Справа № 484/4797/21
Суддя: Паньков Д. А.
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 484/4797/21
Провадження № 2-а/484/76/21 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2021 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Панькова Д.А.

секретаря судового засідання - Панчук О.М

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Сікорський Микола Миколайович до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

03.12.2021 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 17.11.2021 року, старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті, Савченко Владиславом Олеговичем, була винесена постанова серія ВМ № 00001234 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України (надалі Постанова),про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення вигляді штрафу в розмірі 34 000 грн. Також, в Постанові зазначено, що вищевказаний провідний фахівець, розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів: Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10028, встановив, що 17.11.2021 року о 00 год. 05 хв., за адресою: М-12, км 208+505, Хмельницька область зафіксовано транспортний засіб: DAF XF 460 FТ днз: НОМЕР_2 , при русі якого, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальна маса транспортного засобу перевищено на 25,3% (15,692 тон), навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 17,3% (4,367 тон), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 23,6% (10,378 тон) відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Позивач вважає дану постанову складену з порушенням чинного законодавства, без дослідження всіх обставин справи, передчасною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Транспортний засіб марка: DAF, модель: XF460 FТ, днз: НОМЕР_2 , тип: Спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, належить на праві приватної власності Позивачу, згідно свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 . Маса без навантаження становить 7600 кг., повна маса - 18 000 кг.

Позивач також є власником напівпричепа марки: BODEX, модель: KIS 3WS, днз: НОМЕР_4 , тип: напівпричепа-спеціалізованого H/ПР-Самоскид-Е, згідно свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 . Маса без навантаження становить 9 100 кг., повна маса - 44 000 кг. Вантажний тягач та напівпричеп, відповідно до п. 22.5 ПДР має право перевезення 40 т.

Відповідно до договору оренди транспортного засобу № 0106-Т від 01.06.2021 року, вказаний транспортний засіб перебуває в тимчасовому володінні та користуванні ТОВ «ГранкорІнвест», .

ТОВ «ГранкорІнвест», , Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Чернецького, 110, виступаючи автомобільним перевізником, заключено договір, щодо перевезення вантажу на власному (орендованому) транспорті по території України, сторони якого значаться як замовник, вантажоодержувач - ТОВ «Оптімус-Трейд» (, Миколаївська область, Первомайський район, с. Кумарі, вул. Космонавтів, 11) та вантажовіправник - ТОВ «ЕрстБілд» (, Донецька область,м. Маріуполь, вул. Писарєва, 28).

Так, 17.11.2021 року, водій - ОСОБА_2 , перебуваючи за кермом вищевказаного автомобіля: DAF, модель: XF 460 FТ, днз: НОМЕР_2 з спеціалізованим напівпричепом, днз: НОМЕР_4 , у пункті навантаження (пункт А): Івано-Франківська область, Коломийський район, м. Снятин, завантажив насипом насіння макуху соєву на загальну масу 22 680 кг. (нетто), при цьому маса транспортного засобу та причепу склала 17 580 кг. (тара), загальною масою 40 260 кг (брутто). Дана вага автомобіля з соєвою макухою була перевірена та зафіксована відповідальною особою ТОВ «ЕрстБілд» (директор ОСОБА_3 ) та водієм ОСОБА_2 , з проставленням останніми своїх підписів у відповідних графах товарно-транспортної накладної № 1611 від 16.11.2021 року.

Після чого, ОСОБА_2 , приїхав до пункту розвантаження (пункт Б): Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Чернецького, 110, де вантажоодержувачем, ТОВ «Оптімус-Трейд», знову було зважено автомобіль з причепом, вага яких склала: нетто - 22 680 кг., тара - 17 580 кг., брутто - 40 260 кг. Розбіжність ваги з часу відправлення до прибуття відсутня. Дане зважування було перевірено водієм та відповідальною особою ТОВ «Оптімус-Трейд» (директор ОСОБА_4 ) та зафіксовано з відповідними проставленнями підписів та печатки даних учасників, у відповідних графах все ж тієї товарно-транспортної накладної № 1611 від 16.11.2021 року.

