Справа № 160/18503/21
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 160/18503/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в. Дніпро апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 року (суддя Голобутовський Р.З., м. Дніпро, повний текст ухвали складено 11.10.2021 року) в справі №160/18503/21 за позовом Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа: Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про визнання протиправним та скасування пункту наказу,-

ВСТАНОВИВ:

08.10.2021 року Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач), третя особа: ДП «Національні інформаційні системи», в якому просив суд визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу Міністерства юстиції України від 30.09.2021 року № 3460/5 «Про задоволення скарги» щодо тимчасового блокування доступу Приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.

08.10.2020 року Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив суд забезпечити позовні вимоги шляхом зупинення дії пункту 3 наказу Міністерства юстиції України від 30.09.2021 року № 3460/5 «Про задоволення скарги» щодо тимчасового блокування доступу Приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці до набрання законної сили судового рішення по даній справі; просив визначити спосіб і порядок виконання ухвали про забезпечення позову шляхом зобов`язання ДП «Національні інформаційні системи» відновити приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 року заяву про забезпечення позову задоволено, зупинено дію пункту 3 наказу Міністерства юстиції України від 30.09.2021 року № 3460/5 «Про задоволення скарги» щодо тимчасового блокування доступу приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці до набрання законної сили судового рішення по даній справі; визначено спосіб і порядок виконання ухвали про забезпечення позову шляхом зобов`язання Державного підприємства «Національні інформаційні системи» відновити Приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції про забезпечення позову, Міністерство юстиції України подало апеляційному скаргу, в якій просило скасувати ухвалу та скасувати заходи забезпечення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, забезпечуючи позов, фактично вирішив позовні вимоги. Апелянт вказував, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову. Суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача, на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову. Апелянт вказував, що Відповідно до статті 46-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов`язково використовує відомості єдиних та державних реєстрів шляхом безпосереднього доступу до них. Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов`язково використовує відомості Єдиного державного демографічного реєстру, а також Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших єдиних та державних реєстрів, що функціонують у системі Міністерства юстиції України. Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва обов`язково використовує також відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру, Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Апелянт вказував, що у випадках застосування тимчасового блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державні реєстратори не позбавлені права на працю і вони вправі здійснювати діяльність, яка не стосується дій щодо вчинення державної реєстрації прав на нерухоме майно і державної реєстрації юридичних, фізичних осіб-підприємців, що спростовує доводи стосовно позбавлення відповідачем можливості отримувати позивачем дохід від своєї професійної діяльності. Блокування доступу приватного нотаріуса до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не позбавляє права на працю і нотаріус вправі здійснювати діяльність, яка не стосується дій щодо вчинення державної реєстрації прав на нерухоме майно і державної реєстрації юридичних, фізичних осіб-підприємців, існує можливість отримувати дохід від своєї професійної діяльності без використання Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу в частині тимчасового блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно може вважатися вирішенням спору, оскільки приватний нотаріус і в подальшому здійснює діяльність у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно, незважаючи на те, що оскаржений наказ, дія якого зупинна, був винесений з підстави наявності порушень у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Суд першої інстанції, забезпечуючи позов приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_1, виходив з того, що статтею 32 Закону України «Про нотаріат» визначено, що приватний нотаріус сплачує податки, встановлені Податковим кодексом України. Тобто, заявника фактично позбавлено можливості отримувати дохід від своєї професійної діяльності. У заявника офіційно працевлаштовані дві особи, яким він зобов`язаний щомісяця сплачувати заробітну плату. Більшість нотаріальних дій, визначених у ст. 34 Закону України «Про нотаріат», так чи інакше стосуються доступу нотаріуса до Державного реєстру речових прав, а за вчиненням тих нотаріальних дій, які нотаріус може вчинити без доступу до реєстру (наприклад, посвідчення факту, що особа є живою чи посвідчення факту, що особа перебуває в певному місці) звертається не часто, а вартість вказаних послуг недостатня для покриття обов`язкових витрат позивача. Судом встановлено, що єдиним джерелом доходу заявника є здійснення ним нотаріальної діяльності. Суд першої інстанції вказував, що у справі №160/18503/21 заявником оскаржується рішення суб`єкта владних повноважень, якими заявнику заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного пункту неможливо буде виконання рішення суду у справі (у разі задоволення позову), оскільки пункт 3 наказу щодо тимчасового блокування доступу позивачу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно завершить свою дію його виконанням (втратить чинність). Неможливо буде виконати рішення суду про скасування пункту 3 наказу, без вжиття заходів забезпечення позову, оскільки неможливо скасувати положення (пункт), який вже не існує (є виконаним та завершив свою дію). Зупиняючи дію пункту 3 Наказу, суд надасть позивачу доступ до правосуддя шляхом можливості встановити правомірність застосування до нього обмеження у вигляді тимчасового блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з огляду на строковість (тимчасовість) цих заходів. Суд першої інстанції вказував, що відповідач матиме можливість застосувати до заявника обмеження у вигляді тимчасового блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з огляду на те, що ані сам наказ Міністерства юстиції України від 30.09.2021 року № 3460/5, ані пункт 3 вказаного наказу, не містить визначення з якої саме дати може розпочатися дія обмеження, або в яку дату спливає трьох місячний строк такого обмеження, що надасть можливість відповідачу реалізувати передбачене пунктом 3 наказу обмеження після вирішення справи по суті, або припинення дії заходів забезпечення позову. Правомірність оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України підлягає дослідженню лише під час судового розгляду адміністративної справи, а оскаржуваний наказ має правовим наслідком позбавлення позивача можливості та права здійснювати повноваження визначені законодавством, за наявності чинного відповідного свідоцтва, суд вважає, що заходи забезпечення адміністративного позову, про які у своїй заяві просить заявник, відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі. Суд першої інстанції вказував, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснив оцінку необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.08.2021 року висновком Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг та рішень, дій або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції розглянуто скаргу від 30.07.2020 року, зареєстровану у Міністерстві юстиції 05.08.2020 року за № Г-21914, відповідно до п. 1 розділу ІІІ Положення про колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг та рішень, дій або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін?юсту, на рішення, прийняті приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_1, рекомендовано міністру юстиції скаргу від 30.07.2020 року задовольнити у повному обсязі, скасувати рішення, прийняті приватним нотаріусом ОСОБА_1, тимчасово блокувати приватному нотаріусу ОСОБА_1 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.

На підставі висновку Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг та рішень, дій або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 20.08.2021 року, наказом міністра від 30.09.2021 року № 3460/5 «Про задоволення скарги» вирішено тимчасово блокувати приватному нотаріусу ОСОБА_1 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці (п.3), виконання пункту 3 наказу покласти на ДП «Національні інформаційні системи» (п.5).

Не погодившись з пунктом 3 вищевказаного наказу, приватний нотаріус ОСОБА_1 оскаржив його у судовому порядку.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно частин 1 та 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим забезпечення позову шляхом зупинення дії пункту 3 наказу від 30.09.2021 року № 3460/5 до набрання рішенням у справі №160/18503/21 законної сили. Суд першої інстанції забезпечуючи позов, фактично вирішив по суті позовні вимоги, надав можливість приватному нотаріусу ОСОБА_1 проводити діяльність, яку Міністерство юстиції України вважає такою, що тимчасово неможлива, спричиняє шкоду у сфері реєстрації прав на нерухоме майно.

Заява про забезпечення позову не має доказів очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам, як і того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, не доведено, що існує небезпека з боку чинності п. 3 наказу, у заяві про забезпечення не конкретизовано яка саме небезпека існує від чинності п. 3 наказу, тим більше тимчасово на три місяці.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: 1) посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); 2) вживають заходів щодо охорони спадкового майна; 3) видають свідоцтва про право на спадщину; 4) видають свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (колишнього подружжя) на підставі спільної заяви або в разі смерті одного з подружжя; 5) видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів); 6) видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися; 7) провадять опис майна фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою або місце перебування якої невідоме; 8) видають дублікати нотаріальних документів, що зберігаються у справах нотаріуса; 9) накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації; 9-1) накладають заборону щодо відчуження грошових сум, що будуть зараховані заявником вимоги, визначеним відповідно до частини четвертої статті 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства», на рахунок умовного зберігання (ескроу), відкритий відповідно до зазначеного закону; 10) засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них; 11) засвідчують справжність підпису на документах; 12) засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу; 13) посвідчують факт, що фізична чи юридична особа є виконавцем заповіту; 14) посвідчують факт, що фізична особа є живою; 15) посвідчують факт перебування фізичної особи в певному місці; 16) посвідчують час пред`явлення документів; 17) передають заяви фізичних та юридичних осіб іншим фізичним та юридичним особам; 18) приймають у депозит грошові суми та цінні папери; 19) вчиняють виконавчі написи; 20) вчиняють протести векселів; 21) вчиняють морські протести; 22) приймають на зберігання документи. На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом.

Згідно ст. 46-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов`язково використовує відомості єдиних та державних реєстрів шляхом безпосереднього доступу до них. Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов`язково використовує відомості Єдиного державного демографічного реєстру, а також Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших єдиних та державних реєстрів, що функціонують у системі Міністерства юстиції України. Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва обов`язково використовує також відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру, Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Діяльність нотаріусу складається не тільки в діяльності реєстрації право на нерухоме майно чи їх обмежень. Дійсно, у роботі нотаріусу необхідно мати доступ до реєстрів різного роду, слід забезпечити себе необхідними умовами роботи, у тому числі доступом до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Проте, відсутність доступу до реєстру, не є безумовною підставою для зупинення роботи приватного нотаріуса.

Згідно п. 1 ч. 2, ч. 3 статті 37-1 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що за результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав. У разі прийняття рішення про тимчасове блокування або анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав Міністерство юстиції України вирішує питання про передачу на розгляд суб`єкту державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного державного реєстратора, акредитованого суб`єкта державної реєстрації прав.

Позивач заявив позовну вимогу про скасування пункт 3 наказу Міністерства юстиції України від 30.09.2021 року № 3460/5 «Про задоволення скарги», виданого Міністерством юстиції України в межах повноважень, дія якого обмежена в часі, а застосованими заходами забезпечення такого позову виступає зупинення дії спірного наказу про тимчасове блокування доступу приватного нотаріуса до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що вказує на вирішення позовних вимог в адміністративному спорі по суті з огляду на тимчасовий характер цього наказу відповідача (строк дії - 3 (три) місяці).

Спірним наказом не порушено права третіх осіб, з огляду на положення абзацу 3 частини третьої статті 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно якого у разі прийняття рішення про тимчасове блокування або анулювання доступу до Державного реєстру прав, скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації прав Міністерство юстиції України вирішує питання про передачу на розгляд суб`єкту державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного державного реєстратора, акредитованого суб`єкта державної реєстрації прав. Передбачено можливість звернення осіб до іншого приватного нотаріуса.

У випадку застосування тимчасового блокування доступу приватного нотаріуса до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нотаріус не позбавлений права на працю і може здійснювати діяльність, яка не стосується дій щодо вчинення державної реєстрації прав на нерухоме майно. Нормами Закону України «Про нотаріат» передбачено широкий перелік дій та послуг, які може вчиняти та надавати приватний нотаріус і без доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Суд наголошує, що інститут забезпечення адміністративного позову дійсно є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. Однак, застосовуючи такий інститут, необхідно перш за все враховувати його мету та запобігати вирішенню спору у справі шляхом задоволення заяви про забезпечення позову.

Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що необхідність забезпечення позову судом першої інстанції базується на припущеннях. Помилково суд першої інстанції прийшов до висновку, про те, що незабезпечення позову призведе до погіршення стану господарської діяльності позивача, суд першої інстанції ухилився від надання оцінки, які дії стали підставою для блокування заявнику доступу до реєстру. Не пересвідчився у тому чи існує реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, а також не обґрунтував, що спосіб забезпечення є співмірним обсягу позовних вимог та що позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій Міністерства юстиції України. Суд першої інстанції робить висновки щодо порушення прав позивача спірним пунктом наказу, на майбутнє.

При вирішенні питання щодо забезпечення позову, суд апеляційної інстанції керується правовими позиціями Верховного Суду, висловленими у постановах від 21.01.2021 року у справі №420/4262/19, від 30.03.2021 року у справі № 420/4037/20, від 30.09.2021 року у справі № 640/1344/21, від 02.11.2021 року у справі №640/217/21, від 02.11.2021 року у справі № 640/4096/21.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції не погоджується с висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити та скасувати ухвалу суду першої інстанції від 11.10.2021 року як таку, що прийнята без додержання норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 150, 154, 242, 315, 317, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 року в справі №160/18503/21 про забезпечення позову - скасувати.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у порядку ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова