Справа № 120/7833/20-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/7833/20-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дмитришена Р.М.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

29 грудня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Ватаманюка Р.В. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі Київського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом Фірми "Люстдорф" у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі Київського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2020 року Фірми "Люстдорф" у формі товариства з обмеженою відповідальністю звернулось до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі Київського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18.03.2021 позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 08.09.2020 № 220092 про застосування до фірми "Люстдорф" у формі товариства з обмеженою відповідальністю адміністративно - господарського штрафу в сумі 17000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідачподав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повнмоу обсязі.

У відповідності до ст.311 КАС України, апеляційний розгляд справи призначено в порядку письмового провадження.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2021 суд перейшов до розгляду справи в судовому засіданні.

Після відкладення розгляду справи на 14.12.2021 сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, Фірма "Люстдорф" у формі товариства з обмеженою відповідальністю, , згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є юридичною особою з 04.02.1997, вид діяльності: 10.51 Перероблення молока, виробництво масла та сиру (основний); 03.22 Прісноводне рибництво (аквакультура); 10.32 Виробництво фруктових і овочевих соків; 10.82 Виробництво какао, шоколаду та цукрових кондитерських виробів; 10.86 Виробництво дитячого харчування та дієтичних харчових продуктів; 10.89 Виробництво інших харчових продуктів, не віднесених до інших угруповань.

В ході рейдової перевірки, проведеної 10.07.2020 посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на автомобільній дорозі Р-03 під`їзд до автодороги М-03 4 км + 100 м проведена перевірка транспортного засобу SCANIA, з номерним знаком НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 .

За наслідками перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 235956 від 10.07.2020, в якому вказано, що під час перевірки виявлено перевезення вантажу з перевищенням вагового обмеження навантаження на здвоєну вісь, а саме: навантаження складає 17,660 т при нормативно допустимому 16 т.

За результатами габаритно-вагового контролю 10.07.2020 складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №024741, у якому зафіксовано осьові навантаження, що становлять: 5,320 кг при допустимих 11000 кг; 10,720 кг при допустимих 8000 кг; 6,940 кг при допустимих 8000,00 кг; 9,600 кг при допустимих 11000 кг; 7,720 кг при допустимих 11000 кг. Тобто встановлено фактичне навантаження на здвоєну вісь 17,660 кг (10720+6,940) при допустимих 16000 кг.

Відповідно до довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 10.07.2020 № 048242 встановлено результати вагового контролю навантаження на кожну з осей, які становлять: 1 вісь 5,320 кг; 2 вісь 10,720 кг; 3 вісь 6,940 кг; 4 вісь 9,600 кг; 5 вісь 7720 кг; повна маса транспортного засобу - 40,300 кг.

З огляду на виявлені порушення складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на суму 204,93 євро.

Постановою Київського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу від 08.09.2020 № 220092 за перевищення встановлених законодавством габаритно - вагових норм від 10 % до 20 %, відповідальність за яке передбачена абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", до ТОВ "Люстдорф" застосовано адміністративно-господарський штраф на суму 17000 грн.

23.09.2020 позивач звернувся до відповідача із скаргою, в якій просив скасувати постанову № 220092 від 08.09.2020 і подати матеріали на повторний розгляд.

Розглянувши скаргу ТОВ "Люстдорф", Державна служба України з безпеки на транспорті у листі від 06.10.2020 № 7991/03-1/15-20 зазначила, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу залишається без змін, а скарга без задоволення.

Вважаючи постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що вказані в акті від 10.07.2020 №024741 та у довідці від 10.07.2020 №048242 фактичні вагові параметри не можна вважати достовірними та такими, вимір яких здійснювався у встановленому законодавством порядку, оскільки зважування здвоєної осі має відбуватись як зважування єдиною конструкції (осі), а не по частинам як це було зроблено посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.

Окрім того, суд звернув увагу, що при заповненні акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 235956 від 10.07.2020 було не вказано яка відповідальність передбачена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" при виявленні вказаного в акті порушення, що у свою чергу свідчить про неточність та нецілісність такого акту.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Так, відповідно до ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

В силу ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-111 визначено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Згідно ч. 3 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом (окрім зазначених у ч.2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994 перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

За змістом п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно з пунктами 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до п.31 Порядку №879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

За правилами ч. 4 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Положеннями п. 22.5 Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м. (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м.), за висотою від поверхні дороги - 4 м. (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м.), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т. (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т. (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т.), здвоєні осі - 16 т., строєні - 22 т. (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т., здвоєні осі - 18 т., строєні - 24 т.) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Тому осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т., здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т. або фактичною масою понад 40 т. (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т., здвоєні осі - понад 18 т., строєні осі - понад 24 т. або фактичною масою понад 44 т., а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т.) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Судом встановлено, що за результатами габаритно-вагового контролю 10.07.2020 складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №024741, у якому зафіксовано осьові навантаження, що становлять: 5,320 кг при допустимих 11000 кг; 10,720 кг при допустимих 8000 кг; 6,940 кг при допустимих 8000,00 кг; 9,600 кг при допустимих 11000 кг; 7,720 кг при допустимих 11000 кг. Тобто встановлено фактичне навантаження на здвоєну вісь 17,660 кг (10720+6,940) при допустимих 16000 кг.

Рух транспортного засобу із перевищенням лише одного нормативного допустимого вагового параметру свідчить про необхідність отримання спеціального дозволу. Доказів на спростування факту перевезення вантажу з перевищенням нормативно допустимими навантаженнями позивачем до матеріалів справи не надано.

Так, механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27 червня 2007 року (далі - Порядок №879).

В силу п.п.2 п.2 Порядку №879, вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Пунктом 12 Порядку №879 передбачено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані (п. 13 Порядку №879).

Отже, зважування транспортних засобів здійснюється за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, яке повинне утримуватись у робочому стані, періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

З матеріалів справи вбачається, що посадовими особами Укртрансбезпеки проводилось зважування за допомогою ваг, які мають періодичну повірку та відповідають вимогам законодавства, що підтверджується сертифікатом перевірки типу від 09.12.2019, чинного до 02.09.2028.

Таким чином, колегія суддів вважає, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, що належить позивачу, здійснювався технічними засобами, що пройшли повірку, мають відповідне свідоцтво та є придатними до застосування.

Відсутність методики зважування транспортного засобу, на що посилається позивач у позовній заяві, не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу та від обов`язку по внесенню плати за таке перевищення.

Стосовно висновку суду першої інстанції та доводів позивача про те, що навантаження на здвоєну вісь шляхом сумування осьових навантажень на кожну вісь є неправильним, то слід зазначити, що відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м. (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м.), за довжиною - 22 м. (для маршрутних транспортних засобів - 25 м.), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т.), навантаження на одиночну вісь -11т. (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т.), здвоєні осі - 16 т., (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11 т., здвоєні осі -18 т., строєні - 24 т.) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Відповідно до пункту 9 Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 №255, вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2% та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.

Таким чином, зазначеним нормативним положенням чітко визначено, що вагове обладнання повинно забезпечувати саме поосьове зважування у русі транспортного засобу.

Відтак, посадовими особами відповідача було взято до уваги загальна вага навантаження на здвоєну (другу та третю) вісь що склало 17,660 кг., що на 1,66 кг перевищує визначену п.22,5 ПДР України встановлену норму законодавства на що відповідного дозволу у позивача не було.

Суд не приймає до уваги посилання позивача, що ним здійснювалось перевезення подільного вантажу (рідкий вантаж), що може переміщуватися по всім осям транспортного засобу, з огляду на те, що перевізник повинен дотримуватись технічних характеристик, не навантажувати на автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження транспортного засобу, в даному випадку, на здвоєну вісь транспортного засобу більше 16 т.

Крім того, навіть у випадку доведення можливості переміщення вантажу, ця обставина не спростовує встановленого під час зважування перевищення допустимого осьового навантаження. Наведеними вище нормативними актами не передбачається можливості звільнення перевізника від відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у випадку переміщення вантажу у вантажному відсіку автомобіля.

Так, згідно чинного законодавства та жодними вітчизняним чи міжнародним нормативним документом не передбачені виключення з Правил дорожнього руху України щодо правильності розміщення та кріплення вантажу при перевезенні подільних (в тому разі сипучих, рідких) вантажів.

Ст.48 Закону України Про автомобільний транспорт не містить ніяких застережень стосовно виду вантажу - подільного або неподільного, який перевозиться. Також санкція ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт передбачає відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10% до 20% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу без будь-яких застережень стосовно виду вантажу.

Переміщення ватажу під час руху не є припустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних катастрофічних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху.

Завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси до 40 т, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним тощо.

Враховуючи вище викладене, а також беручи до уваги те, що позивачем здійснено перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень без спеціального дозволу, суд дійшов висновку, що постанова №220092 від 08.09.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу, є обґрунтованою.

Вищенаведене свідчить про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги являються суттєвими і дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі Київського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Фірми "Люстдорф" у формі товариства з обмеженою відповідальністю відмовити.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Ватаманюк Р.В. Драчук Т. О.