25.11.2021 року на адресу Позивача надійшла Постанова серія ВМ № 00001234 від 17.11.2021 року. Постанова Позивачем отримана, шляхом поштового листування, 25.11.2021 року (фактичне отримання), чим підтверджується не пропущення десятиденного строку оскарження Постанови. При отриманні Позивачем вищевказаної Постанови, останній у повідомленні про отримання даного листа поклав свій підпис та вказав дату: 25.11.2021 року. Керуючись ст.ст.121, 286 КАС України - Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отримавши Постанову стало не зрозумілим допущення вказаного порушення як п. 22.5 ПДР, так ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, так як відповідно до дозвільних та наявних документів (ТТН), не було допущено перевантаження. Факт встановленої маси т/з з вантажем, було зафіксовано трьома сторонами - перевізником (водієм), вантажовідправником та вантажоодержувачем. Загальна вага перевірялась не однократно у різних місцях, різними особами та відповідні показники зійшлись, тому вищевказаний транспортний засіб, Спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е з спеціалізованим напівпричепом, рухався з дозволеною вагою (не більше 40 т.), не перевищуючи нормативних параметрів, не порушуючи жодних норм чинного законодавства, будь то ПДР чи КУпАП.

Технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення: Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10028, встановлений на проїжджій частині дороги за адресою М-12, км 208+505, Хмельницька область. Даний пункт габаритно-вагового контролю зафіксував в автоматичному режимі тільки транспортний засіб марки: DAF, модель: XF 460 FТ, днз: НОМЕР_2 , тип: Спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е. Напівпричеп марки: BODEX, модель: KIS 3WS, днз: НОМЕР_4 , тип: напівпричепа-спеціалізованого H/ПР-Самоскид-Е, технічним засобом Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10028, зафіксовано не було. Тому габаритно-ваговим контролем здійснено зважування лише спеціалізованого вантажного сідлового тягача-Е, без напівпричепа, з цього і впливає факт невірного розрахунку загальної ваги транспортного засобу з причепом та без нього.

Крім того, Вiдповiдачем, окрім оскарженої Постанови не було надано жодного документу, який би пiдтверджував те, що Позивачем було порушено пункт 22.5 ПДР України.

Також, не надано Вiдповiдачем жодного документу, який би пiдтверджував, що вимiрювальне (зважувальне) обладнання габаритно-вагових параметрiв фактичної маси транспортного засобу має вiдповiдну сертифiкацiю, як того вимагає чинне законодавство України, та не було надано пiдтвердження, що вимiрювання було провелено вiдповiдно до спецiальної методики, затвердженою спецiально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сферi метрологiї.

У вiдповiдностi до пп. 2,3 п, 2 Постанови Кабiнетy Міністрів України вiд 27.06.2007 р. № 879 «Про заходи щодо збереження автомобiльних дорiг загального користування», вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимiрювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрiв фактичної маси та навантаження на вісь (oci)транспортного засобу, що проводяться згiдно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сферi метрологiї; великоваговi тавеликогабаритнi транспортнi засоби - транспортнi засоби, ваговi та/або габаритнi параметри яких перевищують нормативнi навантаження на вісь (oci) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрiв, що зазначенi у пунктi 22.5 Правил дорожнього руху,затверджених постановою Кабiнетy Mіністрів України вiд 10.10.2001 року № 1306. При цьому транспортний засiб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи бiльш як на 2 вiдсотки.

Вiдповiдно до п. 9 роздiлу II «Вимог до облаштування та технiчного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобiльних дорогах загального користyвання», затверджених наказом міністерства iнфраструктури вiд 28.07.2016 р. № 255, вагове обладнення повинно забезпечувати по осьове зважування у pyci i визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше нiж 2 вiдсотки та дискретністю вимірювання в межах технiчних характеристик вагового обладнання, визначених виробником. При цьому довiдка повинна мiстити показники зважування, виданi спеціалізованим обладнанням по кожнiй ocі окремо, а також пiдсумок загальної маси шляхом додавання кожної з осей.

Методика, про яку йдеться у п. 2 Порядку № 879 та згiдно якої повинен проводитись процес визначення навантаження на вісь (oci) транспортного засобу спецiально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сферi метрологiї (Укрметртестандартом), не затверджена.

У даному випадку слiд враховувати особливостi транспортного засобу, а також властивості вантажу який перевозив автомобiль, а саме соєвої макухи, яка єсипучим вантажем, що постiйно перемiщується по всім осям транспортного засобу пiд час руху. А тому проведення зважування у pyci без дотримання часу, необхiдного для врівноваження сипучого вантажу, не може дати достовірних результатів навантаження на транспортний засiб та причiп, адже це не дозволяє врахувати перерозподiл тиску на oci та зсув центру ваги пiд час руху тягача та причепа, тодi як вантаж, в силу своїх властивостей, легко деформується під дiєю мінімальних сил.

Однак, старший державний інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті, ОСОБА_5 не врахував вищезазначене та не надав жодних та допустимих доказiв того, що Позивача правомiрно притягнуто до вiдповiдальностi передбаченої ч. 2 ст. l32-1 КУпАП та склав відносно Позивача постанову серія ВМ № 00001234 від 17.11.2021 року за даною статтею КУпАП та наклав на Позивача штраф в розмірі 34 000 грн.

Вважаю дії старшого державного інспектора Савченко В.О., щодо складання відносно Позивача вказаної Постанови за ч. 2 ст. l32-1 КУпАП про накладення адмiністративного стягнення у виглядi штрафу в розмiрi 34 000 грн. є протиправними, оскiльки Позивач не порушував вимоги п. 22.5 ПДР.

Крім того, вiдповiдно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адмiнiстративних справах пропротиправнiсть рiшень, дiй чи бездiяльностi субєкта владних повновaжень обов`язок щодо доказування правомiрностi свого рiшення, дiї чи бездiяльностi покладається на Відповiдача, якщо він заперечує проти адмiнiстративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 132-1 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

ч. 3 п. 22.5 ПДР - рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

2. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 79 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 постанови).

Таким чином, з огляду на те, що жодних вагомих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП матеріали справи не містять, а які наявні є хибними, оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності, на переконання позивача є незаконною та підлягає скасуванню.

На підставі ст.ст. 262-263 КАС України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

17.12.2021 р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача, Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому представник зазначив наступне.

Технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічним регламентам засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 р. № 163, на підтвердження чого надаємо копію сертифікату перевірки типу, а також копію сертифікату відповідності.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим ДСБТ (далі - Порядок № 1174).

Згідно п.2 Порядку №1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п.7 Порядку №1174).

Відповідно розгляд справ про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті врегульовано не п.п. 25, 26 Правил №1567, а ст.279-5 КУпАП.

Вказаною статтею передбачено, що у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

За запитом уповноваженої на те посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (у тому числі за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису), відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних".

За запитом уповноваженої на те посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (у тому числі за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису), відповідні органи державної влади або місцевого самоврядування, їх посадові (службові) особи зобов`язані надати відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи вантажовідправника.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, показники правопорушення, що зафіксовані в автоматичному режимі, і втручання сторонніх осіб в яке є неможливим, є доведеними та беззаперечно визначені сертифікованим та введеним в експлуатацію пристроєм.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», причіп - транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем; напівпричіп - причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра мас транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача.

Відповідно до пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363, сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Отже напівпричіп - це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно пересуватись і перевозити вантажі по дорогах не може, отже рушійною силою для нього є саме тягач, який є основним транспортним засобом, котрий здійснює перевезення вантажів і власник якого є суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, в тому числі за ст. 132-1 КУпАП.

Слід звернути особливу увагу на те, що нормативні параметри, передбачені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України (нормою права, за порушення якої передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 132-1КУпАП), визначені для руху саме транспортних засобів та їх составів.

Таким чином, з метою збереження автомобільних доріг від руйнування через значні навантаження на дорожнє покриття, встановлено заборону перевезення подільних вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують вказані параметри фактичної маси та навантаження на вісь (осі). У разі перевезення подільних вантажів вагові параметри не повинні перевищувати вищезазначені межі, а якщо останні мають більші значення, то видача дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні, також не допускається.

Таким чином посилання на незаконність постанови у зв`язку із тим, що напівпричіп/причіп є самостійним транспортним засобом, само по собі не логічне, а відтак не заслуговує на увагу суду.

Відповідно до п.12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363, для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Жодним правовим актом не передбачено можливості звільнення від відповідальності за порушення нормативних параметрів транспортних засобів, що визначені в п.22.5 ПДР України, під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у випадку переміщення вантажу.

Таким чином, з метою збереження автомобільних доріг від руйнування через значні навантаження на дорожнє покриття, встановлено заборону перевезення подільних вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують вказані параметри фактичної маси та навантаження на вісь (осі). У разі перевезення подільних вантажів вагові параметри не повинні перевищувати вищезазначені межі, а якщо останні мають більші значення, то видача дозволів на участь у дорожньому расі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні, також не допускається. І будь - яких застережень Законодавець щодо сипучих вантажів не визначив.

Факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Більше того, накладна складена за день до фіксації правопорушення, а відтак відсутні будь - які гарантії того, що саме вказаний у ній вантаж і у визначеному ТТН розмірі перевозився 17.11.2021 року правопорушником.

Суб`єкт відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 132-1 КУпАП, визначено ст.14-3 КУпАП, в якій зазначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (п.14 Порядку №1174).

Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційній системі на цілісність та походження даних (п.10 Порядку №1174).

Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей:

- про транспортний засіб;

- відповідальну особу, визначену статтею 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні,

- та метаданих, сформованих автоматичним пунктом (п.п.2, 16 Порядку №1174).

Таким чином, під час розгляду справи посадова особа Укртрансбезпеки використовує, зокрема, відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Позивач, в свою чергу, звертаючись до суду з позовом, не надав належних допустимих доказів на підтвердження наявності відомостей про належного користувача (орендаря) транспортного засобу DAF XF 460 FT д.н.з. НОМЕР_6 в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів на момент розгляду справи.

Таким чином, через відсутність в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відомостей про зміну користувача автомобіля, адміністративна відповідальність покладається на особу, за якою зареєстровано такий транспортний засіб - ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 15 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 р. № 1174, (Далі «Порядок», який визначає безпосередньо механізм фіксації), метадані повинні містити, окрім іншого, дані про:

пп. 4. Дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 "Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку", повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі);

пп. 5. фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака.

Метадані - структуровані дані, які містять відомості про подію, зафіксовану за допомогою автоматичного пункту, характеристики зафіксованого транспортного засобу, необхідні для його ідентифікації, параметри функціонування технічних засобів автоматичного пункту, а також інші дані, необхідні для обліку, пошуку, оцінки та управління такими відомостями.

У пп. 4. Максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 "Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку", повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі);

пп. 5. Фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака.

Частинами 2, 3, 4 ст.283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище,ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Крім того, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 року за №512 (далі Інструкція).

Так відповідно до Додатка 1 вказаної Інструкції в частині «Установив (ла)» постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, має міститися, в тому числі, наступна інформація: (марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги), а також: (суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги).

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження) на території України серії ВМ № 00001234 від 17.11.2021р. не відповідає вимогам Інструкції, оскільки не містить марки, моделі, державного номерного знаку причепу, категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількості коліс) на вісі. Вказані недоліки ставлять під сумнів твердження Відповідача про врахування вказаних критеріїв при встановлення факту перевищення встановлених законодавством вагових норм.

При цьому оскаржувана постанова містить лише массу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак вказаної інформації оскаржувана постанова не містить, та доказів на підтвердження перевищення встановлених законодавством вагової норми не надано.

Фотографія, яка міститься у самій постанові, що оскаржується, не дає можливості спростувати доводи позивача про те, що вказаний у постанові вантажний автомобіль рухався з причепом, і встановлена маса складає масу не самого вантажного автомобіля, а автомобіля з причепом.

Тобто сама постанова не дає суду можливості з`ясувати всі об`єктивні обставини справи та перевірити достовірність викладеного у постанові факту порушення вимог законодавства.

Будь яких інших доказів на підтвердження правомірності дій посадової особи, яка винесла постанову, відповідачем не надано.

Згідно п.3 ч.1 ст. 293 КУпАП передбачено, що розглядаючи скаргу на постанову про адміністративне правопорушення, перевіряючи законність та обґрунтованість винесеної постанови, суд може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже слід стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача сплачений ним при подачі позову судовий збір.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 242, 286 КАС України, ст. 276, 280, 293 КУпАП, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, м. Київ, ), про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії ВМ № 00001234 від 17.11.2021 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Дата виготовлення повного тексту рішення - 30.12.2021 року.

Суддя: