Справа № 280/8267/20
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 280/8267/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року (суддя Сіпака А.В., повний текст складено 17.06.2021) у справі №280/8267/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області які полягають у не призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 зі скороченням пенсійного віку;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 зі скороченням пенсійного віку та виплатити її з дня звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалась на те, що має право на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки досягла 50-річного віку, її загальний страховий стаж роботи складає 31 рік та пільговий стаж на посаді, що віднесена до Списку №2, становить більш ніж 26 років. У жовтні 2020 року позивач зверталась до відповідача за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах, однак отримала відмову з посиланням на те, що позивач не досягла пенсійного віку, визначеного положеннями п.2 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (для жінок з датою народження з 01.10.1969 по 31.12.1970, до яких належить позивач 55 років). Позивач вважала такі дії відповідача протиправними, зазначаючи, що у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення № 1-р/2020 застосуванню підлягають положення пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення у редакції до Закону України від 02.03.2015 №213-VІІІ, за якими право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки по досягненню 50-річного віку.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року позов задоволено частково, а саме:

визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №85 від 06.10.2020 щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні пенсії за вислугу років на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

здійснити ОСОБА_1 переведення пенсії за вислугу років на пенсію за віком на пільгових умовах за списком відповідно до пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, у зв`язку із чим нарахувати та виплатити її з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, тобто з 01.10.2020.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовлено.

Рішення суду мотивовано встановленими обставинами справи, які свідчать про наявність у позивача права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020. Так, проаналізувавши норми законодавства, якими регламентовано правила призначення пенсії за віком на пільгових умовах, врахувавши рішення Конституційного Суду України, практику Європейського суду з прав людини, суд вказав на те, що у межах спірних правовідносин слід віддати перевагу у правозастосуванні приписам п. б ст.13 Закону №1788-XII у редакції до Закону України від 02.03.2015р. №213-VIII, за якими право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки після досягнення 50 років.

З огляду на таке, встановивши, що в 2010 році пенсія позивачу вже призначалась, виплата якої згодом була призупинена у зв`язку з працевлаштуванням, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права у спірному випадку є зобов`язання відповідача здійснити позивачу переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду щодо виникнення у позивача права на пенсію за віком на пільгових умовах при досягненні 50-річного віку. Скаржник наполягає на тому, що таке право позивач, з огляду на дату народження, набуде лише при досягненні 55 років, як то передбачено п.2 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Оскільки на день звернення позивача із заявою останній було повних лише 50 років, то їй на законних підставах було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії (переведенні на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2).

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 02.06.2010 було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, що підтверджується протоколом №1196 від 11.06.2010.

18.06.2010 згідно наказу №25 від 18.06.2010 ОСОБА_1 прийнято на посаду медичної сестри дільничної КУ Пологівський ПТД ЗОР, у зв`язку із чим виплата пенсії за вислугу років була призупинена.

02.10.2020 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії (перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2).

Рішенням Відділу з питань перерахунків пенсій №11 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №85 від 06.10.2020 відмовлено в перерахунку пенсії перехід на інший вид пенсії, а саме щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, оскільки згідно пункту 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на пенсію на пільгових умовах мають жінки, які народились з 01.10.1969 по 31.12.1970 після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Листом Пологівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, оформленим у вигляді повідомлення від 08.10.2020 №0800-0218-8/53106, сповіщено позивача про прийняте рішення.

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернулась до суду із цим позовом.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позову з огляду на таке.

Так, судом встановлено, та не заперечується учасниками справи, що підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 (переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2), за поданою нею заявою, слугували висновки органу ПФУ щодо недосягнення позивачем пенсійного віку, передбаченого п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV.

Наявність у позивача загального страхового стажу, в тому числі пільгового, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2, відповідачем не заперечується.

Отже, спірним у цій справі є досягнення позивачем необхідного віку, який би давав останній право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2.

Так, позивач вказує на те, що на час звернення до відповідача вона досягла 50-річного віку, що у відповідності до положень п. б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, в редакції до внесення змін Законом №213-VIII, згідно якої однією з умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 визначено досягнення 50 років (для жінок), та з огляду на наявний стаж роботи, в тому числі пільговий, дає право позивачу на призначення спірної пенсії.

За позицією відповідача, у спірному випадку застосуванню підлягають положення п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII, згідно якої до досягнення віку, встановленого абз.1 цього пункту, право на пенсію пільгових умовах мають жінки, які народилися з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року по досягненню ними 55 років. Оскільки на час звернення позивача за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 остання не досягла вказаного віку, то підстави для призначення їй спірної пенсії відсутні.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції дійшов висновку, що у межах спірних правовідносин слід віддати перевагу у правозастосуванні приписам п. б ст.13 Закону №1788-XII у редакції до Закону України від 02.03.2015р. №213-VIII, за якими право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки після досягнення 50 років.

Вказаний висновок суду першої інстанції відповідає правовим висновкам Верховного Суду, що викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Так, 21 квітня 2021 року Верховним Судом розглянуто зразкову справу №360/3611/20 та прийнято відповідне рішення, що набрало законної сили 3 листопада 2021 року після перегляду в апеляційному порядку Великою Палатою Верховного Суду, якою змінено мотивувальну частину рішення.

У зазначеному рішенні Верховного Суду визначено ознаки типової справи, а саме:

1) позивач - особа, яка:

звернулась до Пенсійного фонду за призначенням пенсії після 23.01.2020 року з підстав, визначених статтею 13 Закону України від 05.11.1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»;

на момент звернення досягла: чоловіки - 55 років, жінки - 50 років;

набула стаж роботи, визначений статтею 13 Закону України від 05.11.1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»;

б) відповідач - орган Пенсійного фонду України, уповноважений на вирішення питання про призначення пенсії.

Суд апеляційної інстанції вважає, що передана на розгляд колегії суддів справа підпадає під ознаки типової справи, визначені у рішенні Верховного Суду.

За таких обставин, з огляду на положення ч.3 ст.291 КАС України, суд апеляційної інстанції при вирішенні даної справи застосовує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у зразковій справі №360/3611/20, рішення в якій набрало законної сили та які полягають у такому.

03 жовтня 2017 року Верховною Радою України ухвалено Закон №2148-VIII, що доповнив Закон №1058-ІV розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:

«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами статті 12 Закону №1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону №1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом №213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення КСУ №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням №1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом №213-VIII.

У зв`язку з цим на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020 з одного боку, та Законом №1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, вони явно суперечать один одному. У зв`язку з цим Велика Палата Верховного Суду при перегляді зразкової справи дійшла висновку, що таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

При цьому, Велика Палата Верховного Суду також послалась на правовий висновок, сформульований нею раніше у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56), згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, з огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №360/3611/20, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020, а не Закону №1058-ІV.

Таким чином, за такого правового регулювання спірних правовідносин, з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного по суті висновку, який не спростовано аргументами апеляційної скарги, про те, що позивач, яка на час звернення до відповідача досягла 50 років, мала страховий стаж роботи понад 31 рік, у тому числі на роботах за Списком № 2 26 років, набула право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

З цих підстав суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що спірне рішення органу ПФУ, яке мотивоване недосягненням позивачем пенсійного віку, визначеного статтею 114 Закону № 1058-ІV, є протиправним.

Визначаючи спосіб захисту порушеного права позивача на отримання спірної пенсії, встановивши, що раніше позивачу пенсія вже призначалась, суд першої інстанції дійшов висновку, що порушене право підлягає захисту у спосіб зобов`язання відповідача здійснити переведення позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 з її нарахуванням та виплатою, починаючи з 01.10.2020.

Апеляційна скарга відповідача аргументів щодо незгоди із рішенням суду першої інстанції в частині обраного способу захисту порушеного права не містить.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та підстави для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року по справі №280/8267/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених ч.5 ст.291 КАС України.

Повний текст постанови складено 29.12.2021р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк