Справа № 381/3145/21
Суддя: Осаулова Н. А.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
__________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючої судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря судових засідань: М`ячикової І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Фастові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови, -

встановив:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась в порядку адміністративного судочинства з позовною заявою до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови Київської митниці Держмитслужби від 12.08.2021 року у справі про порушення митних правил № 1150/10000/21, якою ОСОБА_1 визнано винною у порушенні митних правил, передбачених ч.4 ст.469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 2000 неоподаткованих мінімумів доходу громадян на суму - 34000 грн. та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачці стало відомо про існування оспорюваної постанови начальника Київської митниці Держмитслужби Сілюка С. у справі про порушення митних правил від 12.08.2021 року за №1150/10000/21№, якою притягнуто позивачку до відповідальності за ч.4 ст. 469 МК України зі стягненням штрафу у сумі - 34000 грн. В той час як позивачка дізналась про заведення вказаної справи і складання щодо неї протоколу із повідомленням про прибуття до Київської митниці на 12.08.2021 року для розгляду справи, то вона подала клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з підозрою на захворювання на вірусну хворобу Covid 19. Між тим, відповідач її клопотання проігнорував і виніс оскаржувану постанову про порушення нею митних правил. Між тим, станом на день подачі цього позову визначений у постанові транспортний засіб марки «OPEL ZAFIRA», д.н.з НОМЕР_1 , щодо якого не дотримані строки та умови митного режиму тимчасового ввезення, пройшов митне оформлення у відповідності до вимог Закону України «Про внесенні змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України» і при його митному офрмленні було сплачено усі необхідні митні платежі, що звільняє осіб від адміністративної відповідальності, передбаченої стаття 470, 481 та 485 МК України.

У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що 23.06.2021 року Київською митницею було складено протокол про порушення митних правил стосовно позивачки за ознаками правопорушення за ч.4 ст.469 МК України за фактом передачі транспортного засобу особистого користування марки «OPEL ZAFIRA», д.н.з НОМЕР_1 , який було тимчасово ввезено на митну територію України, у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України, зокрема, за фактом звернення до Київської митниці із митним оформленням вказаного автомобіля іншої особою ОСОБА_2 , в той час як його було ввезено на митну територію 06.10.2017 року позивачкою ОСОБА_1 в режимі «транзит» терміном 10 діб. Розгляд справи про вказане правопорушення було проведено без участі позивачки із попереднім її належним повідомлення 19.07.2021 року про розгляд такої справи на 12.08.2021 року,а клопотання позивачки про перенесення розгляду справи надійшло до митниці вже після розгляду справи 13.08.2021 року. Відтак, постанова про порушення митних правил від 12.08.2021 року є законною та скасуванню не підлягає.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, але направили до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність та у письмових поясненнях додатково зазначили, що дійсно позивачкою 06.10.2017 року було ввезено вказаний транспортний засіб на митну територію України в режимі «транзит» терміном 10 діб, а 22.06.2021 року вказаний автомобіль пройшов митне оформлення на чоловіка позивачки ОСОБА_3 . Увесь цей час автомобіль перебував у спільній сумісній власності та у користуванні подружжя, тому такий автомобіль передався іншій особі яким був чоловік позивачки, а тому її притягнення до відповідальності не є законним.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Ухвалою суду від 07.09.2021 року судом було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Так, судом враховано, що постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ від 06.03.2008 року).

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що 23.06.2021 року Київською митницею було складено протокол про порушення митних правил № 1150/10000/21 стосовно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України, за фактом передачі транспортного засобу особистого користування марки OPEL, модель ZAFIRA, VIN № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який тимчасово ввезено на митну територію України, у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України.

Після належного повідомлення позивачки про дату і час розгляду вказаної справи 12.08.2021 року було винесено оскаржувану постанову Київською митницею Держмитслужби у справі про порушення митних правил № 1150/10000/21, якою ОСОБА_1 визнано винною у порушення митних правил, передбачених ч.4 ст.469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 2000 неоподаткованих мінімумів доходу громадян на суму - 34000 грн.

Згідно ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

З аналізу наведених норм права слідує, що справа про порушення митних правил розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та/або її представника. При цьому стаття 498 МК України наділяє осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, та заінтересованих осіб, правом, а не обов`язком, бути присутнім при розгляді справи про порушення митних правил. У разі наявності даних щодо належного сповіщення таких осіб про місце і час розгляду справи та за відсутності від них клопотання про перенесення розгляду справи, яке надійшло до розгляду справи, митний орган вправі розглянути справу про порушення митних правил за відсутності, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та/або її представника. (постанова Верховного Суду від 24.12.2020 р. у справі №759/769/17)

З матеріалів справи вбачається, що позивач була своєчасно повідомлена про місце і час розгляду справи про притягнення її до відповідальності за порушення митних правил, проте у визначений час на розгляд справи про порушення митних правил не з`явилась.

10.08.2021 р. позивач направила Київській митниці Держмитслужби клопотання про перенесення розгляду справи за станом здоров`я. (а.с. 20, 25)

Між тим, вказане клопотання надійшло та зареєстровано в Київській митниці Держмитслужби 13.08.2021 р., що підтверджується штампом вхідної кореспонденції. (а.с. 50)

Тобто, фактично вказане клопотання надійшло після розгляду справи.

В постанові Верховного Суду від 11.06.2021 р. у справі № 272/1/17 зазначено, що закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі на участь у розгляді її справи, положення МК України містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації митними органами наданих їм повноважень. Одним із таких застережень є обов`язок особи добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами, тобто утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, у тому числі з метою спливу строків накладення адміністративного стягнення. При цьому, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, в разі неможливості особисто бути присутньою при розгляді справи про порушення митних правил не позбавлена можливості брати в ній участь через свого представника (особи, які можуть бути представниками, визначені в статті 499 МК України).

З огляду на викладене порушень прав позивача судом не встановлено.

Згідно п. 3 розділу 1 наказу ДМСУ №1118 від 17.11.2005 "Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України" встановлено, що ТЗ для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред`явлений митному органу як власником, так і вповноваженою особою. Уповноважена особа - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого власником товарів і транспортних засобів, наділена правом учиняти дії, пов`язані з пред`явленням цих товарів і транспортних засобів митним органам для митного контролю та митного оформлення при переміщенні їх через митний кордон України, або іншим чином розпоряджатися зазначеними товарами та транспортними засобами.

Відповідно до п. 4 розділу 1 зазначеного наказу ТЗ, що переміщуються через митний кордон України громадянами, перебувають під митним контролем: при ввезенні з метою транзиту - з моменту перетину митного кордону України до вивезення за межі митної території України; при вивезенні для вільного обігу або тимчасово - з моменту пред`явлення митному органу до завершення митного оформлення та вивезення за межі митної території України.

Згідно п. 7 розділу 1 наказу ДМСУ №1118 від 17.11.2005 "Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України" власник т.з. або вповноважена особа, який переміщує т.з. через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає (серед іншого) оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на т.з. або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

Згідно п.9. розділу 1 наказу ДМСУ №1118 від 17.11.2005 "Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України" ТЗ на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження) не підлягає пропуску через митний кордон України.

Митне оформлення транспортного засобу здійснювалось відповідно до вимог ст. 335 Митного кодексу України, Постанови Кабінету міністрів України №451 від 21.05.2012 року, наказу Держмитслужби України від 17.11.2005 року №1118. Згаданими нормативними актами, що регулюють митну справу визначено, що оформлення транспортного засобу здійснюється не на водія, а на власника автомобіля або уповноважену ним особу.

Тому, при оформленні зобов`язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля, а факт зазначення такої особи у поданих документах, власником транспортного засобу або уповноваженою особою.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

За статтею 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п`ять діб.

Згідно тексту оскаржуваної постанови вбачається, що 23.06.2021 року до відділу митного оформлення №1 митного поста «Південний» Київської митниці Держмитслужби громадянином України ОСОБА_3 подано митну декларацію типу «ІМ40АА» № UA100480/2021/317450, з метою митного оформлення транспортного засобу марки OPEL, модель ZAFIRA, VIN № НОМЕР_2 , на підставі Закону України від 15 квітня 2021 року № 1403-IX «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України».

Відповідно до інформації що міститься в електронній базі даних АСМО «Інспектор», транспортний засіб марки OPEL, модель ZAFIRA, VIN № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , був ввезений на митну територію України 06.10.2017 року, громадянкою України ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), через пункт пропуску «Славутич-Комарин» Чернігівської митниці ДФС в режимі «транзит» терміном до 10 діб та повинен бути доставленим у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 Митного кодексу України, та вказаний транспортний засіб з митної території України у встановлений строк не вивозився та і інший митний режим не поміщувався.

Зокрема, за інформацією, що міститься в електронній базі даних АСМО «Інспектор», розділі «журнал пункту пропуску», факт вивезення транспортного засобу марки OPEL, модель ZAFIRA, VIN № НОМЕР_2 , відсутній.

Відтак, ОСОБА_1 передала без дозволу митного органу транспортний засіб особистого користування марки OPEL, модель ZAFIRA, VIN № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим «транзит», чим вчинила порушення митних правил, передбачене ч.4 ст.469 МК України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту.

У відповідності до вимог ч.5 ст.102 МК України для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму до закінчення визначеного строку транзиту митного органу призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту та митна декларація або інший документ.

У відповідності до вимог ч.3 ст.325 МК України користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем забороняється, крім випадків, передбачених цим кодексом та іншими законами України.

Сторонами не заперечується ввезення саме позивачкою в жовтні 2017 року вищевказаного транспортного засобу і перебування його на митній території України в митному режимі «транзит», на строк, що перевищує, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною 1 ст.381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

При цьому, згідно з гл.55 р.ХІІ МК України поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо).

Таким чином, ОСОБА_1 станом на 23.06.2021 року перевищила більше, ніж на десять діб встановлений ч.1 ст.95 МК України строк доставки товару спірного транспортного засобу, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення (пункту вивезення за межі митної території України).

Між тим, позивачку було притягнуто до відповідальності за порушення ч.4 ст.469 МК України, якою передбачено відповідальність за передачу транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні.

Відтак, посилання сторони позивача на звільнення від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.470 МК України, на підставі абз.2 п.9-3 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України у зв`язку зі здійсненням митного оформлення у 2021 році вказаного легкового автомобіля є помилковим, зважаючи на притягнення її до відповідальності за іншою статтею 469 МК України, а не ст.470 МК України.

Більше того, жодних доказів митного оформлення спірного транспорного засобу матеірали справи не містять і позивачем суду надані не були, що унеможливлює вважати вказану обставину доведеною і відповідно застосуванню при вирішення спірних правовідносин.

В той же час, обставини митного оформлення транспортного засобу «Opel Zafira», р.н. НОМЕР_1 , сплати за нього добровільного внеску не впливають на можливість притягнення позивача за ст. 469 ч.4 МК України за передачу транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту.

Згідно з частиною першою статті 458 Кодексу порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх відповідним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на відповідні органи, і за які Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Види порушень митних правил та відповідальність за такі правопорушення закріплено у главі 68 Кодексу.

З аналізу зазначених норм вбачається, що для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.4 ст. 469 МК України має бути встановлено, що: транспортний засіб який ввозився на митну територію України перебував у володінні, користуванні чи розпорядженні ОСОБА_1 ; ОСОБА_1 безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України та поміщувала його у митний режим транзит (в тому числі має бути встановлено, що саме вона заявляла митний режим транзит з наданням митнику відповідних документів на підтвердження права власності або користуванням т.з.); ОСОБА_3 (чоловік особи, що притягнута до адміністративної відповідальності) безпосередньо не ввозив транспортний засіб на митну територію України; мають бути встановлені всі без виключення ознаки складу (елементи) порушення митних правил (об`єкт порушення митних правил, об`єктивна сторона порушення митних правил, суб`єкт порушення митних правил, суб`єктивна сторона порушення митних правил.)

Судом встановлено, що 22.06.2021 р. до відділу митного оформлення №1 митного поста «Південний» Київської митниці Держмитслужби подано митну декларацію з метою оформлення вказаного транспортного засобу ОСОБА_3 , а не позивачем, як особою якою було ввезено автомобіль на митну територію України.

Доказів того, що передача у користування транспортного засобу ОСОБА_3 відбулась за присутності в транспортному засобі особи, яка безпосередньо ввозила його на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, тобто позивача ОСОБА_1 , не надано.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивач, яка 06.10.2017 р. ввезла на митну територію України транспортний засіб «Opel Zafira», р.н. НОМЕР_1 , вчинила дії пов`язані із передачею транспортного засобу у володіння іншої особи, а саме ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Ст. 9 ч.2 КАС України передбачає, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом із тим, відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідачем в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України було доведено правомірність свого рішення, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що позивачем було вчинено правопорушення, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст. 469 КУпАП.

Твердження позивача про незаконність та необґрунтованість постанови в справі про порушення митних правил не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

При цьому, встановлений частиною третьою ст. 286 КАС України перелік можливих судових рішень є вичерпним, і не передбачає право суду визнавати дії суб`єкта владних повноважень протиправними у даній категорії справ.

За викладених обставин, враховуючи, що відповідачем винесено постанову з дотримання вимог закону, а тому в задоволенні даного позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 25, 72, 77, 262, 286 КАС України, ст.ст. 90, 95, 469, 526 МК України, суд,

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про скасування постанови в справі про порушення митних правил №1150/10000/21 від 12.08.2021 р., - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими в ст.ст. 286, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Київська митниця Держмитслужби, , м. Київ, буд. В. Гавела, 8а.

Суддя: Н.А. Осаулова

Повний текст рішення виготовлено 22.12.2021 року