Справа № 369/6853/21
Суддя: Волчко А. Я.
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/6853/21
Провадження № 2-а/369/135/21
РІШЕННЯ

Іменем України

15.12.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчка А.Я.,

з участю секретаря Миголь А.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що у період з 22.04.2021 по 23.04.2021 ГУ Держпродспоживслужби в Київській області провело у ТОВ «Житлоіндбудсервіс» () (далі - Товариство) позапланову перевірку (далі - Позапланова перевірка), за результатами якої був складений Акт від 22.04.2021 № 10-05-3/000105 (далі - Акт перевірки), отриманий та підписаний Товариством 23.04.2021, не погодившись з яким Товариство надало свої зауваження (заперечення) від 23.04.2021 №23/04/21 та від 27.04.2021 №27/04/21, а також відносно директора Товариства ОСОБА_1 , був складений протокол про адміністративне правопорушення від 23.04.2021 № 10-05.3/000059 (далі - Протокол), яким передбачалося притягнути його до адміністративної відповідальності за ст. 155, ст. 1561 КУпАП.

05.05.2021 ГУ Держпродспоживслужби в Київській області розглянуло справу адміністративне правопорушення на підставі Протоколу.

До розгляду справи позивач подав відповідачу свої пояснення від 05.05.2021, в яких навів свої нормативно обґрунтовані аргументи щодо незгоди з Протоколом, його невідповідності вимогам чинного законодавства України, відсутності в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 155, ст. 1561 КУпАП.

Однак, відповідач не врахував пояснення та інші матеріали справи, що свідчать про відсутність правових підстав для притягнення мене до адміністративної відповідальності за ст. 155, ст. 1561 КУпАП і виніс оскаржувану Постанову.

Позивач заперечує, що ним було скоєно адміністративне правопорушення, зазначене в Постанові, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155, ч. 1 ст. 1561 КУпАП.

По-перше, правопорушення, яке поставлено позивачу у провину, не встановлено і не доведено належним чином, не підтверджується матеріалами справи, базується лише на твердженнях і висновках Акту перевірки, з якими Товариство не погодилось (не визнало) і надало щодо цього Акту свої заперечення від 23.04.2021 №23/04/21-2 та від 27.04.2021 №27/04/21, в яких, серед іншого, обґрунтувало, що не порушувало умови договору зі споживачем, та вимоги нормативно-правових актів, зазначені у Протоколі та у Постанові.

По-друге, Постанову винесено на підставі Протоколу, складеного з порушенням вимог ч. 1 ст.256 КУпАП.

Протокол і Постанова не містять достовірної дати і часу вчинення правопорушення, а також й суперечать однин одному стосовно часу вчинення порушення.

Крім того, Протокол і Постанова за ст. 155, ст. 1561 КУпАП всупереч вимогам ч.1 ст.256 КУпАП та п.2.3 Інструкції, не містять належних даних про суть правопорушення, вчинення якого ставиться у провину, відсутні дані про конкретні дії або бездіяльність, допущені позивача, які б виразилися у порушенні законодавства про захист прав споживачів та відповідали б диспозиціям санкцій, передбачених ст. 155, ст. 1561 КУпАП. До того ж, Протокол не містить посилання на частини цих статей КУпАП, що є додатковим свідченням невизначеності у Протоколі суті правопорушення.

Фабула у Постанові не відповідає диспозиціям ч. 1 ст. 155 КУпАП та ч. 1 ст. 1561 КУпАП.

Тому позивач просив визнати протиправною і скасувати постанову Головного управління Держпрожспоживслужби в Київській області () по справі про адміністративне правопорушення № 61 від 05.05.2021 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпрожспоживслужби в Київській області () на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви та інші судові витрати.

Представник відповідача подав до суду відзив згідно якого просив у вимогах позову відмовити в повному обсязі.

Розгляд справи проводиться в порядку ст. 257 КАС України в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно ч. 4 і 5 ст. 250 КАС України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що постановою № 61 від 05 травня 2021 року складеної в.о. начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області Куриліним В.М. було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155 та ч. 1 ст. 1561 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 153 грн.

В даній постанові зазначено що під час проведення позапланової перевірки 23.04.2021 о 12 год. 00 хв. Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлоіндбудсервіс», за адресою: вул. Лобановського Валерія, буд. 21, корпус 2, с. Чайки, Київська область, 08130, за зверненням споживача гр. ОСОБА_2 (АКТ, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів від 22.04.2021 № 10-05.3/000105), гр. ОСОБА_1 , перебуваючи на своєму робочому місці порушив строки повірки вузла комерційного обліку холодної води, показники якого використовуються при розрахунку зі споживачем за спожиті послуги, не забезпечив надання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про кількість і вартість наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, допустив порушення п.п 2.1, 4.1.2, 4.1.8, 4.4.1, 4.4.4 умов договору зі споживачем, чим порушено вимоги п.п. 11 ,21, 29, 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року та пп. 19, 20,30 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 05 липня 2019 № 690. Протокол про адміністративне правопорушення № 10-05.3/000059 від 23.04.2021 додається.

Відповідно до ч. 1 статті 155 КУпАП порушення правил торгівлі, виконання робіт і надання послуг працівниками торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадянами, які займаються підприємницькою діяльністю, - тягне за собою накладення штрафу від одного до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 статті 1561 КУпАП відмова працівників торгівлі, громадського харчування та сфери послуг і громадян, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях, у наданні громадянам-споживачам (крім споживачів фінансових послуг) необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про товари (роботи, послуги), їх кількість, якість, асортимент, а також про їх виробника (виконавця, продавця), у навчанні безпечного та правильного їх використання, а так само обмеження прав громадян-споживачів на перевірку якості, комплектності, ваги та ціни придбаних товарів - тягнуть за собою накладення штрафу від одного до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог ст. 36 КУпАП, зокрема, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, зокрема, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ч. 1 і ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено суду згідно вимог ч. 2 ст. 71 КАС України наявності в діях або в бездіяльності позивача складу правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155 та ч. 1 ст. 1561 КУпАП.

У вказаній постанові по справі про адміністративне правопорушення № 61 від 05.05.2021 р. при описі обставин, установлених при розгляді справи, не зазначена конкретно об`єктивна сторона вчинених саме позивачем правопорушень - за ч. 1 ст. 155 і за ч. 1 ст. 1561 КУпАП. Викладений в постанові опис обставин, установлених при розгляді справи, не відповідає диспозиціям вищезгаданих статтей.

Ч. 1 ст. 155 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил торгівлі, виконання робіт і надання послуг працівниками торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадянами, які займаються підприємницькою діяльністю, а ч. 1 ст. 156і КУпАП - за відмову працівників торгівлі, громадського харчування і сфери послуг у наданні споживачам-громадянам інформації про товари, роботи, послуги, їх кількість, якість, асортимент, виробника (виконавця, продавця), у навчанні їх використання, а так само обмеження прав громадян-споживачів на перевірку якості, комплектності, ваги та ціни придбаних товарів. Отже, вказані у Постанові норми КУпАП не передбачають відповідальність за порушення строків повірки вузла комерційного обліку.

Крім того, у Постанові вказано, що позивач не забезпечив надання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про кількість і вартість наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, а ч. 1 ст. 1561 КУпАП передбачає відповідальність за відмову у наданні інформації споживачу про кількість і вартість послуг. Отже, диспозиція ч. 1 ст. 156і КУпАП передбачає обов`язкову наявність активної поведінки (дій) правопорушника у формі відмови у наданні споживачу конкретної інформації. При цьому відповідач не зазначив - яку конкретно інформацію і кому не було забезпечено її надання.

Також, у Постанові не зазначено - у чому саме полягає порушення умов договору, зі споживачем. До того ж, диспозиції ч. 1 ст. 155 КУпАП та ч. 1 ст. 1561 КУпАП не передбачають відповідальність за порушення умов договору зі споживачем.

Частиною другою 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з вимогами ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В даному випадку суд зазначає, що сама по собі постанова відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення, містить лише виклад обставин, які відповідач визнав достатніми для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, однак, вона не може бути єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Також, згідно правової позиції Верховного Суду у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. ст. 73, 74 Кодексу адміністративного судочинства України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, враховуючи факти зазначені вище, суд приходить до висновку що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, викладені в ній дані не підтверджені належними доказами.

Таким чином, відповідачем не доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, що свідчить про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155, ч. 1 ст. 1561 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 19 Конституції України, ст. ст. 1, 9, 155, 1561, 258, 265-2, 268, 276, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 72, 77, 78, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Cкасувати постанову Головного управління Держпрожспоживслужби в Київській області () по справі про адміністративне правопорушення № 61 від 05.05.2021 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на судові рішення у справах визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя А.Я. Волчко