Справа № 200/1822/21-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 р. Справа№200/1822/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Аляб`єва І.Г.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (адреса: в.Миру, 35, м.Бахмут, Донецька область, 84511, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, у якій просить суд:

- визнати протиправними дії Бахмутсько - Лиманського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового страхового стажу період роботи з 15.01.1990 року по 03.05.1990 року, періоду проходження військової строкової служби з 23.06.1990 року по 10.06.1992 року, періоду роботи з 27.07.1992 року по 20.11.1995 та період роботи з 01.03.2014 по 01.02.2015 включно при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- визнати протиправними дії відповідача в частині відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до загального страхового стажу періоду його роботи з 26.07.2006 по 22.12.2008;

- скасувати рішення відповідача № 313 від 31.12.2020 про протиправне не зарахування до пільгового страхового стажу період роботи з 15.01.1990 по 03.05.1990, періоду проходження військової строкової служби з 23.06.1990 по 10.06.1992, періоду роботи з 27.07.1992 по 20.11.1995 та період роботи з 01.03.2014 по 01.02.2015 включно при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та періоду роботи з 26.07.2006 по 22.12.2008 до загального стажу роботи;

- зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 15.01.1990 по 03.05.1990, період проходження військової строкової служби з 23.06.1990 по 10.06.1992, періоду роботи з 27.07.1992 по 20.11.1995 та період роботи з 01.03.2014 по 01.02.2015 включно при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов`язати відповідача зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 26.07.2006 по 22.12.2008.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що пенсійний орган безпідставно відмовлено позивачу в зарахуванні до пільгового та страхового стажу певні періоди роботи при призначені пенсії за віком на пільгових умовах, чим порушено права та законні інтереси позивача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.02.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 15.03.2021.

15.03.2021 розгляд справи відкладено на 30.03.2021.

Ухвалою суду від 30.03.2021 закрито підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначено на 13.04.2021.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.04.2021 провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі №360/3611/20.

Рішення Верховного Суду у зразковій справі №360/3611/20 набрало законної сили.

Ухвалою суду від 06.12.2021 поновлено провадження у справі, розгляд справи по суті призначено на 14.12.2021.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов та просить у його задоволенні відмовити. Посилається на те, що при прийнятті рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах УПФУ діяло правомірно та в межах повноважень. Зазначив, що до пільгового та страхового стажу позивача не зараховано період роботи 15.01.1990 по 03.05.1990 та з 27.07.1992 по 20.11.1995 - оскільки в трудовій книжки відсутні відомості які визначають право на пільгову пенсію, а саме: не зазначено зайнятість протягом повного робочого дня, розділ, підрозділ найменування списків куди включено цей період роботи, відомості про атестацію робочих місць після 21.08.1992 та первинні документи; періоду проходження військової строкової служби з 23.06.1990 року по 10.06.1992 року, з 26.07.2006 по 22.12.2008 оскільки підтверджуюча довідка видана підприємством, територія якого знаходиться на тимчасово не підконтрольній українській владі.

Представник позивача та відповідача до судового засідання не з`явилися про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

У відповідності до вимог частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд здійснює розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 ./а.с.6-8/

24.12.2020 позивач звернувся до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком на підставі ст.114 Закону №1058.

Рішенням Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 31.12.2020 №313 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідної кількості стажу. Страховий стаж позивача складає: 25 років 10 місяців 10 днів, пільгових стаж за Списком №1 7 років 5 місяців 13 днів. До пільгового та страхового стажу позивача не зараховано період роботи 15.01.1990 по 03.05.1990 та з 27.07.1992 по 20.11.1995 - оскільки в трудовій книжки відсутні відомості які визначають право на пільгову пенсію, а саме: не зазначено зайнятість протягом повного робочого дня, розділ, підрозділ найменування списків куди включено цей період роботи, відомості про атестацію робочих місць після 21.08.1992 та первинні документи; періоду проходження військової строкової служби з 23.06.1990 року по 10.06.1992 року, з 26.07.2006 по 22.12.2008 оскільки підтверджуюча довідка видана підприємством, територія якого знаходиться на тимчасово не підконтрольній українській владі.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 :

- з 23.06.1990 по 10.06.1992 позивач проходив службу в Лавах Радянської Армії (запис 1-2);

- з 27.07.1992 по 21.03.1995 позивач працював на посаді гірничого майстра підземного на Шахті «Красный Октябрь»(запис 3-4);

- з 21.03.1995 по 20.11.1995 позивача переведено на посаду забійника підземного (запис 5-7);

- з 26.07.2006 по 26.12.2008 позивач працював в ЗАО «Макіївський металургійний завод» на посаді монтера шляху, зайнятим на підземних шляхах, обслуговуваним домені й мартеновські виробництва 4 розряду (запис 22-24);

- з 02.02.2009 по 19.12.2016 позивач працював на посаді забійника на відбійних молотах підземним 6 розряду Структурного підрозділу «Шахта «Єнакіївська» ДП «Орджонікідзевугілля» (запис 25-26).

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_4 у період з 23.06.1990 по 10.06.1992 ОСОБА_1 проходив службу в Лавах Радянської Армії./а.с.17-23/

Архівними довідками Адміністрацій міста Єнакіїве ДНР від 09.09.2020 №1180/03-1, від 10.09.2020 №1183/03-1, №1183/03-2 та №1183/03-3 підтверджено, що у періоди з січня по квітень 1990, з липня 1992 по листопад 1995 року, з травня 1999 року по квітень 2000 року та з січня 2010 року по липень 2014 року та з жовтня 2014 року по грудень 2014 року позивачу нараховувалася заробітна плата.

Відповідно до архівної довідки Адміністрацій міста Єнакіїве ДНР від 09.09.2020 №1180/03-2 ОСОБА_1 з 15.01.1990 по 03.05.1990 прийнятий на посаду електрослюсаря підземного 3 розряду на «Шахті «Красный Октябрь» ДП «Орджонікідзевугілля»; наказом від 10.04.1990 позивача назначено дублером гірничого майстра з 20.04. по 03.05.1990; з 27.07.1992 по 20.11.1995 позивач працював на посаді гірничого майстра підземного. Наказом від 29.02.1996 №37 «Про висновки з атестації робочих місць за умовами праці» зазначені посаді відповідають Списку №1./а.с.36-37/

Довідкою філії №3 «Макіївського металургійного заводу» від 22.12.2020 №898 підтверджено, що у період з 26.07.2006 по 23.12.2008 позивач працював на посаді монтера шляху, зайнятому повний робочий день. Зазначена професія передбачена постановою КМУ від 16.01.2003 №36 Список №2 розділ 3 пункт 1а код 3.1а./а.с.63/

Довідкою про заробітну плату для нарахування пенсії філії №2 «Єнакіївсьий металургійний завод» від 16.112020 №168 підтверджено, що з травня 1996 року по березень 1999 року нараховувалася та виплачувалася заробітна плата./а.с.50/

Здійснивши оцінку обставин справи та надавши їм юридичної кваліфікації, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до приписів пункту 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон 1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 Закону № 1058-IV є перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII та частини першої статті 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (пункт 1 Порядку).

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Вирішуючи питання щодо спірних періодів роботи позивача, суд виходить з такого.

Щодо періоду служби позивача в Лавах Радянської Армії суд зазначає наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Постановою Ради міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590 затверджено Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій.

Відповідно до пункту 109 цього Положення при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці періоди,строкової служби в Радянській армії прирівнюються за вибором яка звернулася за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Зі змісту трудової книжки позивача вбачається, що слідом за періодом строкової служби в армії позивач працював гірничим майстром підземним.

Оскільки така робота відноситься до Списку № 1, відтак за бажанням позивача служба в армії, що передувала цій роботі має зараховуватися до пільгового стажу за Списком № 1.

Виходячи з наведеного період служби позивача з 23.06.1990 по 10.06.1992 в Лавах Радянської Армії підлягає зарахуванню до пільгового страху роботи за Списком №1.

Щодо не зарахування період роботи з 01.03.2014 по 01.02.2015 у зв`язку з відсутністю слати страхових внесків суд зазначає наступне.

Згідно абз. 1 ч.1 ст.24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч.2 ст.24 Закону №1058).

За приписами ч.6 ст.20 Закону №1058 страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч.12 ст.20 Закону №1058).

Згідно з п.10 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року, № 2464-VI ( далі Закон №2464) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Зокрема ч.1 ст.4 Закону №2464 встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Згідно з ч.2. ст.25 Закону № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковим кодексом України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку ( п. 171.1 ст. 171).

Згідно ч.1 ст.16 Закону №1058 застрахована особа має право, зокрема, отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі.

З аналізу наведених норм законів суд приходить до висновку, що несвоєчасна сплата підприємством загальнообов`язкових страхових внесків не повинна порушувати конституційні, законні права позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду та відповідальність за нарахування, утримання та виплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати покладена на роботодавця, який виплачує такі доходи на користь платника податку внаслідок чого несвоєчасна сплата єдиного внеску роботодавцем не може позбавляти працівників підприємства права на зарахування періоду роботи працівника до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі №208/6680/16-а(2а/208/245/16).

За таких обставин суд приходить до висновку, що період роботи з 01.03.2014 по 01.02.2015 підлягає зарахуванню до пільгового стражу роботи позивача.

Ходо не зарахування періоду роботи до пільгового стражу роботи з 15.01.1990 по 03.05.1990 та з 27.07.1992 по 20.11.1995 суд зазначає наступне.

Відповідно до архівної довідки Адміністрацій міста Єнакіїве ДНР від 09.09.2020 №1180/03-2 ОСОБА_1 з 15.01.1990 по 03.05.1990 прийнятий на посаду електрослюсаря підземного 3 розряду на «Шахті «Красный Октябрь» ДП «Орджонікідзевугілля», та з 27.07.1992 по 20.11.1995 позивач працював на посаді гірничого майстра підземного.

Суд зазначає, що з трудової книжки позивача та доданої до матеріалів справи архівної довідки від 09.09.2020 №1180/03-2 неможливо встановити чи працював позивач повний робочий день, розділ, підрозділ найменування списків куди включено цей період роботи, відомості про атестацію робочих місць після 21.08.1992 та первинні документи.

Отже трудова книжка та надана архівна довідка не має кваліфікуючих ознак, які надають право позивачу для зарахування до пільгового стажу роботи періоди роботи 15.01.1990 по 03.05.1990 та з 27.07.1992 по 20.11.1995.

Виходячи з наведеного, відповідачем законно відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу роботи позивача зазначених вище періодів.

Щодо зарахування періоду роботи з 26.07.2006 по 22.12.2008 до страхового та пільгового стражу роботи суд зазначає наступне.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Проте, встановлені у цій справі обставини свідчать, що спеціальний трудовий стаж позивача у спірні періоди, підтверджується записами в трудовій книжці, де вказано, що у спірний період позивач працював монтером шляху.

Тобто Трудова книжка позивача має усі кваліфікуючи ознаки, які відносять таку роботу до пільгової.

Це означає, що уточнююча довідка підприємств за відповідний період стажу не є обов`язковою для призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 25 вересня 2019 року № 227/516/17.

Довідкою філії №3 «Макіївського металургійного заводу» від 22.12.2020 №898 підтверджено, що у період з 26.07.2006 по 23.12.2008 позивач працював на посаді монтера шляху, зайнятому повний робочий день. Зазначена професія передбачена постановою КМУ від 16.01.2003 №36 Список №2 розділ 3 пункт 1а код 3.1а./а.с.63/

Проте відповідачем не прийнято до уваги зазначену довідку так, як довідка підтверджуюча пільговий характер роботи, видана підприємством, яке знаходиться на непідконтрольній Україні території.

Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 31.10.2019 року у справі № 711/10426/16-а, документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, оскільки вказана обставина не може слугувати підставою порушення прав громадян України на пенсійне забезпечення, що відповідає правозастосовній практиці в частині застосування так званих "намібійських винятків" Міжнародного суду ООН.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Таким чином, суд вважає, що неможливість проведення перевірки підприємства, не є підставою для відмови особі в зарахуванні відповідного періоду роботи до пільгового стажу та призначення пенсії.

Виходячи з наведеного відповідачем не вжито усіх заходів для обчислення розміру пенсії позивача.

Виходячи з наведеного період роботи позивача з 26.07.2006 по 23.12.2008 підлягає зарахуванню до страхового та пільгового (за Списком №2) стажу роботи позивача.

Суд розглядає питання щодо протиправності оскаржувального рішення виключно з огляду на ті мотиви, які зазначені у спірному рішенні органу Пенсійного фонду України.

Суд зазначає, що в рішенні відповідача № 313 від 31.12.2020 зазначено , що позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідної кількості стажу. Страховий стаж позивача складає: 25 років 10 місяців 10 днів, пільгових стаж за Списком №1 7 років 5 місяців 13 днів.

Згідно положень частини другої статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд вважає, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та змінити спосіб захисту порушеного права шляхом:

- визнання протиправними дії Бахмутсько - Лиманського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового страхового стажу період роботи період проходження військової строкової служби з 23.06.1990 по 10.06.1992, період роботи з 01.03.2014 по 01.02.2015 включно при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- визнати протиправними дії відповідача в частині відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до загального страхового та пільгового стажу роботи з 26.07.2006 по 22.12.2008;

- скасувати рішення відповідача № 313 від 31.12.2020 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.12.2020 №11575 з зарахуванням до пільгового стажу роботи період проходження військової строкової служби з 23.06.1990 по 10.06.1992, та період роботи з 01.03.2014 по 01.02.2015 включно;

- зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового та загального страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 26.07.2006 по 22.12.2008.

Щодо позовної вимоги про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суд зазначає, що такі вимоги є передчасними оскільки підставою для ухвалення спірного рішення відповідача № 313 від 31.12.2020 є недостатня кількість пільгового стажу, а не вік позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини четвертої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Позивачу ухвалою суду від 19.02.2021 відстрочення сплату судового збору.

Таким чином, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 508 грн підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь Державного бюджету України та у розмірі 400 з позивача на користь Державного бюджету України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 139, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (адреса: в.Миру, 35, м.Бахмут, Донецька область, 84511, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Бахмутсько - Лиманського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового страхового стажу період роботи період проходження військової строкової служби з 23.06.1990 по 10.06.1992, період роботи з 01.03.2014 по 01.02.2015 включно при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Визнати протиправними дії Бахмутсько - Лиманського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до загального страхового та пільгового стажу роботи з 26.07.2006 по 22.12.2008.

Скасувати рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (адреса: в.Миру, 35, м.Бахмут, Донецька область, 84511, ) № 313 від 31.12.2020 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (адреса: в.Миру, 35, м.Бахмут, Донецька область, 84511, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 24.12.2020 №11575 з зарахуванням до пільгового стажу роботи період проходження військової строкової служби з 23.06.1990 по 10.06.1992, та період роботи з 01.03.2014 по 01.02.2015 включно.

Зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (адреса: в.Миру, 35, м.Бахмут, Донецька область, 84511, ) зарахувати до пільгового та загального страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) період його роботи з 26.07.2006 по 22.12.2008.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (адреса: в.Миру, 35, м.Бахмут, Донецька область, 84511, ) на користь Державного бюджету України судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 508 (п`ятсот вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету України судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 400 (чотириста) гривень.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення судом складено 29 грудня 2021 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв