Справа № 420/8243/20.
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/8243/20.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю при виконанні постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 року у справі №420/8243/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії було задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність ВЧ щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2016 року по 13.09.2017 року, зобов`язано ВЧ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 13.09.2017 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2016 року, у задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2021 року у справі №420/8243/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 року в частині зобов`язання ВЧ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2016 року було скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 , абзац третій резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 року викладено в наступній редакції: зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 13.09.2017 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, абзац четвертий резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 року виключено, в іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 року було залишено без змін.

04.03.2021 року ОСОБА_1 було видано виконавчий лист Одеського окружного адміністративного суду № 420/8243/20.

До П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року по справі №420/8243/20, подана в порядку статті 382 КАС України по справі за позовом ОСОБА_1 до ВЧ про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

За результатами повторного автоматичного розподілу справи між суддями дана справа була розподілена на колегію суддів у складі: Федусика А.Г., Бойка А.В. та Єщенка О.В..

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року прийнято до провадження вказану заяву ОСОБА_1 та призначено до розгляду у письмовому провадженні в приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Розглянувши матеріали справи, доводи вказаної заяви, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

В обґрунтування заяви було зазначено, що 28 липня 2021 року на особистий банківський рахунок позивача ВЧ перерахувала 2 310,19 гри., як суму індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 13.09.2017 року. Вказана сума протиправно була нарахована із застосуванням базового місяця - січень 2016 року.

Позивачем зазначено, що аналіз розрахунку індексації грошового забезпечення за підписом провідного бухгалтера ФЕС полковника ОСОБА_2 та начальника фінансово-економічної служби ВЧ, який направлено як додаток до відповіді за звернення, свідчить, що при розрахунку застосовано базовий місяць - січень 2016 року замість базового місяця - січень 2008 року, як визначено постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2021 року.

Колегія суддів зазначає, що положеннями статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу наведеного вбачається, що положення статті 382 КАС України не передбачають заборону встановлення судового контролю вже після винесення рішення суду по суті спору.

Колегія суддів зазначає, що процесуальне законодавство містить наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання (на думку позивача) судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та КАС України.

Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду по справі № 520/1744/18 від 30 грудня 2020 року.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у пункті 18 рішення від 12 травня 2011 року у справі «Ліпісвіцька проти України» (заява11944/05) звернув увагу й на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (див. пункт 197 рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy), № 36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (див. пункти 24- 27 рішення від 13 червня 2006 року у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), N 2132/02).

У пункті 25 рішення від 22 лютого 2005 року у справі «Шаренок проти України» (заява35087/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (див. п. 34 рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 589498/0).

Колегія суддів наголошує, що кінцева належна мета будь-якого судового процесу та виконавчого провадження, як його наслідок, є виконання судового рішення в повному обсязі та без жодних штучних процедурних затримок, в зв`язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю при виконанні постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року.

Крім того, при задоволенні вказаної заяви, колегія суддів враховує, що ОСОБА_1 було подано до Одеського окружного адміністративного суду заяву в порядку ст. 383 КАС України по справі №420/8243/20, в якій заявник просив, зокрема, визнати протиправними дії, вчинені ВЧ на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2021 року по справі №420/8243/20, в частині невірного нарахування та виплати ОСОБА_1 суми індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 13.09.2017 року, без врахування при розрахунку базового місяця з моменту підвищення посадового окладу 01.01.2008 рік.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року по вказаній заяві судом було зазначено, що ВЧ нарахувала та виплатила 28.07.2021 року індексацію грошового забезпечення позивачу за період з 01.01.2016 року по 13.09.2017 року у сумі 2310,19 грн. із застосуванням при розрахунку базового місяця - січень 2016 року, що суперечить зобов`язанню, визначеному у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2021 року, на виконання якої виданий виконавчий лист.

З огляду на встановлене, вказаний суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 в порядку ст.383 КАС України за вхід.№ 48106/21 по справі № 420/8243/20, а саме: визнати протиправними дії, вчинені Військовою частиною НОМЕР_3 на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2021 року по справі №420/8243/20, в частині не вірного нарахування та виплати суми індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 13.09.2017 року, без врахування при розрахунку базового місяця з моменту підвищення посадового окладу 01.01.2008 рік.

В контексті вказаного апеляційний суд також зазначає, що відповідно до ч.2-3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями статті 382 (Невиконання судового рішення) Кримінального кодексу України передбачено, що умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Ті самі дії, вчинені службовою особою, караються штрафом від семисот п`ятдесяти до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення по справі судового контролю.

Керуючись статтями: 321, 325, 370, 382 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю при виконанні постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року задовольнити.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 на протязі 14 (чотирнадцяти) робочих днів з дати отримання копії даної ухвали подати П`ятому апеляційному адміністративному суду звіт про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року по справі №420/8243/20.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Єщенко О.В.