Справа № 208/6577/20
Суддя: Похваліта С. М.
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 208/6577/20
№ провадження 2-а/208/25/21
РІШЕННЯ

Іменем України

01 лютого 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі: Головуючого, судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Грищенко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора відділу патрульної поліції Управління патрульної поліції в Донецької області Департаменту патрульної поліції Марухненко Д.Л. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся в Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 19.09.2020 р. він керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGX 18.440 державний номер НОМЕР_1 з причепом марки ВЕСТТ 975310 державний номер НОМЕР_2 у Донецькій області в м. Маріуполі, блокпост ЗС008 ТЗ був зупинений Інспектором відділу патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Марухненко Д.Л. та винесено та винесено відносно нього постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 507652, за ч.1 ст. 132-1 КУпАП. Вважає постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази дотримання процедури здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі певному пересувному пункті, проведення перевірки, відповідності габаритів вантажу певним нормам із складанням відповідного документу, крім того в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які могли вказувати та підтверджувати факт вчинення правопорушення.

На підставі наведеного, просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 507652 від 19.09.2020 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач подав до суду відзив, у якому проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність позову, зазначив про законність дій працівників поліції та правомочність розгляду ними справ про адміністративні правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП, та зазначив, що позивач не надав відповідного дозволу на перевезення великогабаритного вантажу від уповноваженого органу поліції. Перевезення позивачем вантажу з фактичною шириною 3 м є величиною більшою на 0,4 м дозволеної ПДР 2,6 м, тому водій мав мати при собі дозвіл на перевезення вантажу виданий відповідними органами, але таких документів позивач поліцейським не пред`явив, що є порушенням п.22.5 ПДР за, що передбачена відповідальність ч.1 ст.132-1 КУпАП. Оскаржуване правопорушення зафіксоване в порядку встановленого законом та підтверджується фото відео фіксацією.

Ухвалою суду від 09.10.2020 р. суддею прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши усі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 19.09.2020 р. позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGX 18.440 державний номер НОМЕР_1 з причепом марки ВЕСТТ 975310 державний номер НОМЕР_2 у Донецькій області в м. Маріуполі, блокпост ЗС008 транспортний засіб був зупиненийІнспектором відділу патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Марухненко Д.Л. та винесено відносно ОСОБА_1 постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 507652, за ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з позовом до інспектора відділу патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Марухненко Д.Л. про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.

У свою чергу, згідно ч.2 ст.77КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У свою чергу, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності складу та події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктом 22.5 ПДР України передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів уразі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6м, за висотою від поверхні дороги 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35м), за довжиною 22м (для маршрутних транспортних засобів 25м), фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів понад 44т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до46т), навантаження на одиночну вісь 11т (для автобусів, тролейбусів 11,5т), здвоєні осі 16т, строєні 22т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11т, здвоєні осі 18т, строєні 24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11т, здвоєні осі понад 16т, строєні осі понад 22т або фактичною масою понад 40т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11т, здвоєні осі понад 18т, строєні осі понад 24т або фактичною масою понад 44т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46т) уразі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7т або фактичною масою понад 24т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до ч.1 ст.132-1КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абзацу 17 п. 1.10 ПДР «габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю».

Згідно п.3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджений наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 № 1007/1207 (далі - Порядок № 1007/1207) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансбезпеки та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Як вбачається із п.2 ч.2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879, великовагові та великогабаритні транспортні засоби транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Даний порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (п.1 Порядку №879).

Підп.2 п.2 Порядку №879 встановлено, що вимірювання (зважування) процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (вісі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Вимірювальним і зважувальним обладнанням вважаються технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики (підп.6 п.2 Порядку №879).

В п. 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Крім цього, відповідно до п.п. 16, 18, 19 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль. За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Згідно п.20 Порядку №879, за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Відповідно до пп. 4-8 п. 4 Порядку № 1007/1207, посадові особи Укртрансбезпеки під час здійснення габаритно-вагового контролю: видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю; складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансбезпеки щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю; реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Пунктом 25 Порядку №879 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів складають акт за формою, встановленою Мінінфраструктури, з оперативним повідомленням відповідного підрозділу МВС, що забезпечує безпеку дорожнього руху.

Таким чином, доказом належності транспортних засобів до категорії великогабаритних є відповідний документ, який видають посадові особи Укртрансбезпеки: акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів, акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, журнал обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 2ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні в нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у суді.

На підтвердження факту порушення позивачем п.22.5 ПДР України та перевезення великогабаритного вантажу, відповідачем надані до суду разом з відзивом відеозаписи та фотокартки порушення з нагрудних камер, на яких відображено факт замірів ширини великогабаритного вантажу, що перевозився, за допомогою рулетки, та ширина вантажу склала 3 м.

Тобто, перевірка габаритного контролю здійснювалася працівниками національної поліції за наявними документами щодо перевезення вантажу, інспектор, з використанням рулетки, здійснив заміри вантажу, який перевозив позивач і тим самим виявив порушення.

Відповідно до «Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 №374, рулетки та лінійки вимірювальні, які використовують у своїй діяльності працівники поліції, відносяться до 44 та 54 категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки та підлягають повірці лише у разі застосування рулеток у 7-му виді діяльності відповідно до ст.3 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 №1314-VII.

Водночас, як встановлено у судовому засіданні, жодних доказів, які б підтверджували, що позивач порушив п.22.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.132-1 КУпАП України, відповідачем суду не надано.

Разом з тим, у процесі розгляду справи відповідачем не надано, а судом не здобуто жодних доказів, які б підтверджували порушення позивачем вимог п.22.5 ПДР.

Відповідно до ч.1 ст. 290 КАСУ суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин постанову не можна визнати законною, так як у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.132-1 КУПАП.

Крім того, відповідно до ч.1 п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд встановив відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП, тому відповідно до ч.1 п.1 ст.247КУпАП суд закриває провадження у справі.

Керуючись ст.ст.5,6-8,10,19,20,25,79,242-244,246,251,286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора відділу патрульної поліції Управління патрульної поліції в Донецької області Департаменту патрульної поліції Марухненко Д.Л. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, , серія НК № 507652, винесену інспектором відділу патрульної поліції Управління патрульної поліції в Донецької області Департаменту патрульної поліції Марухненко Д.Л., про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.132-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на судове рішення у справах щодо притягнення до адміністративної відповідальності може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Похваліта С. М.