Справа № 221/3882/21
Суддя: Овчиннікова О. С.
Дата ухвалення: 2021-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Овчиннікової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Фоміних С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Волноваха в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 221/3882/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національного поліції в Донецькій області, Волноваського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення за ст. 122 ч.2 КУпАП, вказуючи, що 14.05.2021 р. стосовно нього складено постанову про притягнення до адмінвідповідальності по ч.1 ст.122 КУпАП, у якій вказано, що 14.05.2021 року об 11.50 год він, керуючи транспортним засобом, здійснив стоянку ближче 30 метрів від посадового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, а також ближче 10 метрів від прилеглої території безпосередньо в місці виїзду, чим порушив п.15.9 «е», «и», за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

З постановою позивач не згодний, оскільки відповідач не проводив заміри відстані, не надав доказів його вини, не надав можливості скористатися юридичною допомогою, чим порушив його права, передбачені ст.268 КУпАП, тому вважаючи її незаконною, просив скасувати.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримав.

Відповідач, Волноваський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в судове засідання представника та відзиву на позов не направив, про причини неявки представника суд не повідомлено.

Відповідач, Головне управління Національного поліції в Донецькій області, в судове засідання представника не направив, подав до суду відзив, в якому зазначив, що дії працівника під складання постанови були законними, порушень з боку інспектора допущено не було, позивач отримав копію постанови,зауважень під час розгляду справи з його боку не було, тому підстав для задоволення позову немає, тому просив у позові відмовити. До відзиву додав відеозапис з місця події за участю позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 15.9 «и» встановлено заборону зупинки ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду; пунктом «е»- ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Частиною 1 ст.122 КУпАП встановлено відповідальність за порушення Правил дорожнього руху України, яке полягає у перевищенні встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно наявної у матеріалах справи копії постанови серії БАА 812863 від 14.05.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, 14.05.2021 року об 11.50 год ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, здійснив стоянку ближче 30 метрів від посадового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, а також ближче 10 метрів від прилеглої території безпосередньо в місці виїзду, чим порушив п.15.9 «е», «и», за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП. Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Судом було досліджено відеозапис з місця події, який не містить доказів заборони стоянки або зупинки транспортного засобу в місці знаходження автомобіля, доказів знаходження поряд з автомобілем майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, а також не доведено відстані між об`єктами. Крім того, відеозапис складається з декількох фрагментів.

Пунктом 3.5 розділу ІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ №100 від 03.02.2016 р., та п.2.5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 р. за № 1026 передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо), тобто, переривання відеозйомки свідчить про порушення вищевказаних інструкцій та про недійсність відеозапису. Інших доказів вини позивача матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку, у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, обов`язок доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як встановлено ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За висновком Верховного Суду, викладеному у постанові від 18.07.2019 р. у справі 216/5226/16-а (2-а/216/33/17), притягнення особи до адмінвідповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином встановлено, що відповідач, на якого законом покладено обов`язок доказування вини позивача, правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не надав належних доказів вини позивача та не обгрунтував безпідставності позовних вимог. Матеріали справи не містять належних доказів вини позивача, окрім самої постанови, яка не містить інформації щодо доказів, які свідчать про порушення позивачем п.п.15.9. «е», «и» ПДР України за вказаними відповідачем у постанові обставинами, тому, враховуючи принцип презумпції невинуватості особи у вчиненні правопорушення, закріплений Конституцією України, суд вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.8-10, 77, 241-246, 250, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національного поліції в Донецькій області, Волноваського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову серії БАА № 812863 від 14.05.2021 року, складену поліцейським ВРПП Волноваського РВП Головного управління Національної поліції України в Донецькій області Гулюватенком Г.Г. у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн., закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С.Овчиннікова