Справа № 357/11174/21
Суддя: Цуранов А. Ю.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до: 1) Фастівського районного управління поліції в Київській області; 2) сержанта поліції Фастівського районного управління поліції в Київській області Сіваківського Богдана Броніславовича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову від 13.09.2021 року № 139738, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позову вказав, що 13.09.2021 року поліцейським ВРГГ Фастівського РУП сержантом поліції Сіваківським Б.Б. відносно нього було складено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5. ст. 121 КУпАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 грн. Позивач вказує, що їдучі по місту Фастів його зупинив працівник поліції ВРГГ Фастівського РУП, позивач зупинився, відстебнув ремінь безпеки, щоб достати з бардачка водійське посвідчення та документи на автомобіль. Після вказаних дій, працівник поліції повідомив, що позивач порушив правила руху через залізничний переїзд, на що останній пояснив, що рухався по правилам і це можна переглянути на відео. Працівник поліції погодився зі сказаним, але зазначив, що позивач був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив ч. 5 ст. 121 КУпАП України, внаслідок чого буде виписано штраф у розмірі 510 грн. Після чого поліцейський пішов до службового автомобіля і передав документи позивача своєму напарнику сержанту поліції ОСОБА_2 , який підчас вищевказаних дій перебував у поліцейській машині і не був присутній при розгляді справи, проте оспорювану постанову виніс саме вказаний сержант поліції, чим порушив розділ ІІІ п. 9 інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі. Позивач вважає, що постанову № 139738 від 13.09.2021 року винесено неуповноваженою особою. Крім цього, у вищевказаній постанові позивач своєї вини не визнав, доказів його правопорушення відповідачами не надано. Також зазначив, що текст постанови неможливо розібрати, оскільки нерозбірний почерк і погана видимість написаного тексту. Позивач вважає вказану постанову незаконною, оскільки вона не відповідає обставинам справи.

22.09.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.

26.10.2021 року ухвалою судді прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Копія ухвали судді про відкриття провадження та позовна заява з додатками отримана відповідачам 10.11.2021 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідачі не скористались правом подати відзив на позовну заяву та докази, якими він обґрунтовується.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

13.09.2021 року поліцейським ВРГГ Фастівського РУП сержантом поліції Сіваківським Б.Б. винесено постанову № 139738 від 13.09.2021, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, 13.09.2021 року о 09 год. 45 хв. в м. Фастів (в постанові не вказано назви вулиці) водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, обладнаним пасивними засобами безпеки, не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 в ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Надана позивачем копія оскаржуваної постанови не містить відомостей про долучення до неї додатків (доказів).

Згідно вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 5 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність особи за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до п. 2.3в Правил Дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування.

Як зазначав у позові ОСОБА_1 , відомості щодо суті адміністративного правопорушення, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають дійсності, в його діях відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Разом з цим, відповідачами вказані твердження позивача не спростовані, зокрема не надано доказів, що дійсно у час, день та місці, які вказані в оскаржуваній постанові, позивач під час керування автомобілем не був пристебнутий ременем безпеки.

Крім цього, отримавши копію позовної заяви з викладеними в ній доводами, відповідачі не скористались правом подати відзив на позовну заяву, а також не повідомили будь-яких поважних причин неможливості його подання.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачами як суб`єктами владних повноважень не було надано належних доказів та не виконано свого процесуального обов`язку з доказування правомірності прийнятого рішення.

Таким чином, враховуючи доводи заперечень та незгоду позивача з постановою інспектора поліції, внаслідок чого він звернувся до суду з адміністративним позовом, зважаючи на відсутність будь-яких пояснень позивача в оскаржуваній постанові про визнання адміністративного правопорушення, а також невиконання відповідачами встановленого обов`язку довести правомірність свого рішення, як такого, що відповідає вимогам ст. 2 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 77, 242-246, 250, 255, 262, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Скасувати постанову інспектора Фастівського районного управління поліції в Київській області сержанта поліції Сіваківського Богдана Броніславовича серії БАВ № 139738 від 13.09.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково протягом десяти днів з дня його складення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

СуддяА. Ю. Цуранов