Справа № 264/6493/21
Суддя: Матвєєва Ю. О.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/6493/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2021 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в особі судді Матвєєвої Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови від 25 серпня 2021 року серії ЕАО № 4683036, винесеної поліцейським 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області, сержантом поліції Яковлевим Романом Володимировичем про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,0 грн. Вказану постанову по справі про адміністративне правопорушення винесено за те, що 21 серпня 2021 року приблизно о 15 годині 06 хвилин ОСОБА_1 , керуючи своїм автомобілем рухався по пр. Миру у Центральному районі м. Маріуполя. В районі будівлі за адресою: м. Маріуполь, пр. Миру, 110А він був зупинений співробітниками патрульної поліції. Підставою зупинки ОСОБА_1 , на думку поліцейських, було перевищення останнім встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, а саме: на 50 км/год. чим він порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України. Із постановою позивач не згоден і просить її скасувати, оскільки вважає її безпідставною і незаконною. В обґрунтування своїх вимог, позивач вказав, що постанова винесена з процесуальними порушеннями, а саме не дотримано вимог ст.268 КУпАП, оскільки не надано на ознайомлення матеріалів справи, не дотримано права на отримання правової допомоги, а також не надано можливості надавати пояснення, пред`являти докази та заявляти клопотання. Тому, на його думку, поліцейський упереджено та необ`єктивно поставився до з`ясування обставин справи, незаконно визнав його винним у вчиненні адмінправопорушення та піддав адмінстягненню. Позивач звернув увагу на те, що фіксація швидкості здійснювалася приладом «TruCAM» LТі20/20 ТС008458 та при цьому вона утримувалася в руках поліцейського, хоча вона повинна бути стаціонарно вмонтована. Утримання вказаного приладу в руці, з урахуванням вірогідної похибки, ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля в 100 км/год. Просив постанову посадової особи про притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу.

Позивач в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги викладені у адміністративному позові просив задовольнити за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав відеозапис правопорушення та відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнав, зазначив про законність дій співробітників поліції, оскільки позивачем було допущено порушення правил дорожнього руху. Так, зазначено, що в зазначений час інспектором було дотримано вимоги ст.268 КУпАП. Крім того, зазначив, що вимірювач «TruCAM» може використовуватися як в мобільному так і в статичному положенні. Поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Лазерний вимірювач «TruCAM» відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засіб, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного ручного режиму роботи, вимірювач «TruCAM» може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі. За таких обставин використання приладу «TruCAM» в ручному режимі є законним. При цьому враховується похибка приладу ±2% та допустима дистанції вимірювання від 15 м. до 1200м. У зв`язку з наведеним наполягає на законності користування приладом та необґрунтованості заявлених вимог.

Оскільки обидві сторони у справі в судове засідання не з`явилися, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 КАС України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 25 серпня 2021 року Постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4683036 поліцейського Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Яковлева Р.В. притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, зокрема за те, що 21 серпня 2021 року о 15-06 годин, керуючи автомобілем INFINITІ, номерний знак НОМЕР_1 , по пр.Миру,110А в м.Маріуполі, з порушенням обмеження швидкості в населеному пункті на 50 км/год, а саме рухався зі швидкістю 100 км/год. при дозволеній не більш 50 км/год., чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України. Вказане порушення тягне за собою відповідальність, передбачену ч.1 ст.122 КУпАП, за скоєння якого накладено штраф в сумі 340,0 грн. Фіксація правопорушення була здійснена технічним приладом TruCAM LTі 20/20 серії №ТС 008458. ОСОБА_1 21.08.2021 року після зупинки його транспортного засобу безпосередньо на ім`я поліцейського взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Донецькій області сержанта поліції Федальченко А.А., який здійснив зупинку автівки, було спрямовано клопотання про перенесення розгляду справи на 25.08.2021 року. Зазначене клопотання було задоволене і саме тому оскаржувана Постанова була складена лише 25.08.2021 року.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Згідно постанови серії ЕАО № 4683036 ОСОБА_1 порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України.

Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху України, передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

З наданих відповідачем матеріалів та відзиву вбачається, що фіксування порушення швидкісного режиму проводилось працівниками поліції за допомогою технічного засобу TruCAM LTі 20/20 серії № ТС008458. Разом з тим, в обґрунтування свого відзиву відповідачем додано копію сертифіката відповідності про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № UA.TR.001 22 054-20 від 23 грудня 2020 року на лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTі 20/20 серії № ТС008458.

Відповідно до наданого відеозапису, на рухомий автомобіль INFINITІ, номерний знак НОМЕР_1 , було наведено ціль та приблизно протягом двох секунд здійснювався замір швидкості. В цей момент вбачається значне дрибіжання приладу, що свідчить про проведення моменту фіксації швидкості автомобіля TruCAM LTі 20/20 з руки (рук). Така вібрація приладу може дати більшу похибку, аніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.

До того ж відповідачем не заперечується використання в ручному режимі приладу TruCam, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача.

Враховуючи положення ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII, при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону.

Водночас, суд зазначає, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

В оскаржуваній Постанові відповідач покладається лише на єдиний доказ, який нібито підтверджує обставини щодо перевищення швидкості руху транспортним засобом під керуванням позивача в зоні дії дорожнього знаку "населений пункт" це здійснення вимірювання швидкості руху приладом TruCam LTI 20/20 № ТС 008458. В той же час, в оскаржуваній Постанові відсутні докази на підтвердження тієї обставини, що працівник поліції здійснював контроль швидкості руху саме в межах дії дорожнього знаку 5.70 Правил дорожнього руху.

