Справа № 390/1184/21(2-а/390/27/21)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 390/1184/21 провадження №2-а/390/27/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2021 року (суддя Бойко І.А.) у справі №390/1184/21 (провадження №2-а/390/27/21) за позовом ОСОБА_1 до інспектора Департаменту патрульної поліції Шкель Ірини Борисівни, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив: скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 1АВ №02057072 від 01.08.2021.

Підставами позову фактично визначено те, що позивач не керував транспортним засобом, щодо якого 01.08.2021 зафіксовано перевищення швидкісного режиму, у зв`язку з чим відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, як власника транспортного засобу.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт перевищення встановленого обмеження швидкості руху транспортним засобом, що зафіксований у спірній постанові, підтверджений наданими відповідачем письмовими доказами. При цьому, суд вказав на те, що саме позивач є суб`єктом відповідальності за дане правопорушення у розумінні положень ст.14-2 КУпАП, оскільки є власником ТЗ.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції, що саме позивач має нести адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, що зафіксоване в спірній постанові. За позицією позивача відповідальною особою в спірному випадку є особа, що безпосередньо керувала автомобілем. Скаржник звертає увагу на запис в реєстраційному посвідченні в графі особливі відмітки, що керувати ТЗ має право ОСОБА_2 .

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 01.08.2021 року о 17.49 год. за адресою: м.Кропивницький, вул.Полтавська, 40, технічним засобом Expert-FS KR23, E75053531 зафіксовано, що особа, яка керувала транспортним засобом КІА Sportage, державний номер НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження руху транспортних засобів на 32 км/год, чим порушила п.12.9 (б) Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

01.08.2021 інспектором ДПП Шкель І.Б. винесено постанову серії 1АВ № 02057072 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду судового рішення суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутсноті підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Щодо суті правопорушення.

Пунктом 12.4 ПДР України визначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

У свою чергу, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення.

За приписами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обгрунтовуючи правомірність прийнятого рішення, відповідач долучив до матеріалів адміністративної справи фотознімки у кількості 3 штук, які отримані за результатами автоматичної фіксації правопорушення та відображають: дату та час порушення 01.08.2021 о 17:49 год., транспортний засіб - КІА Sportage, державний номер НОМЕР_1 , адресу м. Кропивницький, вул. Полтавська, 40, порушення перевищення швидкості на 32 км/год.

Отже надані відповідачем фотоматеріали, які в розумінні положень статті 251 КУпАП є належними та допустимими доказами, однозначно та безперечно свідчать про перевищення встановлених обмежень швидкості руху автомобілем КІА Sportage, державний номер НОМЕР_1 більш як на двадцять кілометрів на годину.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведеності відповідачем факту перевищення названим ТЗ встановлених обмежень швидкості руху, обставини якого зафіксовані в спірній постанові.

Щодо суб`єкта вчиненого правопорушення

Позивач як в заявленому позові, так і в апеляційній скарзі, фактично наполягає на тому, що він не є суб`єктом інкримінованого правопорушення. За його позицією відповідальність за вчинене правопорушення має нести виключно особа, що безпосередньо керувала автомобілем, а не позивач, як власник ТЗ.

Такі аргументи позивача суд апеляційної інстанції відхиляє та зазначає таке.

Приміткою до статті ст.122 КУпАП визначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

В частині 1 статті 14-2 КУпАП вказано, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно зі статтею 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Оскільки транспортний засіб КІА Sportage, державний номер НОМЕР_1 , що не спростовано позивачем та підтверджується реєстраційною карткою ТЗ, зареєстрований за фізичною особою ОСОБА_1 , то відповідач дійшов обґрунтованого висновку, що в спірному випадку останній є відповідальною особою, яка має нести адміністративну відповідальність за фактом встановленого перевищення названим ТЗ встановлених обмежень швидкості руху, обставини якого зафіксовані в спірній постанові.

Слід зазначити, що умови, за яких відповідальна особа, зазначена у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу, звільняється від відповідальності за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, чітко визначені законом, а саме частиною 1 ст. 279-3 КУпАП.

Цією нормою права встановлено, що таке звільнення може мати місце лише у випадку, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Позивачем доказів вчинення ним дій, які визначені частиною 1 статті 279-3 КУпАП, суду не надано, а судом, в ході розгляду справи таких обставин не встановлено.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що в спірному випадку відповідачем правильно визнано позивача суб`єктом скоєного правопорушення, та оскаржувана постанова винесена щодо такого правомірно.

Відтак, з огляду на підстави заявленого позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Аргументи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2021 року по справі №390/1184/21 (провадження №2-а/390/27/21) без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 29.12.2021р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк