Справа № 160/8305/20
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2021 року справа № 160/8305/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року у справі №160/8305/20 (суддя Бондар М.В., справа розглянута в письмовому провадженні) за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області () (правонаступником є Головне управління ДПС у Дніпропетровській області код ЄДРПОУ ВП 44118658) (далі позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення податкового боргу у розмірі 303 267,81 грн..

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року було задоволено позовні вимоги, суд стягнув з відповідача на користь бюджету податковий борг в сумі 303 267,81 грн..

З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу. В скарзі відповідач стверджує, що висновки суду про наявність підстав для стягнення з нього вказаної суми боргу є помилковими, рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач наполягає, що зазначена позивачем сума боргу не є узгодженою, податкові повідомлення-рішення та вимога направлялися контролюючим органом на іншу адресу, і до цього часу ним не отримані. Крім того, стверджує про безпідставність нарахування йому податкових зобов`язань податковими повідомленнями рішеннями, оскільки договір оренди земельної ділянки за законом є припиненим ще з 2014року.

Позивачем подано письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві позивач вказує, що висновки суду ґрунтуються на доказах, що є в матеріалах справи. Вважає відсутніми підстави для скасування законного рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, наполягав на задоволенні скарги, скасуванні рішення суду першої інстанції з прийняттям нового відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник позивача прохав суд апеляційної інстанції залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку платників податків в ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

Станом на час звернення позивача до суду за відповідачем рахувався податковий борг у загальному розмірі 303 267,81 грн..

Податковий борг виник в результаті несплати відповідачем грошових зобов`язань за платежем орендна плата з фізичних осіб, нарахованих контролюючим органом на підставі:

- податкового повідомлення-рішення №3839-1303 від 13.06.2017 року у сумі 147654,21 грн. (а.с. 8);

- податкового повідомлення-рішення №3840-13-03 від 13.06.2017 року у сумі 7959,39 грн. (а.с. 8);

- податкового повідомлення-рішення №-0462 від 05.06.2018 року у сумі 147654,21 грн. (а.с. 9).

На момент вирішення спору в суді доказів сплати суми податкового боргу та доказів оскарження податкових повідомлень-рішень надано не було.

Податкові повідомлення-рішення направлялися засобами поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_1 , проте відповідачем не отримані.

Контролюючим органом вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме згідно з положеннями статті 59 ПК України 12 червня 2017 року була сформована податкова вимога №1431-17/62 на суму 129 315,11 грн., яка направлялась засобами поштового зв`язку на адресу боржника: АДРЕСА_1 , та була вручена платнику 05.07.2017 (а.с. 7).

Доказів оскарження відповідачем податкової вимоги матеріали справи не містять.

Позивач, вважаючи суму боргу узгодженою, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача податкового боргу в загальній сумі 303 267,81грн..

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, вказав, що визначена сума податкових зобов`язань є узгодженою, та набула статусу податкового боргу. Будь-які відомості щодо оскарження податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги в адміністративному або судовому порядку, до матеріалів справи не надано, а отже наявні підстави для стягнення такого боргу з відповідача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявних підстав для задоволення позовних вимог про стягнення податкового боргу.

Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані сплачувати належні суми податків у встановлені законом терміни.

Згідно із п.36.1, п.36.2 ст.36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Відповідно до пункту 58.2 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктом 42.1, 42.2 статті 42 Податкового кодексу України визначено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Положеннями пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, пункт 59.5 цієї статті передбачає, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Порядок надсилання (вручення) контролюючими органами податкових вимог платникам податків регулюється Порядком направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 червня 2017 року №610 ( в редакції, що була чинна на час виникнення спірних відносин).

Пунктом 7 розділу IV зазначеного Порядку встановлено, що податкова вимога вважається належним чином врученою платнику податків (крім фізичних осіб), якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному абзацом третім пункту 6 цього розділу.

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 вказаної статті).

За правилами пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Аналіз зазначених вище положень зумовив висновок про те, що несплата платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки є підставою для формування податковим органом та надіслання податкової вимоги. Податковий борг може бути стягнутий у судовому порядку за зверненням податкового органу. Стягнення податкового боргу у судовому порядку передбачає, що податковим органом виконано законодавчі приписи щодо порядку формування та направлення вимоги про існування податкового боргу.

Як встановлено судом, суми зобов`язань, зазначені у податкових повідомленнях-рішеннях: №3839-1303 від 13.06.2017 року на суму 147654,21 грн.; №3840-13-03 від 13.06.2017 року на суму 7959,39 грн. та № -0462 від 05.06.2018 року на суму 147654,21 грн., за платежем орендна плата з фізичних осіб, є узгодженими. Контролюючим органом виконані приписи чинного законодавства щодо порядку надіслання податкового повідомлення-рішення, а відповідачем доказів оскарження таких рішень в адміністративному чи в судовому порядку суду надано не було.

Матеріали справи містять докази направлення та вручення відповідачу вимоги №1431-17/62 від 12.06.2017р. у порядку, визначеному законом, а саме рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Оскільки суми податкових зобов`язань за податковими повідомленнями-рішеннями у встановлені законом строки не були сплачені відповідачем, вони набули статусу податкового боргу.

Враховуючи викладене, є вірними висновки суду про наявність підстав для задоволення позову та стягнення податкового боргу з відповідача.

Доводи представника відповідача стосовно того, що в даному випадку контролюючим органом безпідставно нараховано зобов`язання з орендної плати, про що свідчить в тому числі і рішення суду у цивільній справі №200/5585/18, яким визнано припиненим договір оренди земельної ділянки з 02.12.2014 року, колегія суддів відхиляє, оскільки предметом спору у даній справі є стягнення податкового боргу, а не правомірність нарахування контролюючим органом податкових зобов`язань. Судом же встановлено, що відповідач не оскаржив рішення позивача ні в адміністративному, ні в судовому порядку, доказів на спростування цього суду апеляційної інстанції надано не було.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави як для задоволення скарги, так і для скасування рішення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року у справі № 1600/8305/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак