Справа № 440/16530/21
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/16530/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови в розрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням вимог частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування",

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати в Україні з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2018, 2019, 2020 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% починаючи з 03 червня 2021 року.

В обгрунтування позовної заяви позивач зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено в обчисленні пенсії, виходячи із середніх показників за 2018, 2019, 2020 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Зазначив, що не звертався до відповідача із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, а просив призначити пенсію за віком.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (письмове провадження).

21 грудня 2021 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на позов. У відзиві відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи на правомірність своїх дій при призначенні пенсії позивачу. Зазначив, що позивач з 27 січня 2009 року отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". При цьому, з 03 червня 2021 року переведена на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка обрахована із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні 5 426,60 грн та величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, що відповідає вимогам чинного законодавствам (а.с. 33-35).

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом встановлено, що згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 працювала в закладах освіти (а.с. 6-8).

Із 27 січня 2009 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с. 36).

03 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою в якій просила призначити пенсію за віком (а.с. 93-94).

Згідно протоколу про перерахунок пенсії ОСОБА_1 призначено з 03 червня 2021 року пенсію за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с. 61).

У подальшому ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою в якій просила при визначенні пенсії за віком враховувати середній розмір заробітної плати з якої сплачено страхові внески за 2018 - 2020 роки, на яку отримала відповідь ОСОБА_2 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 22 жовтня 2021 року № 11662-10789Л-02/8-1600/21 про відсутність правових підстав для такого розрахунку (а.с. 9-10).

Відмовляючи у здійсненні такого розрахунку відповідач зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та 27 січня 2009 року призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" та з 03 червня 2021 року переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03 жовтня 2017 року № 2148-XIII внесено зміни до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно яких з 01 жовтня 2017 року для раніше призначених пенсій застосовується середня заробітня плата в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки. Таким чином, показник середньої заробітної плати в Україні, який застосовується при перерахунку пенсій з 01 березня 2021 року становить 5426,60 грн. На сьогоднішній день розмір пенсії ОСОБА_1 за віком визначається із застосуванням середньої заробітної плати в Україні 5426,60 грн та величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Позивач не погоджуючись із такою відповіддю, звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, які мають значення для правильного вирішення цього спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до статті 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) право на пенсію за вислугу років мають: окремі категорії працівників авіації та льотно-випробного складу; робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих в технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи; механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах, а також плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення); працівники експедицій, партій, загонів, дільниць і бригад, безпосередньо зайняті на польових геологорозвідувальних, пошукових, топографо-геодезичних, геофізичних, гідрографічних, гідрологічних, лісовпорядних і розвідувальних роботах; робітники і майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання; деякі категорії артистів театрів та інших театрально-видовищних підприємств і колективів відповідно до пункту "ж" статті 55; працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55; спортсмени відповідно до пункту "є" статті 55.

Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції на час призначення позивачу пенсії за вислугу років) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Суд зауважує, що статтею 9 Закону № 1058-ІV не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років.

Частиною 2 вказаною статті визначено, що за рахунок коштів накопичувальної системи пенсійного страхування, що обліковуються на накопичувальних пенсійних рахунках Накопичувального фонду або на індивідуальних пенсійних рахунках у відповідних недержавних пенсійних фондах - суб`єктах другого рівня системи пенсійного забезпечення, здійснюються такі пенсійні виплати, як довічні пенсії і одноразова виплата.

Статтею 10 Закону № 1058-ІV визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону № 1058-ІV.

За приписами частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск -сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частина третя статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Суд зазначає, що позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

За призначенням пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернувся до відповідача із заявою вперше 03 червня 2021 року, за результатами розгляду якої позивачу призначено пенсію за віком відповідно приписів вказаного Закону.

Судом встановлено, що відповідач здійснив переведення позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком в межах норм одного нормативно-правового акту - Закону № 1058-ІV. Однак, пенсія за віком позивачу мала бути призначена вперше з 03 червня 2021 року на підставі статті 26 цього Закону. Частиною першої цієї статті Закону № 1058-ІV передбачено, що особи мають право на, призначення пенсії за, віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. В абзаці 3 цієї частини статті зазначено, що до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня - 1960 року.

Суд зазначає, що право на отримання пенсії за віком не є спірним.

Суд наголошує, що в даному випадку відповідачем мало бути здійснено не переведення позивача з одного виду пенсії на інший, а саме з пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а призначити пенсію за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При вирішенні даної адміністративної справи суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а (№ 21-6331а15), за якими у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV. Вказана правова позиція Верховного Суду України підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17.

Таким чином, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням середньої заробітної плати в Україні з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2018, 2019, 2020 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

За таких обставин, суд вважає належним та необхідним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови в розрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням вимог частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати в Україні з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2018, 2019, 2020 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% починаючи з 03 червня 2021 року.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача (у подальшому), тобто на майбутнє виплачувати пенсію ОСОБА_1 , із застосуванням середньої заробітної плати в Україні з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2018, 2019, 2020 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%я, суд виходить з наступного.

Зі змісту статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, тому обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів особи на момент її звернення до суду, суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому.

Таким чином, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні позовних вимог у вказаній частині слід відмовити, як передчасних.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини восьмої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 229, 243-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови в розрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням вимог частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати в Україні з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2018, 2019, 2020 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% починаючи з 03 червня 2021 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Удовіченко