по 30.04.1994, відповідно до архівної довідки про заробітну плату №03-01/2/22 від 12.06.2021, починаючи з дня призначення пенсії 26.05.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу з 26.05.2021 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При поданні заяви про призначення пенсії, позивачем було надано архівну довідку, видану Архівним відділом Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області від 03.03.2021 за №120/01-25 із відомостями про заробітну плату за періоди роботи в Шумській фабриці "Вілія". Надалі, 02.06.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії за віком на підставі зазначеної довідки. Однак відповідач листом від 24.06.2021 за №3304-3103/Ш-02/8-1900/21 відмовив позивачу у перерахунку пенсії на підставі архівної довідки про заробітну плату від 03.03.2021 за №120/01-25, мотивуючи тим, що Відділом контрольно-перевірочної роботи №2 була проведена перевірка зазначеної довідки, за результатами якої виявлено розбіжності між сумами зазначених в архівній довідці та первинними документами у квітні-грудні 1992 році, січні 1994 року, та листопаді-грудні 2000 року. Також встановлено що у довідку включено заробітну плату, з якої не отримано страхові внески до Пенсійного фонду України, а саме: у червні 1993 року - 6900 (графа "Оздоровча комп."), у грудні 1994 року - 500 000 (графа "Оздоровча").

Беручи до уваги те, що до акта перевірки додано достовірну архівну довідку №03-01/2/22 від 12.05.2021, у якій суми у квітні-грудні 1992 році, січні 1994 року, та листопаді-грудні 2000 року збігаються з сумами аналогічних періодів зазначених у акті про результати перевірки, а також те, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, неутримання страхових внесків не може бути підставою для не неврахування заробітної плати ОСОБА_1 , позивач вважає вказану відмову протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 29.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області 24.11.2021 подано до суду відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що при попередньому розрахунку пенсії позивача вибрано найбільш оптимальний варіант заробітку для обчислення розміру пенсії, а саме за період з 01.05.1989 по 30.04.1994. Відділом контрольно-перевірочної роботи № 2 була проведена перевірка архівної довідки про заробітну плату від 03.03.2021 за №120/01-25, за результатами якої виявлено розбіжності між сумами зазначених в архівній довідці та первинними документами у квітні-грудні 1992 році, січні 1994 року, та листопаді-грудні 2000 року. Також встановлено що у довідку включено заробітну плату, з якої не отримано страхові внески до Пенсійного фонду України, а саме: у червні 1993 року - 6900 (графа "Оздоровча комп."), у грудні 1994 року - 500 000 (графа "Оздоровча"). Оскільки архівну довідку про заробітну плату від 03.03.2021 за №120/01-25 не підтверджено первинними документами, а інших довідок внаслідок проведеної перевірки Архівним відділом Кременецької РДА не надано, тому проводити перерахунок пенсії із вказаного заробітку немає правових підстав. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, і це не заперечується сторонами, що позивачу з 26.05.2021 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При поданні 17.03.2021 заяви про призначення пенсії, позивачем було надано архівну довідку, видану Архівним відділом Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області від 03.03.2021 за №120/01-25 із відомостями про заробітну плату за періоди роботи в Шумській фабриці "Вілія" (а.с.12), але при призначенні пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області не було враховано вищевказану заробітну плату.

За результатами розгляду звернення позивача про врахування заробітної плати, отриманої в Шумській фабриці "Вілія" згідно архівної довідки від 03.03.2021 за №120/01-25, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 24.06.2021 за №3304-3103/Ш-02/8-1900/21 повідомило, що при попередньому розрахунку пенсії позивача вибрано найбільш оптимальний варіант заробітку для обчислення розміру пенсії, а саме за період з 01.05.1989 по 30.04.1994. Відділом контрольно-перевірочної роботи № 2 була проведена перевірка архівної довідки про заробітну плату від 03.03.2021 за №120/01-25, за результатами якої виявлено розбіжності між сумами зазначених в архівній довідці та первинними документами у квітні-грудні 1992 році, січні 1994 року, та листопаді-грудні 2000 року. Також встановлено що у довідку включено заробітну плату, з якої не отримано страхові внески до Пенсійного фонду України, а саме: у червні 1993 року - 6900 (графа "Оздоровча комп."), у грудні 1994 року - 500 000 (графа "Оздоровча"). Оскільки архівну довідку про заробітну плату від 03.03.2021 за №120/01-25 не підтверджено первинними документами, а інших довідок внаслідок проведеної перевірки Архівним відділом Кременецької РДА не надано, тому проводити перерахунок пенсії із вказаного заробітку немає правових підстав (а.с.16).

Не погоджуючись з таким діями суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій, рішень відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із ч.3 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до змісту ст.5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

В силу приписів ч.1 ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно з ч.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Отже, заробітна плата для обчислення пенсії враховується за увесь час, починаючи з 01.07.2000, та, за бажанням пенсіонера, за будь-які 60 місяців страхового стажу підряд за періоди до 01.07.2000. Тобто, на підставі довідок про заробітну плату (підтверджених первинними документами) враховується заробітна плата за будь-які 5 років страхового стажу до 01.07.2000.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі Порядок №22-1), визначено перелік документів, необхідних для призначення та перерахунку пенсії за віком.

Згідно з пп.3 п.2.1 зазначеного Порядку №22-1 для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до п.2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що за загальним правилом підставою для проведення розрахунку/перерахунку пенсії на підставі заробітної плати є первинні документи про нарахування такої заробітної плати. Видача довідок про заробітну плату проводиться підприємством, відповідно до первинних документів за нормативними документами, які дійсні на момент видачі довідки.

Як передбачено ч.3 ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

За змістом пп.3 п.4.2 Порядку №22-1, зокрема, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (п.4.3 Порядку №22-1).

Аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що пенсіонер має подати саме довідку про заробітну плату, в якій мають бути зазначені первинні документи, на підставі яких вона видана, а орган пенсійного фонду має право вимагати від підприємств, установ та організацій, її дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви, а також перевіряти обґрунтованість її видачі. Після надходження документів пенсійний орган вирішує питання про перерахунок пенсії.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 30.10.2018 у справі №667/4633/15-а (№К/9901/18164/18).

Cудом з`ясовано, що позивачем при поданні заяви про призначення пенсії представлено відповідачу архівну довідку, видану Архівним відділом Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області від 03.03.2021 за №120/01-25 із відомостями про заробітну плату за періоди роботи в Шумській фабриці "Вілія". Крім того до акта перевірки додано архівну довідку №03-01/2/22 від 12.05.2021, видану Архівним відділом Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області (а.с.15), у якій суми у квітні-грудні 1992 році, січні 1994 року, та листопаді-грудні 2000 року збігаються з сумами аналогічних періодів зазначених у акті про результати перевірки.

Як вбачається зі змісту довідок, такі містять суми заробітку позивача, які враховуються при обчисленні пенсії, видані на підставі книг розрахунків по оплаті праці за 1989-2005 роки.

Форма і зміст вказаних довідок відповідають реквізитам, визначених в додатку 1 до Порядку №22-1, в редакції чинній на момент видачі таких.

Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 24.06.2021 за №3304-3103/Ш-02/8-1900/21 повідомлено, що провести перерахунок пенсії із врахуванням заробітної плати згідно архівної довідки від 03.03.2021 за №120/01-25 немає можливості, оскільки Відділом контрольно-перевірочної роботи № 2 була проведена перевірка зазначеної довідки, за результатами якої виявлено розбіжності між сумами зазначених в архівній довідці та первинними документами у квітні-грудні 1992 році, січні 1994 року, та листопаді-грудні 2000 року.

На підставі ч.1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у ст.11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат та їх пенсійних активів, що обліковуються на накопичувальних пенсійних рахунках.

На підставі ч.1 ст. 16 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

Таким чином, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судому в постанові від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а (2а/208/245/16), від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а та від 20.03.2019 у справі № 688/947/17.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання про те, що архівна довідка, видана Архівним відділом Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області від 03.03.2021 за №120/01-25 із відомостями про заробітну плату за періоди роботи в Шумській фабриці "Вілія", в тому числі архівна довідка №03-01/2/22 від 12.05.2021 відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Порядку №22-1 мають бути враховані для здійснення перерахунку пенсії позивача.

Також відповідачем не наведено інших підстав для не зарахування "Оздоровчих" виплат для до сум доходів у червні 1993 року на суму 6900 та грудні 1994 року на суму 500 000.

При цьому вказані довідки містять необхідні 60 календарних місяців страхового стажу, з яких для розрахунку пенсії враховується, як заявлено позивачем та зазначено відповідачем, найбільш вигідний період пенсіонеру, тобто з 01.05.1989 по 30.04.1994.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, оскільки позивач не повинен відповідати за питання належної сплати страхових внесків, суд вважає за необхідне визнати протиправною, в контексті ч.2 ст.2 КАС України, відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у перерахунку та виплаті пенсії позивачу при поданні заяви про призначення пенсії з урахуванням заробітної плати на Шумській фабриці "Вілія" з 01.05.1989 по 30.04.1994, відповідно до архівної довідки про заробітну плату від 03.03.2021 за №120/01-25, виданої Архівним відділом Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області.

Як передбачено п.4 ч.2 ст.245 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд (ч.4 ст.245 КАС України).

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення.

З правового аналізу зазначених норм вбачається, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Суд враховує положення обов`язкової до застосування судової практики Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі "Олссон проти Швеції" (Olsson v. Sweden) від 24.03.1988 року.

При вирішенні вказаної справи Європейський суд з прав людини прийшов до висновку, що яка-небудь норма не може вважатися "законом", якщо вона не сформульована з достатньою точністю так, щоб громадянин самостійно або, якщо знадобиться, з професійною допомогою міг передбачити з часткою ймовірності, яка може вважатися розумною в даних обставинах, наслідки, які може спричинити за собою конкретну дію. Проте досвід показує, що абсолютна точність недосяжна і що необхідність уникати надмірної жорсткості формулювань і слідувати за обставин, що змінюються, веде до того, що багато законів неминуче викладені в термінах, які більшою чи меншою мірою є невизначеними.

Фраза "передбачено законом" не просто відсилає до внутрішнього права, але має на увазі і якість закону, вимагаючи, щоб останній відповідав принципом верховенства права. Таким чином, мається на увазі, що у внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічних властей у здійснення прав, охоронюваних inter alia пункт 1 статті 8.

Закон, який передбачає дискреційні повноваження, сам по собі не є несумісним з вимогами передбачуваності за умови, що дискреційні повноваження та спосіб їх здійснення вказані з достатньою ясністю для того, щоб з урахуванням правомірності мети зазначених заходів забезпечити індивіду належний захист від свавільного втручання держави.

Крім того, згідно п.65 вказаного рішення Суду, втручання повинно бути зумовлено досягненням правомірної цілі.

Також Європейський суд з прав людини вказує, що у відповідності зі сформованою практикою Суду, під поняттям необхідності мається на увазі, що втручання відповідає якій-небудь нагальній суспільній потребі і що воно пропорційно законній меті. При визначенні того, чи є втручання "необхідним у демократичному суспільстві", Суд враховує, що за державами - учасницями Конвенції залишається певна свобода розсуду.

Суд констатує, що у спірних правовідносинах нормами чинного законодавства, не передбачено альтернативних способів поведінки, дій, рішень суб`єкта владних повноважень, а тому ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права та є адекватним наявним обставинам, буде зобов`язання здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням заробітної плати за роботу на Шумській фабриці "Вілія" за період з 01.05.1989 по 30.04.1994 відповідно до архівної довідки про заробітну плату №03-01/2/22 від 12.06.2021, виданої Архівним відділом Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області, починаючи з дня призначення пенсії 26.05.2021.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 908,00 грн згідно фіскального чека (а.с.5а).

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, які полягають у відмові здійснити ОСОБА_1 обчислення (перерахунок) пенсії з врахуванням заробітної плати (доходу) за 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000, а саме: за період роботи з 01.05.1989 по 30.04.1994 на Шумській фабриці "Вілія".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням заробітної плати за роботу на Шумській фабриці "Вілія" за період з 01.05.1989 по 30.04.1994 відповідно до архівної довідки про заробітну плату №03-01/2/22 від 12.06.2021, виданої Архівним відділом Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області, з 26.05.2021.

Стягнути з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 29 грудня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769);

Головуючий суддя Мандзій О.П.