Справа № 380/8769/20
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Карп`як О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/8769/20 пров. № А/857/13484/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Кузьмича С.М., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Герман О.В.

представника позивача: Стець Р.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року у справі № 380/8769/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕРАЖ ЗАХІД" до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

16.10.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Авераж Захід» (далі - ТзОВ «Авераж Захід») звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (з врахування заяви про уточнення позовних вимог від 03.02.2021)р. в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення №2793 від 22.05.2020р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість;

-зобов`язати поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість з моменту її анулювання із збереженням податкових показників в розмірі 8919199,40 грн. на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

-зобов`язати надати необхідну інформацію та документи з приводу поновлення дії реєстрації платника податку на додану вартість в Державній казначейській службі України для відновлення рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та повідомити належним чином у строк, передбачений законодавством;

-стягнути понесені судові витрати.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.06.2021р. позов задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував рішення №2793 від 22.05.2020р. Головного управління ДПС у Львівській області про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи ТзОВ «Авераж Захід».

Крім того, суд зобов`язав Головне управління ДПС у Львівській області поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи ТзОВ «Авераж Захід» з моменту її анулювання із збереженням податкових показників в розмірі - 8919199,40 грн. в системі електронного адміністрування податку на додану вартість юридичної особи ТзОВ«Авераж Захід».У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Також, суд стягнув в користь ТзОВ «Авераж Захід» з Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в розмірі- 4204 грн. та понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 3600 грн. 00 коп. В решті вимог суд відмовив.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Головне управління ДПС у Львівській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

В судовому засіданні представник позивача Стець Р.Я. просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, позивач ТзОВ «Авераж Захід» перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Львівській області з 03.05.2018р. та з 01.06.2018р. зареєстрований як платник податку на додану вартість.

22.05.2020р. Рішенням Головного управління ДПС у Львівській області №2793анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість ТзОВ «Авераж Захід». (а.с. 14)

Із змісту даного рішення видно, що позивач як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість відповідно до пп.»г» п.184.1 ст.184 Податкового кодексу України. (а.с. 14)

Зокрема, ТзОВ «Авераж Захід» не подає податкові декларації з податку на додану вартість за період з травня 2019р.-квітень 2020р. та має останні 12 календарних місяців обсяги оподаткування 0,00 грн.

26.05.2020р. позивач звернувся до ДПС України із скаргою на оспорюване рішення в якій просив скасувати рішення та зобов`язати відновити реєстрацію платником податку на додану вартість.

На момент подання позову, контролюючий орган не розглянув дану скаргу.

В п.п. «г» п.184.1ст.184 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація платника податку на додану вартість діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі, якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

п.«г» п.5.1 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України №1130 від 14.11.2014р. (далі - Положення №1130) №1130 визначено, що реєстрація діє до дати анулювання, яке відбувається у випадках, визначенихп.184.1ст.184 розділу V Кодексу, якщо особа, зареєстрована як платник ПДВ, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає до контролюючого органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

п.5.2 Положення №1130 передбачено, що анулювання реєстрації здійснюється шляхом виключення платника податку на додану вартість з Реєстру.

Із системного аналізу пп. «г» п.184.1 ст.184 Податкового кодексу України, п.5.1, п.5.5 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України № 1130 від 14.11.2014р.видно, що рішення податкового органу про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість приймається контролюючим органом за наявності підтверджуючих документів та з врахуванням аналізу податкових декларацій платника податку.

Згідно п.200-1.1ст.200-1Податкового кодексу України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною п. 200-1.3 ст. 2001цього Кодексу.

Механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків визначає Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року №569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість». (далі Порядок №569).

В п.2 Порядку №569 визначено, що рахунок у системі електронного адміністрування податку(далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку.

п.13 Порядку №569 передбачено, що ДФС автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі. Платник податку має право отримувати у ДФС інформацію про стан свого електронного рахунка (в тому числі додаткових електронних рахунків), а також суму податку,на яку він має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.

02.05.2019р. Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження № 0000093 від 07.02.2019р.в справі № 463/3239/19 накладено арешт на активи суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України що належить ТзОВ «Авераж Захід» на які товариство має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних із забороною використовувати або будь-яким чином відчужувати майно, з дня винесення ухвали.

