Справа № 160/20976/21
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Царікова О.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Комунального закладу "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,
03.11.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла направлена 28.10.2021 засобами поштового зв`язку позовна заява ОСОБА_1 до Комунального закладу "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради, в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно - консультативної допомоги з питань соціального захисту населення «Дніпропетровської обласної ради» щодо не проведення перерахунку разової грошової допомоги до 05 травня за 2020-2021 року в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";
- зобов`язати Комунальний заклад «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно - консультативної допомоги з питань соціального захисту населення «Дніпропетровської обласної ради» здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2020-2021 року в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та з урахуванням раніше проведених виплат.
17.12.2021 до суду надійшли направлені 14.12.2021 засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 на виконання вимог означеної ухвали документи (вх. №115837/21), а саме:
- заява про поновлення строку звернення до суду за захистом своїх прав;
- 2 примірника позовної заяви (адміністративний позов).
У відповідності до положень частини 1 статті 120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Частиною 5 статті 120 КАС України передбачено, що останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день.
Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частина 6 статті 120 КАС України).
За приписами ч.ч. 8, 9 ст. 120 КАС України, останній день строку триває до двадцять четвертої години, але якщо в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
У свою чергу позовна заява повертається позивачу, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк (пункт 1 частини 4 статті 169 КАС України).
Разом з тим станом на 09.12.2021 недоліки вищезазначеної позовної заяви ОСОБА_1 не усунуто у встановлений судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху строк, оскільки відповідні документи направлено позивачем засобами поштового зв`язку лише 14.12.2021.
Стосовно заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду суд зазначає таке.
В означеній заяві позивач зазначив, що про порушення власних прав дізнався нещодавно із засобів масової інформації, в яких повідомляли, що Верховний Суд в рішенні від 13.01.2021 у зразковій справі №440/2722/20 відновив справедливість і законні права на отримання одноразової грошової допомоги до 5 травня у належному розмірі, як того вимагає закон. Також заявник зауважив, що не міг передбачити те, що орган держави, який покликаний захищати права і законні інтереси громадян у сфері соціального забезпечення, може ці права порушувати. ОСОБА_1 зазначив, що не має юридичної освіти, не знає особливостей законодавства, тому не міг знати про порушення власних прав.
Розглянувши заяву позивача про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.
При цьому, ч. 6 ст. 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Законодавче обмеження строку, протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Необхідно зазначити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі №809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.
Крім того, слід зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
З поданої до суду позовної заяви та доданих до неї документів слідує, що позивач не погоджується з бездіяльністю відповідача, в тому числі, щодо не виплати йому разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, у зв`язку з чим просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, передбаченої ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Із заяви позивача про поновлення строку для звернення до суду слідує, що позивач у 2020 році отримав щорічну разову грошову допомогу як учасник бойових дій у розмірі 1390,00 грн., однак про порушення власних прав, як стверджує позивач, він дізнався нещодавно із засобів масової інформації.
При цьому, суд зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.
Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Суд вважає, що особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру допомоги, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок допомоги.
Водночас, вжиття конструкції "повинен був дізнатись" в розумінні положень частини 3 статті 122 КАС України означає неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.02.2021 у справі №800/30/17).
В даному випадку, суд наголошує на тому, що допомога до 5 травня є платежем, розмір якої в будь-якому разі відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений розрахунок одноразової грошової допомоги.
Отже, з дня отримання допомоги до 5 травня, особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.
Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання такої допомоги, демонструючи свою необізнаність щодо підстав нарахування одноразової грошової допомоги в меншому розмірі звернулась до відповідного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні відповіді на подану нею заяву.
В той же час, відповідно до частини 4 статті 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22.10.1993, особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Тобто, Законом №3551-XII встановлено розумний строк для звернення до органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги для отримання її доплати, у разі якщо виплату не здійснено або здійснено в розмірі меншому ніж встановлено Законом.
Отже, 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата оспорюваної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Як наслідок, перебіг строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який виплачується разова щорічна грошова допомога.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 06.02.2018 у справі №607/7919/17 та у постанові від 22.07.2021 у справі №420/718/21.
Враховуючи наведену позицію Верховного Суду, суд зазначає, що перебіг шестимісячного строку звернення позивача до суду із цим позовом за період 2020 року слід обраховувати саме з 30.09.2020.
Таким чином, останнім днем звернення до суду з позовними вимогами щодо виплати допомоги за 2020 рік є 30.03.2021.
Водночас, із позовом в частині виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік ОСОБА_1 звернувся лише 28.10.2021 (шляхом направлення позовної заяви засобами поштового зв`язку), тобто із значним порушенням строку звернення до суду, встановленого статті 122 КАС України.
Як зазначалося вище, поважність причин пропуску строку звернення до суду позивач обґрунтовує тим, що лише нещодавно (без зазначення конкретної дати) він дізнався про порушення своїх прав.
Суд зазначає, що Рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 оприлюднене на офіційному сайті Конституційного Суду України та перебуває у вільному доступі.
В позовній заяві позивач посилається на вищезазначене Рішення Конституційного Суду України, але строк звернення до суду чомусь помилково пов`язує з днем отримання від відповідача листа-відмови, а не з датою отримання спірної допомоги.
Отже, доводи, зазначені в заяві про поновлення строку звернення до суду, не можуть свідчити про поважність причин пропуску такого строку, оскільки жодних перешкод щодо своєчасного з`ясування позивачем, що його право порушено, об`єктивно не існувало і позивачем це не спростовано.
Як встановлено судом, звернення позивача до суду з позовними вимогами в частині виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік відбулось лише 28.10.2021, тобто зі значним пропуском строку звернення до суду, встановленого ст. 122 КАС України, і наведені позивачем обставини не свідчать про поважність причин такого пропуску строку.
При вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду, суд також звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).
У рішенні Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000 року, пункт 33).
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування об`єктивних та поважних причин, що зумовили несвоєчасне звернення до суду із позовними вимогами в частині, що стосується виплати за 2020 рік, а тому не визнає поважними підстави для поновлення строку звернення до суду з даними позовними вимогами та відмовляє у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду з такими позовними вимогами.
В силу частини 2 статті 123 КАС України, у разі якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до пунктів 1, 9 частини 4 статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, вона повертається позивачеві та у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
При цьому, згідно ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом, отже, позивач може звернутися з даним адміністративним позовом до відповідного адміністративного суду після усунення його недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 121, 122, 123, 169, 256, 295 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального закладу "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві.
Копію ухвали разом з позовною заявою та доданими матеріалами надіслати позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст. 295 КАС України.

Суддя О.В. Царікова