Справа № 140/4596/21
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/4596/21 пров. № А/857/16430/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Сеника Р.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року, ухвалене суддею Сорокою Ю.Ю. у м. Луцьку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі № 140/4596/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про виплату одноразової грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення повного розрахунку при звільненні з військової служби в частині невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні, передбачену ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення, за кожний повний календарний рік служби.

У обґрунтування позовних вимог позивач зазначає те, що проходив військову службу в Збройних Силах України. Наказом начальника Шостого прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 73-ОС від 08.02.2021 року звільнений з військової служби за закінченням строку контракту, а з 01.03.2021 року виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. При звільненні відповідач не виплатив позивачу одноразову грошову допомогу посилаючись на те, що позивач має календарну вислугу років менше 10 років.

Таку поведінку відповідача, позивач вважає протиправною, з огляду на те, що стаття 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» при звільненні військовослужбовця, не визначає, яку вислугу років (календарну чи пільгову) має мати військовослужбовець, для того щоб отримати вказану допомогу.

Водночас, позивач вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, оскільки в сумі календарної і пільгової вислуги має більше 10 років, які необхідні для отримання допомоги.

На думку позивача, захист порушеного права можливий шляхом визнання бездіяльності відповідача щодо нездійснення повного розрахунку при звільненні з військової служби, в частині невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні, протиправною та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина № НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановленої частиною 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановленої частиною 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що частиною 2 статті 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не передбачено будь-яких обмежень щодо обчислення вислуги років лише в календарних роках, а передбачено виплату одноразової грошової допомоги у разі звільнення за наявності вислуги 10 років і більше. Суд дійшов висновку про те, що вислуга років може включати різні періоди, в тому числі, і пільгове обчислення строку вислуги, а тому позивач, маючи 12 років загальної вислуги років, має право на виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої вказаною правовою нормою.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, неповно з`ясував обставини справи та зробив помилковий висновок про задоволення позову.

Таку позицію відповідач пояснює тим, що позивач не має права на одноразову грошову допомогу при звільненні, у зв`язку з відсутністю 10 років стажу військової служби. При цьому, для обрахунку цього стажу, на думку відповідача, враховується лише календарна вислуга років, чого не врахував суд першої інстанції.

Тому відповідач вважає, що діяв у порядку, з підстав, у спосіб та в межах повноважень, які визначені чинним законодавством України.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що позивач проходив військову службу за контрактом в Державній прикордонній службі України.

Відповідно до наказу начальника Луцького прикордонного загону від 08.02.2021 року № 73-ОС позивач виключений зі списків особового складу, у зв`язку із закінченням строку контракту.

26.03.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, передбаченої ст.15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Вислуга років станом на 01.01.2020 року становить:

- календарна: 09 років 06 місяців 26 днів;

- пільгова: 02 роки 11 місяців 28 дні;

- загальна: 12 років 06 місяців 24 дні.

09.04.2021 року відповідач відмовив позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, оскільки військовослужбовцям, які звільняються зі служби за закінчення строку контракту, одноразова грошова допомога в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується при умові наявності вислуги 10 років і більше. Проте, ОСОБА_1 не має 10 років вислуги років на військовій службі.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, апеляційний суд виходить із такого.

Відповідно частини 1 та 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

У пункті 4 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» визначено, що строкова військова служба зараховується до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, у календарному обчисленні, а в разі її проходження в умовах, визначених у пункті 3 цієї постанови, у віддалених і високогірних місцевостях або в інших умовах, які згідно із законодавством колишнього СРСР були підставою для зарахування до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, - у відповідному пільговому обчисленні.

Згідно з положеннями пункту 4.10.1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 425 від 20.05.2008 року, військовослужбовцям, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Із системного аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що поняття «календарна вислуга років» застосовується не при визначенні необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги: «в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби». При цьому, умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, відповідно до частини другої статті 15 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є наявність «вислуги 10 років і більше».

Таким чином, в частині другій статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відсутня пряма вказівка на те, що право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги виникає за наявності 10 і більше календарних років вислуги.

Наведена правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 24.11.2020 року у справі № 822/3008/17, і колегія суддів апеляційного суду не знаходить підстав для відступлення від такої позиції.

Враховуючи те, що загальна вислуга років, на час звільнення позивача, становила 12 років 06 місяців 24 дні, то умова про наявність 10 і більше років вислуги у цьому випадку дотримана. Оскільки інші підстави відмови, крім недостатності років вислуги, у призначенні грошової допомоги відсутні, апеляційний суд дійшов висновку, що позивач має право на таку виплату.

Тому адміністративний позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року в справі № 140/4596/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. П. Сеник
Постанова складена 28.12.2021 року