Також судом враховано, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відео фіксації (дорожній знак « 5.70»), позаяк вказане обумовлено ч.2 ст. 40 Закону № 580-VIII, згідно якої інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніка повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Пунктом 8.4 ПДР визначені групи, на які поділяються дорожні знаки, зокрема підпункт «ґ» вказує на інформаційно-вказівні знаки, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила. Згідно розділу 33 ПДР, знак «5.70» відноситься до категорії інформаційно-вказівних знаків.

Згідно Національного стандарту України «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» ДСТУ 4100-2014 (далі - ДСТУ) (п.10.1.1.), дорожні знаки потрібно розташовувати так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і темний час доби, була забезпечена зручність експлуатування і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо).

Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечення спрямованість інформації, яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено. Дорожні знаки повинні бути видимі на відстані не менше ніж 100 м за напрямком руху.

П.10.2.4. ДСТУ, вказує на те, що дорожні знаки потрібно встановлювати з правого боку дороги поза проїзною частиною та узбіччям (допускають установленні на присипній бермі), на тротуарі, розділювальній смузі, газоні тощо та над дорогою, крім випадків, що спеціально обумовлені цим стандартом.

На дорогах із двома і більше смугами для руху в одному напрямку знаки, що встановлені з правого боку дороги, потрібно дублювати. Дублюючі знаки потрібно установлювати на розділювальній смузі, а у разі її відсутності - над дорогою або по лівому боці дороги, якщо для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги.

Таким чином, встановлення знаку «5.70» та здійснення фото- відео фіксації в межах дії такого знаку є обов`язковою умовою для притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 14.08.2019 року по справі № 199/703/20.

Натомість оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.70» лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму.

Відповідно до приписів ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, зокрема, знайомитися з матеріалами справи. Наголошую, що 21.08.2021 року після зупинки свого транспортного засобу ОСОБА_1 неодноразово намагався з`ясувати у поліцейського Федальченко А.А., яка саме причина зупинки та надати докази порушення ним Правил дорожнього руху. Але відеозапис з приладу TruCam LTI 20/20 № ТС008458, яким працівники патрульної поліції нібито обґрунтовували зазначене порушення, йому для ознайомлення пред`явлений не був, що підтверджується записами з нагрудних камер поліцейських. Більш того, 25.08.2021 року під час розгляду справи в приміщенні Управління патрульної поліції за адресою: м. Маріуполь, вул. М.Мазая, 16, ОСОБА_1 повторно заявив клопотання про надання йому можливості ознайомитися з долученими до провадження матеріалами, в т.ч. записами з лазерного вимірювача швидкості TruCam та нагрудних камер поліцейських під час зупинки його автівки, але йому було відмовлено з підстав того, що такі записи за переконанням поліцейського надаються тільки на підставі адвокатського запиту. Зазначене також підтверджується фіксацією розгляду справи, який відбувся 25.08.2021 року. Таким чином, працівниками поліції було грубо порушено та обмежено права ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки, не маючи змоги ознайомитись із доказами правопорушення, яке йому інкримінується, позивач був позбавлений права надати свої пояснення чи міркування тощо.

Крім того, згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» полiцiя може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Як свідчать матеріали справи, у постанові серії ЕАО № 4683036 від 25.08.2021 року зазначено, що швидкість вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 ТС 008458.

На підтвердження обставин справи, відповідачем додано до справи оптичний диск з місця події, на якому містяться, зокрема, відеофайли та фотознімок з приладу TruCam LTI 20/20 ТС 008458.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Таким чином надані відповідачем матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст. 99 КАС України, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого ознак цифрового підпису автора.

В той же час, шляхом огляду змісту оптичного диску судом встановлено, що на відеозаписах та фотознімку з приладу TruCam LTI 20/20 ТС 008458 відсутній цифровий підпис як їх автора, так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій.

Крім того, відповідачем до матеріалів справи не надано носій, на який безпосередньо здійснений запис правопорушення (в даному випадку - прилад ТruCAM чи його носій даних), який відповідно до вимог вищенаведених норм Закону є оригіналом такого електронного доказу.

Таким чином, надані відповідачем до суду відеозаписи та фотознімок з приладу ТruCAM не є допустимими доказами в розумінні ст. 74 КАС України.

При цьому, інших належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

Такі обставини, на думку суду, свідчать про грубе порушення прав позивача, у тому числі і права на захист, оскільки останній про таке право не був поінформований, і відповідно про порушення процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, що в свою чергу стало підставою для винесення оскаржуваної постанови за неповним з`ясуванням всіх обставин справи та перевірки їх належними і допустимими доказами.

Відтак, оскільки відповідач належними та допустимими доказами факту правомірності своєї постанови через доведеність вини позивача у цьому адміністративному правопорушенні не довів, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Позивач просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн., проти чого заперечував представник відповідача у своєму відзиві та заяві. Дослідивши матеріали, додані на підтвердження понесених витрат, суд вважає, що в задоволенні цих вимог слід відмовити, оскільки договір про надання правничої допомоги укладено позивачем із адвокатом 19 серпня 2021 року, в той час, як правопорушення було скоєне ОСОБА_1 21 серпня 2021 року, а оскаржувана постанова винесена 25 серпня 2021 року.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань.

Виходячи з вищезазначеного, керуючись ст.ст. 2, 243-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 25 серпня 2021 року серії ЕАО № 4683036 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Макара Мазая, 16, місто Маріуполь, Донецька область, 87535) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) понесені судові витрати з судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Ю. О. Матвєєва