Справа № 240/21711/20
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/21711/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко О.В.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

29 грудня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Ватаманюка Р.В. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій та відмову, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, як учаснику бойових дій відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зарахування періодів проходження ним військової служби з 26.08.2015 по 03.12.2015, з 25.12.2015 по 30.04.2016, з 26.10.2017 по 23.12.2017, з 05.01.2018. по 04.04.2018, з 21.04.2018 по 06.06.2018 на пільгових умовах; з 01.01.1988 по 21.02.1990 на пільгових умовах; період роботи з 01.01.1998 по 22.10.2001 приватним підприємцем та період отримання допомоги як безробітного в центрі зайнятості з 17.11.2016 по 13.08.2017; з 04.01.2019 по 12.05.2019; з 13.04.2020 по 06.09.2020;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести йому зарахування до страхового стажу для визначення пенсії на пільгових умовах періоди військової служби з 26.08.2015 по 03.12.2015, з 25.12.2015 по 30.04.2016, з 26.10.2017 по 23.12.2017, з 05.01.2018 по 04.04.2018, з 21.04.2018 по 06.06.2018 з розрахунку один місяць служби за три, збільшивши його на 2 роки 4 місяці; військову службу з 01.01.1988 по 21.02.1990 з розрахунку один місяць служба за півтора місяці, збільшивши його на 1 рік 1 місяць; приватним підприємцем період роботи з 01.01.1998 по 22.10.2001, збільшивши його на 3 роки 9 місяців 22 дня; та період отримання допомоги як безробітного в центрі зайнятості з 17.11.2016 по 13.08.2017; з 04.01.2019 по 12.05.2019; з 13.04.2020 по 06.09.2020, збільшивши його на 1 рік 5 місяців 27 днів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити йому пенсію зі зниженням пенсійного віку, як учаснику бойових дій відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 04.11.2020.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 квітня позов задоволено частково.

Визнано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до п.4 ст.150 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від 09.07.2003: №1801 від 16.09.2020, б/н від 09.11.2020, №1801 від 24.11.2020 та №1801 від 27.11.2020 неправомірними.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 25.11.2020 з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач зазначає про відсутність даних про нарахування заробітної плати та сплати страхових внесків, а відтак і необхідного страхового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявами про призначення пенсії за віком відповідно до статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003: № 1219 від 09.09.2020; №1470 від 04.11.2020; №31 від 17.11.2020; №33 від 25.11.2020 до яких надав перелік підтверджуючих документів, за результатами розгляду яких прийняті рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до п.4 ст.150 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 : №1801 від 16.09.2020, від 09.11.2020, №1801 від 24.11.2020 та № 1801 від 27.11.2020.

Про винесені рішення позивачу було повідомлено листом №0600-0303-8/65268 від 13.11.2020 та роз`яснено про відсутність підстав для призначення пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу відповідно до чинного законодавства.

Вважаючи протиправною відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Розглядаючи спір та приймаючи рішення по суті позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що до страхового стажу позивача повинен зараховуватися період проходження служби в АТО у пільговому обрахунку (один місяць за три), період проходження військової служби у період з 01.01.1988 по 21.02.1990 з розрахунку один місяць служби за півтора місяці, а також період перебування на обліку в Андрушівській районній філії Житомирського обласного центру зайнятості.

Колегія суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновками суду першої інстанції.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-ІV).

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески (статті 1 Закону № 1058-ІV).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-ІV).

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-XII) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Отже, виходячи з обставин справи спірні відносини у даній справі виникли з приводу незарахування позивачу до трудового стажу:

- періоду проходження військової служби в складі діючої армії в період бойових дій та прийняття безпосередньої участі в антитерористичній операції та у здійсненні заходів у забезпеченні національної безпеки і оборони в Донецькій та Луганській областей у період з 26.08.2015 по 03.12.2015, з 25.12.2015 по 30.04.2016, з 26.10.2017 по 23.12.2017, з 05.01.2018 по 04.04.2018, з 21.04.2018 по 06.06.2018 - 1 рік та 2 місяці, яка, на думку позивача підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці;

- військової служби у період з 01.01.1988 по 21.02.1990 у військовій частині НОМЕР_1 , розташованій у селищі Верхня Інта Комі АРСР з розрахунку один місяць служби за півтора місяці відповідно до наказу МО СССР від 05.05.1988 №150;

- перебування на обліку в Андрушівській районній філії Житомирського обласного центру зайнятості у період з 17.11.2016 по 13.08.2017; з 04.01.2019 по 12.05.2019; з 13.04.2020 по 06.09.2020;

- періоду провадження підприємницької діяльності у період з 01.01.1998 по 22.10.2001.

Відповідно до п. 4 ч. 11 ст. 115 Закону №1058 право на призначення дострокової пенсії за віком мають: військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинністьЗакону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Тобто, право на призначення пенсії має особа, яка відповідає трьом визначеним Законом критеріям: має статус учасника бойових дій, має страховий стаж не менше 25 років (для чоловіків) та досягла 55 - річного віку (для чоловіків).

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 1-2 цього Закону №2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

При цьому статтею 57 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону №2011-ХІІ визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530 затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям в соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей, яким зокрема визначено порядок обчислення вислуги років (загального страхового стажу) для призначення пенсій за вислугу років особам, звільненим з військової служби, оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення та перерахунку пенсій за вислугу років.

Пунктом 2.3 розділу 2 даного Положення передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

З матеріалів справи встановлено, що позивач приймав безпосередню участь в АТО та йому надано статус учасника бойових дій, що підтверджується виданим йому безтерміновим посвідченням та довідкою Андрушівського районного військового комісаріату №244 від 24.06.2019.

Позивач перебував на військовій службі в АТО в період за період з 26.08.2015 по 03.12.2015 (3 міс. 8 днів), з 25.12.2015 по 30.04.2016 (4 міс6 днів), з 26.10.2017 по 23.12.2017 (1 міс 28 днів), з 05.01.2018 по 04.04.2018 (3 міс.), з 21.04.2018 по 06.06.2018 (1 міс. 16 днів), а відтак вказаний період повинен бути зарахований у пільговому обрахунку (один місяць за три), а не в одинарному розмірі, як це здійснив відповідач.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач перебував на військовій службі в АТО, а тому зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Крім того, довідкою Андрушівського районного військового комісаріату №832 від 03.11.2020 підтверджується факт проходження військової служби позивачем в період з 01.01.1988 по 21.02.1990 у Військовій частині 21210, розташованій в п.Верхня Інта Комі АРРС.

Відтак, судова колегія вважає, що відповідачем безпідставно не зараховано до трудового стажу період військової служби ОСОБА_1 з 01.01.1988 по 21.02.1990 у Військовій частині НОМЕР_1 з розрахунку один місяць служби за півтора місяці, відповідно до наказу МО СРСР №150 від 05.05.1988.

Стосовно зарахування до трудового стажу позивача перебування на обліку в Андрушівській районній філії Житомирського обласного центру зайнятості, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями ч.1 ст. 24 Закону № 1058-ІV передбачено, що період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що позивач перебував на обліку в центрі зайнятості як безробітний:

- з 10.11.2016 (на підставі наказу №НТ161111 від 11.11.2016) по 31.08.2017 (на підставі наказу № НТ170901 від 01.09.2017) та отримував допомогу по безробіттю: з 17.11.2016 по 13.08.2017;

- з 28.12.2018 (на підставі наказу № НТ181229 від 29.12.2018) по 12.05.2019 (на підставі наказу № НТ190625 від 25.06.2019) та отримував допомогу по безробіттю: з 04.01.2019 по 12.05.2019;

- з 13.04.2020 (на підставі наказу № НТ200413 від 13.04.2020) по 06.09.2020 (на підставі наказу № НТ200928 від 28.09.2020) та отримував допомогу по безробіттю: з 13.04.2020 по 06.09.2020.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що до страхового стажу позивача повинен зараховуватися період (строк) перебування на обліку в Андрушівській районній філії Житомирського обласного центу зайнятості, підстави для його неврахування відсутні.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо відсутності законодавчих підстав для зарахування до страхового стажу на пільгових умовах період проходження військової служби з кратністю 1,5 рази, періоди участі позивача в АТО з кратністю 3 рази, та період отримання допомоги по безробіттю, є безпідставними та повністю спростовуються наведеними вище нормами права та обставинами справи.

Водночас, що стосується доводів апеляційної скарги про незарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 05.11.1995 по 20.07.2018 в МПП «Сапфір» у зв`язку із відсутністю відомостей про суми заробітної плати та сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, колегія суддів звертає увагу апелянта, що зазначені обставини не є предметом позовних вимог ОСОБА_1 , а тому суд першої інстанції не досліджував вказане питання та не надавав оцінку вказаним обставинам в контексті спірних правовідносин. Тому, доводи апелянта в цій частині суд не приймає до уваги.

З урахуванням вищезазначеного, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права позивача є визнання неправомірними рішень №1801 від 16.09.2020, від 09.11.2020, №1801 від 24.11.2020, №1801 від 27.11.2020 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до п.4 ст.150 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Ватаманюк Р.В. Драчук Т. О.