Справа № 560/8047/21
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/8047/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Салюк П.І.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

29 грудня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

05 липня 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20 січня 2021 року №71 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницької області зарахувати до трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах роботи трактористом-машиністом у виробництві сільськогосподарської продукції періоди роботи: з 23 травня 1985 року по 13 червня 1989 року трактористом в колгоспі ім. Я. Галана, с. Павлів, Львівської області; з 26 вересня 1989 року по 01 березня 2006 року трактористом в радгоспі "Летичівський".

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20 січня 2021 року №71 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницької області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах роботи трактористом-машиністом у виробництві сільськогосподарської продукції періоди роботи:

з 23 травня 1985 року по 13 червня 1989 року трактористом в колгоспі ім. Я. Галана, с. Павлів, Львівської області;

з 26 вересня 1989 року по 01 березня 2006 року трактористом в радгоспі "Летичівський".

Стягнуто на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) грн. судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що при зверненні ОСОБА_1 до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, позивачем не надано довідок, уточнюючих характер роботи.

Згідно листа Головного управління статистики у Львівській області від 11.12.2020 №033-09/677/11-20 колгосп ім. Я. Галана (агрофірма ім. Я.Галана) в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України по Львівській області не значиться, у зв`язку з чим відсутні підстави для розгляді заяви позивача на комісії.

Також, апелянт вказує, що наявні в матеріалах справи архівні довідки та копія трудової книжки не містять відомостей щодо безпосередньої зайнятості позивача у виробництві сільськогосподарської продукції у спірні періоди, а також не зазначена посада позивача.

Враховуючи відсутність у позивача пільгового стажу роботи, пенсійний орган відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Виходячи з викладеного, на думку апелянта, висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах від 20.01.2021 №71 є помилковим та необґрунтованим.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 19 листопада 2020 року позивач звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При зверненні за призначенням пенсії позивачем надано документи, які підтверджують наявність у ОСОБА_1 права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20.01.2021 № 71 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за нормами статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, про що позивача письмово повідомлено листом № 2200-0304-8/12431 02.03.2021.

Позивач, не погоджуючись з рішенням пенсійного органу, звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протиправно не прийнято до уваги записи в належній позивачу трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 20 серпня 1964 року про роботу трактористом та інших наданих первинних документів та не зараховано йому до пільгового стажу роботи періоди роботи: з 23 травня 1985 року по 13 червня 1989 року трактористом в Колгоспі ім. Я. Галана, с. Павлів, Львівської області; з 26 вересня 1989 року по 01 березня 2006 року трактористом в радгоспі "Летичівський".

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України вказано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV).

Статтею 8 Закону №1058-ІV передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди призначення пільгових пенсій провадиться за нормами зазначеного закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом "Про пенсійне забезпечення".

Особи, які мають право на пенсію на пільгових умовах та умови її призначення визначені ст.13 Закону №1788-XII.

Відповідно до п. "в" ст.13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Положенням ст. 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналіз вищезазначених положень свідчить про те, що для призначення пенсії за віком за даними трудової книжки необхідна наявність в ній відомостей щодо стажу роботи. Наявність же відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 вищевказаного Порядку встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. При цьому, у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії "тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом, зокрема, у постановах від 12.12.2019 у справі № 674/1579/16-а, 20.02.2020 у справі № 607/14316/16-а, №171/1900/16-а, від 27.04.2020 у справі №648/1613/17.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підтвердження спеціального трудового стажу до пенсійного органу долучено:

-трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_2 від 20.08.1984;

-свідоцтво про період навчання №002235 від 14.07.1987;

-військовий квиток серії НОМЕР_3 ;

-посвідчення тракториста-машиніста від 23.09.1999;

-архівну довідку від 23.07.2020 №251-д про кількість випрацюваних людиноднів та заробітну плату за період роботи з 1978 року по 1984 рік в колгоспі «Більшовік» с. Греченці, Летичівського району Хмельницької області, виданої трудовим архівом Летичівської селищної ради на підставі книги обліку трудового стажу заробітку коглгоспника№2;

-архівну довідку від 15.01.2020 №22 про кількість відпрацьованих людиноднів за період роботи з 1985 року по 1989 рік в колгоспі ім. Я.Галана с. Павлів, видану архівним відділом Радехівської районної державної адміністрації Львівської області, на підставі книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника колгоспу ім. Я. Галана, с. Павлів за 1985-1989 р.;

-архівну довідку від 03.03.2020 № 132-д про заробітну плату за період роботи з 1994 року по 1998 рік, з 1999 року по 2003 рік, з 2004 року по 2006 рік в радгоспі "Летичівський" Летичівського району Хмельницької області, видану трудовим архівом Летичівської селищної ради на підставі відомостей нарахування і виплати оплати праці;

-витяг з книги наказів радгоспу "Летичівський" від 23.07.2020 № 234-д, виданий трудовим архівом Летичівської селищної ради на підставі книги наказів № 38, № 1, № 2, № 3, № 4.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20.01.2021 №71 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

В листі Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 02.03.2021 вказано, що при зверненні за призначенням пенсії довідок, уточнюючих пільговий характер роботи, ОСОБА_1 не надано.

Згідно листа Головного управління статистики у Львівській області від 11.12.2020 №033-09/677/11-20, колгосп ім. Я.Галана (агрофірма ім. Я.Галана) в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) по Львівській області не значиться. Інформація про реорганізацію чи ліквідацію вказаного суб`єкта відсутні, тому підстави для розгляду на комісії відсутні.

Крім того, згідно первинних документів робота трактористом не підтверджується.

Разом з тим, досліджуючи матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, судом встановлено, що на підтвердження наявності пільгового стажу роботи трактористом, який був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства позивачем надана копія трудової книжки НОМЕР_2 .

Згідно записів трудової книжки позивач працював:

-з 23.05.1985 по 13.06.1989 на посаді тракториста в колгоспі ім. Я.Галана;

-з 04.07.1989 по 18.09.1989 на посаді тракториста-бульдозериста 1 класу в Хмельницькому райагрострої;

-з 26.09.1989 по 01.03.2007 на посаді тракториста 1 класу в радгоспі «Летичівський», в подальшому реорганізований в агрофірму «Летичівська» згідно розпорядження Летичівської райдержадміністрації №302 від 22.03.1993, та в подальшому ВАТ «Летичівська».

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно відсутності підстав для зарахування до пільгового стажу роботи позивача на посаді тракториста період роботи в колгоспі ім. Я.Галана, колегія суддів зазначає, що архівною довідко Радехівської районної державної адміністрації Львівської області від 15.01.2020 №22 підтверджується кількість відпрацьованих людиноднів за період роботи з 1985 року по 1989 рік в колгоспі ім. Я.Галана, зокрема, за 1985 рік 151 людиноднів, за 1986 рік 314 людиноднів, за 1987 рік 298 людиноднів, 1988 рік 301 людиноднів, за 1989 рік 118 людиноднів.

Враховуючи вказане, а також відомості трудової книжки ОСОБА_1 , яка містить записи про прийняття позивача на роботу (наказ №7 від 17.06.1985, скріпленого печаткою колгоспу ім. Я. Галана), та звільнення з роботи (наказ №6 від 05.06.1989, скріпленого печаткою агрофірми ім. Я.Галана), колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для зарахування періоду роботи позивача на посаді тракториста в колгоспі ім. Я.Галана з 23.05.1985 по 13.06.1989 до пільгового стажу роботи.

Також, досліджуючи трудову книжку ОСОБА_1 , яка є основним документом про підтвердження стажу роботи, архівну довідку від 03.03.2020 №132-д (а.с. 17-20) про заробітну плату, колегія суддів вважає, що в даній справі вказані документи свідчать про наявність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи на посаді тракториста в радгоспі "Летичівський" з 26.09.1989 по 01.03.2006.

Крім того, колегія суддів зауважує, що трудова книжка позивача в період з 26.09.1989 по 01.03.2006 містить відомості про реорганізацію радгоспу "Летичівський" з посиланням на відповідне розаорядження Летичівської райдержадміністрації №302 від 22.03.1993 та Фонду державного майна №787 від 24.10.1997.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо відсутність відомостей про безпосередню зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції, колегія суддів зазначає, що судом апеляційної інстанції вживались заходи для отримання вказаної інформації, разом з тим, станом на момент прийняття даної постанови, вимоги ухвали суду від 16.11.2021, не виконані.

При цьому, колегія суддів звертає увагу пенсійного органу, що п.3 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 N 22-1, у необхідних випадках посадовими особами територіальних органів Пенсійного фонду України надається допомога щодо одержання відсутніх у особи документів для призначення пенсії.

Отже, відповідач у разі виникнення у нього сумнівів щодо записів у трудовій книжці позивача та недостатності у ній відомостей про роботу, наділений правом перевірити та витребувати їх, однак відповідних дій, окрім направлення листа до Головного управління статистики у Львівській області, відповідачем не вчинено.

При цьому, відповідно до положень статті 3 Конституції України, як Основного Закону України- людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку позивач не може бути позбавлений права, що стосується предмету позову, через неможливість підтвердження відомостей про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в період роботи на посаді тракториста з 23.05.1985 по 13.06.1989 в колгоспі ім. Я.Галана та в радгоспі "Летичівський" з 26.09.1989 по 01.03.2006

Крім того, суд апеляційної інстанції наголошує, що позивач має трудову книжку, в якій містяться записи про спірні періоди роботи із відомостями, які відповідають вимогам законодавства, та свідчать про наявність підстав для зарахування спірних періодів до пільгового стажу роботи для призначення пільгової пенсії за віком.

Згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, при розгляді аналогічного спору, зазначено "на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав почивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" .

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 683/977/17, та від 08 травня 2018 року у справі № 672/455/17.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки період роботи позивача трактористом підтверджений відповідними записами у трудовій книжці позивача та документами, долученими до матеріалів справи, наявні підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Смілянець Е. С.