Справа № 540/698/21
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 р.м. ОдесаСправа № 540/698/21

Суддя в суді І інстанції Войтович І.І. Рішення суду І інстанції прийнято у м. Херсон

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гермес Юг Агро» на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гермес Юг Агро» до Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гермес Юг Агро» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Чорноморському міжрегіональному управлінню Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті, Державній службі України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу від 10 листопада 2020 року № 171791.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як судом не надано належної правової оцінки посиланням позивача на факт здійснення зважування його автомобіля, який перевозив сипучий вантаж, під час його руху, без надання часу для рівномірного розподілу сипучого вантажу.

Також, апелянт вважає, що на нього протиправно накладено спірні санкції за перевезення подільного вантажу з перевищенням затверджених вагових обмежень, так як дозволи на перевезення подільного вантажу з перевищенням затверджених вагових обмежень не надаються згідно вимог чинного законодавства.

Крім того, апелянт вважає, що контролюючим органом не сповіщено його про розгляд справи, за наслідком якого на нього накладено спірні санкції оскаржуваним рішенням.

В свою чергу, відповідачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 вересня 2020 року позивач здійснював автоперевезення вантажу «цибуля» вагою 23040 кг. насипом, власним вантажним автомобілем «RENAULT» MAGNUM, НОМЕР_1 , з напівпричепом «SCHWARZMULLER» SPA-3E, НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 на підставі ТТН № 017/2 від 15 вересня 2020 року.

На ділянці 203 км+500 м автомобільної дороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ вантажний автомобіль позивача зупинено службовими особами Укртрансбезпеки для проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

За результатами перевірки службовими особами Укртрансбезпеки складено наступні документи: акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 15 вересня 2020 року № 043497; акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 225992 від 15 вересня 2020 року; розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 043497 від 15 вересня 2020 року; довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 024372 від 15 вересня 2020 року.

При цьому, висновки проведеної перевірки стали підставою для винесення постанови № 171791 від 10 листопада 2020 року, якою за порушення ЗУ «Про автомобільний транспорт» на підставі абз. 15 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф, у розмірі 17 000,00 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлення зазначених обставин у справі, судом першої інстанції зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як у межах спірних правовідносин позивача правомірно притягнуто до відповідальності за перевезення вантажу з перевищенням вагових параметрів без необхідного дозволу, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про автомобільний транспорт» визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту.

Згідно ч. 1 ст. 48 «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Згідно ч. 3 вказаної статті, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Між тим, механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879.

Згідно пп.пп. 2, 3, 4 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, терміни, що вживаються у цьому Порядку, мають таке значення:

вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології;

великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки;

габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно п. 12 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Згідно п. 15 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Згідно п. 18 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Згідно абз. 15 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегією суддів встановлено, що оскаржуваною постановою Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті про накладення адміністративно-господарського штрафу від 10 листопада 2020 року № 171791, накладено на товариство адміністративно-господарський штраф за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм на понад 10 % при перевезенні вантажу без необхідного дозволу.

В свою чергу, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції про залишення без задоволення позовних вимог, в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, з аналізу вимог законодавства вбачаться, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Між тим, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів.

При цьому, обов`язок отримати дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, а також внести плату за проїзд такого великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування, покладається на перевізника вантажу.

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Між тим, як зазначено вище, підставою для накладення на позивача штрафу відповідно до оскаржуваної постанови стало перевищення встановлених законодавством України габаритно-вагових норм на понад 10 %.

В свою чергу, колегія суддів вважає, що оскільки результати зважування транспортного засобу товариства перевищують нормативно допустимі вагові обмеження більш ніж на 2 %, наявні підстави вважати цей транспортний засіб великоваговим, а тому для його руху, необхідно отримати відповідний дозвіл.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 803/1540/16.

Між тим, за відсутності документів, зокрема, в даному випадку дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документу про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Непред`явлення вказаних документів під час проведення перевірки свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком застосування санкцій, визначених ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

В даному випадку, судом першої інстанції встановлено, що відповідний дозвіл у позивача відсутній, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що контролюючий орган мав достатні підстави для накладення штрафу на позивача, відповідно до ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

При цьому, апелянт посилається на правовий висновок Верховного Суду щодо неможливості застосування до нього спірних санкцій, так як він перевозив подільний вантаж, що викладений у постанові від 29 січня 2020 року № 814/1460/16.

Проте, колегія суддів не приймає зазначених посилань, так як вказана постанова Верховного Суду не містить відповідних висновків.

Крім того, колегія суддів зазначає, що товариство повідомлялось про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що підтверджується зібраними матеріалами у справі (а.с. 60).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що саме позивач, який є власником спірного транспортного засобу, виступає автомобільним перевізником у межах спірних правовідносин, а як наслідок несе відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів, оскільки факт перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів не спростовується матеріалами справи, що зумовлює накладення штрафу за таке порушення.

Щодо доводів про відсутність методики виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі та вказане є підставою для виникнення об`єктивних сумнівів у достовірності результатів зважування, наявні підстави зазначити наступне.

Дійсно, на момент виникнення спірних правовідносин, відсутня затверджена Мінекономрозвитком методика виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі, якою мали б керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю.

Між тим, порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком № 879, яким правомірно керувався контролюючий орган.

Тому, колегія суддів вважає, що контролюючим органом правомірно проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача.

Вказаний висновок колегії суддів відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 22 грудня 2021 року (справа № 420/3371/21).

Внаслідок чого, колегія суддів вважає, що суб`єктом владних повноважень не допущено порушень вимог законодавства у межах спірних правовідносин, а як наслідок оскаржувана постанова є правомірною та не підлягає скасуванню.

В свою чергу, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гермес Юг Агро» залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Гермес Юг Агро».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.