Тобто, відповідно до даної Ухвали з 02.05.2019р. з 02.05.2019р. ТзОВ «Авераж Захід» не має змоги здійснювати господарську діяльність та створені перешкоди для виконання обов`язків підприємства щодо належного ведення податкового обліку, сплати до бюджету податків, зборів за наслідками діяльності, розрахунків з контрагентами.

Так, позивач 30.01.2020р. оформив податкову накладну № 1 щодо реалізації товару в адрес ОСОБА_1 в ЄРПО та 12.02.2020р. отримав відповідь від ДПС України, що документ не може бути прийнятий накладено арешт за рішенням суду на суму податку, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні в ЄРПН.

Отже, протягом строку дії арешту з 02.05.2019р-01.06.2020р. (12 місяців 29 днів) на активисуми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України» ТзОВ «Авераж Захід» шляхом блокування сум податку в системі електронного адміністрування ПДВ ( ліміт ПДВ), на яку товариство має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, господарська діяльність позивача була фактично припинена, тому жодних операцій вчинено не було.

Тобто, у вказаний період позивач позбавлений можливості вплинути на податкові показники на своєму рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та на формування своїх подальших податкових зобов`язань/податкового кредиту через накладення арешту. Зокрема, товариство не мало змоги здійснювати господарську діяльність шляхом реєстрації податкових накладних в ЄРПН, через позбавлення прав на розпорядження та користування лімітом ПДВ у зв`язку з накладенням арешту.

Як видно з матеріалів справи, позивач вживав процесуальні заходи з метою скасування ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 02.05.2019р. у справі №463/3239/19, шляхом оскарження її в апеляційному порядку та звертаючись до Личаківського районного суду м. Львова з клопотаннями про скасування такого арешту.

01.06.2020р. Личаківський районний суд м. Львова, розглянувши чергове клопотання ТзОВ «Авераж Захід» про скасування арешту, ухвалою скасував арешт на суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування, з підстав тривалого накладення арешту та відсутність повідомлень посадовим особам товариства про підозру у вчинені злочину.

Таким чином, доводи апелянта що позивач не вживав заходів щодо скасування вищевказаної ухвали суду колегія суддів не приймає до уваги за безпідставністю.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління Державної податкової служби у Львівській області діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України. Неможливість ТзОВ «Авереж Захід» формувати податкові зобов`язання та податковий кредит у вказаний період, обумовлена накладенням арешту на суми ПДВ товариства в системі електронного адміністрування ПДВ судом, а не діями чи бездіяльністю позивача. Тобто, для застосування вимог ст.184 Податкового кодексу України мала б мати місце пасивна поведінка платника податків щодо не здійснення господарської діяльності протягом 12 послідовних податкових місяців, чого в даному випадку не було. В іншій частині судове рішення не оскаржується.

Доводи апелянта про те, що арешт на суми ліміту ПДВ не впливав на можливість придбання товарів/послуг товариства та відповідного формування податкового кредиту та визначення показників податкової декларації колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, у зв`язку з арештом лімітів ПДВ позивач не мав змоги здійснювати господарську діяльність.

Крім того, 02.05.2019р. накладений також судом арешт у справі № 463/3239/19 на банківські рахунки платника, скасований лише 08.07.2020р.Тобто, після анулювання реєстрації свідоцтва платника ПДВ, що свідчить про фактичну неможливість здійснювати господарську діяльність.

Не приймає до уваги також колегія суддів доводи апелянта про те, що податковий орган не має повноважень щодо дій по поновленню реєстрації платника ПДВ, оскільки з аналізу п.2.5, п.5.10 Положення №1130 видно, що саме контролюючий орган вносить до Реєстру запис про реєстрацію платника ПДВ у разі скасування рішення про анулювання реєстрації.

Доводи апелянта про те, що 08.05.2020р. на адресу ТзОВ «Авереж Захід» реєструвалась податкова накладна від 08.05.2020р. колегія суддів не приймає до уваги, оскільки не спростував податковий орган тієї обставини, що показники даної накладної не відображені в звітності товариства.

Щодо правових позицій на які покликається апелянта, колегія суддів зазначає наступне, правовідносини у вказаних рішеннях не є подібними у даній справі, яка розглядається.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст. Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, п.29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року у справі № 380/8769/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 28.12.2021р.