Справа № 160/20116/21
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії за віком з 01.10.2017 року, з урахуванням вимог ст. 25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції від 07.07.2014 року.
Ухвалою суду від 27.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
06.12.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надало до Дніпропетровського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого представник відповідача зазначає, що з 01 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі - Закон №2148), яким внесено зміни в порядок обчислення коефіцієнта страхового стажу та заробітку. З урахуванням вимог Закону № 2148, за документами пенсійної справи з 01.10.2017 проведено осучаснення пенсії позивача (перерахунок), виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн.) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонером та отримує пенсію за віком. Пенсія призначена 21.12.2014 року.
30.07.2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо перерахунку пенсії за віком.
Як встановлено судом, позивач вважає, що відповідачем в порушення ст.ст.24, 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» неправильно обчислено індивідуальний коефіцієнт страхового стажу, а відтак останній звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.
Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (стаття 44 Основного Закону).
Умови і порядок призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) та іншими законами України.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивача розрахована і призначена виходячи із загального стажу роботи 28 років 3 місяці 17 днів та із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% (застосовувався до 01.10.2017 року).
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VIII від 03.10.2017 року було внесено зміни до Закону №1058.
Так, у відповідності до змін, визначених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VIII, пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058 встановлено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
Отже, пенсія за віком позивача була перерахована пенсійним органом з 01.10.2017 року, із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
Суд зауважує, що зі змісту позовної заяви видно, що пенсія позивачу призначена відповідно до Закону №1058 до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VIII (пенсія призначена у 2014 році), тому перерахунок пенсії позивача із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% відповідає вимогам ч. 1 ст. 25, п. 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058.
Крім того, п. 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058 передбачено, що з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, однак пенсія позивачу призначена до 01.10.2017, тому таке положення не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Отже, відповідно до наданих відповідачем письмових пояснень, суд робить висновок, що пенсійний орган діяв добросовісно, провівши перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки та із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
При цьому, суд зауважує, що твердження позивача про зменшення розміру пенсії не підтверджені відповідними доказами. Як встановлено судом, підсумок пенсії не зменшився. Інших доказів зменшення розміру пенсії позивача не зазначено і до суду не надано.
Міркування позивача про звуження його права та рівня соціальної захищеності і про необхідність використання відповідачем величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% є нормативно необґрунтованими і суперечать наведеним законодавчим положенням, які неконституційними не визнавались, тому відхиляються судом.
Суд враховує, що Конституційний Суд України у рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист (пп. 2.1 пункту 2 Рішення). При цьому Конституційним Судом України взято до уваги статті 22 Загальної декларації прав людини, за якою розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі № 265/4497/17.
Отже, підстави для висновку про допущення відповідачем порушення вимог Закону №1058 при застосуванні величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% і права позивача на перерахунок пенсії, що підлягало б захисту, у цьому випадку відсутні.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , є необґрунтованими, а відповідач правомірно визначив коефіцієнт стажу позивача, а тому у задоволенні позовної заяви необхідно відмовити.
Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати, понесені позивачем, відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не відшкодовуються.
Керуючись статтями 139, 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський