Справа № 160/525/21
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 160/525/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Чабаненко С.В.,
суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,
за участю секретаря судового засідання Рубана А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року у справі №160/525/21 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

13.01.2021 Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій (в т.ч. з урахуванням уточнень від 16.03.2021 за вх. №20662/21) позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 10 153 695, 88 грн.

Позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 обґрунтовані тим, що в ході проведення службового розслідування за фактом нестачі пально-мастильних матеріалів у Військовій частині НОМЕР_1 встановлено, що причиною, яка призвела до нестачі, виявлено неналежне виконання ОСОБА_1 своїх обов`язків начальника складу щодо приймання та видачі, правильного зберігання, своєчасного обліку матеріальних засобів. З огляду на викладене, наказом командира Військової частини НОМЕР_1 Про результати службового розслідування за фактом розбіжності облікових даних, які рахуються за військовою частиною по службі ПММ фактичній наявності матеріальних засобів за №239 від 10.05.2017 за порушення вимог п. п. 3.2.40, 3.2.41 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 №300 щодо неналежного виконання обов`язків начальника складу по прийманню та видачі, правильному зберіганню, своєчасному обліку матеріальних засобів колишнього начальника сховища ПММ старшого прапорщика ОСОБА_1 притягнуто до підвищеної матеріальної відповідальності на суму 10002647,07 грн. Відповідно до п.п. 9 п. 1 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Про внесення змін в наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №239 від 10 травня 2017 року Про результати службового розслідування за фактом розбіжності облікових даних, які рахуються за військовою частиною по службі ПММ фактичній наявності матеріальних засобів за №256 від 15.05.2017, розмір завданих державі збитків було перераховано та змінено розмір грошової суми притягнення до підвищеної матеріальної відповідальності ОСОБА_1 на суму 10153695,88 грн. Вищезазначені накази позивача є чинними, а завдана відповідачем державі шкода у вигляді означених збитків у вказаному розмірі ОСОБА_1 не відшкодована, у зв`язку з чим Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з даним позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2021 адміністративний позов задоволений. З ОСОБА_1 стягнуто на користь Військової частини НОМЕР_1 завдані державі збитки у розмірі 10153695 (десять мільйонів сто п`ятдесят три тисячі шістсот дев`яносто п`ять) грн. 88 коп.

Відповідач на рішення суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, згідно якої зазначає, що позивач звернувся до суду з даним позовом з порушенням строку звернення до суду, проте суд першої інстанції безпідставно відхилив доводи відповідача стосовно даної обставини, які були обґрунтовані посиланням на положення матеріального і процесуального законодавства, а також на правові позиції Верховного Суду у справах, спір у яких виник з аналогічних підстав. Відповідач вважає, що строк звернення до суду з позовними вимогами щодо стягнення з нього збитків на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Про результати службового розслідування за фактом розбіжності облікових даних, які рахуються за військовою частиною по службі ПММ фактичній наявності матеріальних засобів за №239 від 10.05.2017, а також п.п. 9 п. 1 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Про внесення змін в наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №239 від 10 травня 2017 року Про результати службового розслідування за фактом розбіжності облікових даних, які рахуються за військовою частиною по службі ПММ фактичній наявності матеріальних засобів за №256 від 15.05.2017, пропущений з огляду на приписи ч.5 ст.122 КАС України, а також і з урахуванням вимог ст.4 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі». В апеляційній скарзі відповідач послався також на правові позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22.01.2020 по справі № 813/1045/18, Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постановах від 24.06.2021 по справі № 420/4099/20 та від 28.01.2021 по справі № 140/6315/20, які узгоджуються з обґрунтуванням доводів його апеляційної скарги.

Отже, згідно вимог апеляційної скарги, відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та залишити без розгляду адміністративний позов Військовій частині НОМЕР_1 . В судовому засіданні представник відповідача доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримав.

Представник позивача щодо доводів апелянта заперечила та пояснила, що питання дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом судом першої інстанції було вирішено та в ухвалі суду від 15.06.2021 суд застосував ч. 4 ст.122 КАС України зважаючи на те, що позивачем було вичерпано всі можливості досудового врегулювання спору, після чого позивач звернувся до суду з даним позовом. Досудовим врегулюванням спору в даному випадку було звернення позивачем до виконання виконавчого напису нотаріуса від 11.08.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Військовій частині НОМЕР_1 грошових коштів у розмірі 10153695 грн. У зв`язку з оскарженням ОСОБА_1 даного виконавчого напису в судовому порядку після набрання законної сили рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 31.01.2018 у справі № 200/1687/17 з урахуванням постанови Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року, позивач зміг реалізувати своє право на звернення до суду з вимогою щодо стягнення завданих державі збитків. Крім того, 22.12.2020 позивач отримав постанову Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві від 06.05.2020 про закриття кримінального провадження №0000126 від 11.05.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.425 КК України, тому до суду з цим позовом позивач звернувся 13.01.2021 та вважає, що строки пред`явлення адміністративного позову в даному випадку мають обчислюватися з дати отримання військовою частиною постанови Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві про закриття кримінального провадження №0000126 від 11.05.2017, оскільки поки тривало рослідування злочину щодо збитків, які завдані державі, заборгованість не вважалась безспірною. Таким чином, позивач вважає, що строк звернення до суду ним не пропущений.

Заслухавши доводи представників сторін та перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, з огляду на наступне.

Досліджуючи питання стосовно дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом колегією суддів враховується, що предметом публічно-правового спору у даній праві є правомірність стягнення з відповідача заподіяних ним державі збитків під час проходження військової службі на підставі наказів командира Військової частини НОМЕР_1 №239 від 10.05.2017 та №256 від 15.05.2017.

Положеннями статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

У контексті спірного питання дотримання позивачем строку звернення до суду з цим позовом, варто зазначити, що до спірних правовідносин належить застосовувати тримісячний строк звернення до суду з позовом, передбачений частиною другою статті 122 КАС України, оскільки у цьому спорі з позовом до суду звернувся саме суб`єкт владних повноважень, і обчислення такого строку слід здійснювати з дня виникнення підстав для звернення суб`єкта владних повноважень до суду з вимогою щодо відшкодування збітків/шкоди.

З урахуванням спірних правовідносин, підставою для звернення до суду з цим позовом у позивача виникло з часу прийняття наказів по Військовій частині НОМЕР_1 №239 від 10.05.2017 та №256 від 15.05.2017. Таким чином, на дату звернення позивача з цим позовом строк звернення до суду сплинув починаючи з 11.08.2017.

Доводи позивача з приводу того, що він намагався вирішити спір у інший спосіб, зокрема шляхом звернення до виконання виконавчого напису нотаріуса щодо стягнення з відповідача заподіяних збитків колегія суддів розцінює критично, оскільки обраний позивачем спосіб захисту не відповідав вимогам законодавства та відповідна оцінка зазначених дій позивача була надана Верховним Судом у справі № 200/1687/17. Подібні дії не свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду, не є такими, що можна віднести до процедури досудового врегулювання спору. Тото позивач, будучі обізнаним про порушення свого інтересу в травні 2017 року реалізував своє право на судовий захист більш як через три роки з дня виникнення підстави для звернення до суду.

Колегія суддів також вважає хибними і доводи позивача стосовно неможливості звернення з цим позовом до суду у зв`язку з проведенням розслідування у кримінальному провадженні №0000126 від 11.05.2017 до його завершення, оскільки збитки, які завдані державі, не вважались безспірною заборгованістю. Так, під час розгляду даної справи було встановлено, що за результатом розгляду скарги Військовій частині НОМЕР_1 на постанову слідчого Третього слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 06.05.2020 про закриття кримінального провадження №0000126 скаргу військової частини було задоволено та скасовано зазначену постанову про закриття кримінального провадження, а матеріали кримінального провадження №0000126 повернуто до ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві; на час апеляційного перегляду досудове розслідування триває. Таким чином, оцінка правомірності дій відповідача під час перебування його на військовій службі, в тому числі і вина у завданні збитків державі на даний час не встановлена.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що звернення позивача з даним позовом до суду мало на меті реалізацію прийнятих військовою частиною відносно позивача наказів щодо стягнення збитків, а не відшкодування шкоди, заподіяної злочином в межах кримінального провадження №0000126, а відповідно строк звернення до суду позивачем пропущений.

Відповідний висновок щодо строків звернення до суду у зазначеній категорії справ Верховний Суд висловив у справі №140/6315/20 (постанова від 28 січня 2021 року), у справи № 420/4099/2021 (постанова від 24.06.2021), у справі № 140/6315/20 (постанова від 28.01.2021).

Колегія суддів зазначає, що згідно Рішення Конституційного Суду України №17-рп/ 2011 від 13 грудня 2011 року, держава може встановлювати відповідні процесуальні строки, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Зважаючи на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом та не наведено поважних причин його пропуску, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Окремо колегія суддів зауважує, що лише за встановленої вироком суду у кримінальній справі вини відповідача у заподіянні збитків державі можливо прийти до переконання щодо наявності підстав для стягнення таких збитків.

Підставою для скасування рішення суду відповідно до ст.317 КАС України є порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 240, 243, 315, 317, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року у справі №160/525/21 скасувати.

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко