Справа № 260/3529/20
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 260/3529/20

адміністративне провадження № К/9901/47021/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А. перевірив касаційну скаргу Акціонерного товариства «Ужгородське автотранспортне підприємство 12107» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Паннонія Авто-Центр» до конкурсного комітету із визначення автомобільних перевізників на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території району, Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області, за участю третьої особи - Акціонерного товариства «Ужгородське автотранспортне підприємство 12107», про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Паннонія Авто-Центр» (далі - ТОВ «Паннонія Авто-Центр» ) звернулося до суду з адміністративним позовом до конкурсного комітету із визначення автомобільних перевізників на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території району, Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області (далі - Конкурсний комітет), в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення Конкурсного комітету, що оформлене протоколом №1 від 20 березня 2020 року.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Конкурсного комітету, що оформлене протоколом від 20 березня 2020 року №1.

16 грудня 2021 року Акціонерне товариство «Ужгородське автотранспортне підприємство 12107» (далі - АТ «Ужгородське АТП 12107») надіслало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року. Заявник, посилаючись на положення пунктів 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України та неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та відмовити в позові.

Предметом спору у цій справі є рішення Конкурсного комітету в частині відхилення заяви перевізника на участь у конкурсі з перевезення пасажирів.

Справу розглянуто судами за правилами загального позовного провадження.

З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.

Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Підставою перегляду оскаржуваних судових рішень заявник, зокрема, зазначив відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Вирішуючи питання відкриття касаційного оскарження з вказаної підстави, Суд виходить з наступного.

Так, за приписами пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України оскарження судових рішень з цієї підстави, вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а і визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.

Водночас у касаційній скарзі АТ «Ужгородське АТП 12107» лише цитує нормативно-правові акти, якими урегульовані питання організації проведення конкурсу та визначення умов перевезень, однак конкретної норми, що потребує висновку Верховного Суду заявником не зазначено. Водночас, пославшись на окремі норми законодавства заявник не виклав її у взаємозв`язку з обставинами справи та у контексті її індивідуальних ознак, обмежившись фразами про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Суд також відхиляє доводи АТ «Ужгородське АТП 12107» про те, що судами прийнято рішення про права, свободи та інтереси осіб, що не були залучені до участі у справі, з посиланням на положення пункту 4 частини третьої статті 353 КАС України, так як інші учасники конкурсу є самостійними юридичними особами, що не позбавлені права самостійно оскаржити зазначені судові рішення, а у матеріалах касаційної скарги відсутні документи, що підтверджують повноваження АТ «Ужгородське АТП 12107» представляти інтереси таких осіб у суді касаційної інстанції. Лише загальні суб`єктивні посилання на можливе порушення прав та інтересів інших осіб, не дають підстав для відкриття касаційного провадження за пунктом 3 частини третьої статті 353 КАС України.

Інші аргументи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій і незгоди з висновками судів про наявність підстав для задоволення позову. Суд зазначає, що за приписами частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а АТ «Ужгородське АТП 12107» обґрунтовує свої доводи саме посиланням на обставини справи, що мають оціночний характер у сукупності з іншими обставинами, що не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.

Частиною першою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Проста констатація самого факту наявності або відсутності висновку у постанові Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах не є достатньою підставою для обґрунтування касаційної скарги, оскільки вимагає визначення норми права, щодо якої наявний або відсутній висновок Верховного Суду та викладення обґрунтувань неправильного застосування/ не застосування цієї норми права.

Тому, лише загальні посилання на невідповідність судових рішень висновкам Верховного Суду, за відсутності вмотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу касаційну скаргу Акціонерного товариства «Ужгородське автотранспортне підприємство 12107» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Паннонія Авто-Центр» до конкурсного комітету із визначення автомобільних перевізників на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території району, Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області, за участю третьої особи - Акціонерного товариства «Ужгородське автотранспортне підприємство 12107», про визнання протиправним та скасування рішення повернути особі, яка її подала.

2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Уханенко