Справа № 160/1228/20
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 грудня 2021 р. Справа № 160/1228/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голобутовського Р.З. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР-АГРО-ТРЕЙД" до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "АКТАБАНК", ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною,

ВСТАНОВИВ:

30.01.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР-АГРО-ТРЕЙД" (вул. Гагаріна, буд. 26. смт. Солоне, Солонянський район, Дніпропетровська область, 52400, 2) до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, буд. 17, м. Київ, 04053, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "АКТАБАНК", у якій, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ідентифікаційний код юридичної особи 21708016) щодо незавершення ліквідації Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" в строк до 15 січня 2020 року та в порядку передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, у відповідності до норм законодавства, повинен був до 16.01.2020 року завершити ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» шляхом внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, проте, станом на дату подання цього позову, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не здійснив цих дій.

Як вказує представник позивача, враховуючи період тривалої ліквідаційної процедури відповідач мав об`єктивні можливості забезпечити як найефективніше її проведення, в тому числі і шляхом забезпечення відшкодування збитків за рахунок пов`язаної з банком особи.

Таким чином, на думку представника позивача, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб допускає протиправну бездіяльність, пов`язану із затягуванням ліквідації ПАТ «АКТАБАНК», що порушує інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР-АГРО-ТРЕЙД», яке є власником 3800 акцій ПАТ «АКТАБАНК» номінальною вартістю, що становила 380000000,00 гривень, що становить 95% у статутному капіталі ПАТ «АКТАБАНК».

Відтак, представник позивача вказує, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який має повне і виняткове право управляти банком відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», нормативно-правових актів Фонду та вживати дії щодо ліквідації банку, здійснює порушення строку ліквідації Банку, та не вчиняє юридично значимі й обов`язкові дії, які передбачені ч. 5 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому, внаслідок незаконної бездіяльності Фондом гарантування вкладів фізичних осіб порушуються права власників істотної участі в ПАТ «АКТАБАНК» та спричинено збитки, оскільки ТОВ «ЦЕНТР-АГРО-ТРЕЙД» позбавлене права власності на активи ПАТ «АКТАБАНК».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 року (суддя Боженко Н.В.) провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку та за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 року (суддя Боженко Н.В.) залучено до участі у справі № 160/1228/20 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

04.03.2020 року представником відповідача надано до суду відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що процедура ліквідації Банку жодним чином не порушує права позивача.

При цьому, представник відповідача вказує про відсутність у позивача юридичного інтересу, а також, що відсутність у нього права на позов у матеріально-правовому значенні має наслідком відмову в задоволенні позову.

Крім того, представник відповідача вказує, що позивачем не наведено аргументів того, яким чином визнання протиправними дій/бездіяльності Фонду в судовому порядку поновить його права, як учасника публічно-правових відносин та звертає увагу на те, що законодавством України не передбачено, що після спливу граничного строку припинення ліквідації банку Фондом - таке управління банком переходить автоматично до акціонерів.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2020 року (суддя Боженко Н.В.) клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи та продовження строку підготовчого провадження задоволено.

Продовжено строк підготовчого провадження в адміністративній справі №160/1228/20 на тридцять днів, до 04 травня 2020 року, включно.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 року (суддя Боженко Н.В.) клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі задоволено.

Зупинено провадження в адміністративній справі №160/1228/20 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР-АГРО-ТРЕЙД" до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "АКТАБАНК", ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною, визнання дій протиправними та зобов`язання утриматись від вчинення певних дій, визнання відсутності повноважень - до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів (карантину).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2020 року (суддя Боженко Н.В.) поновлено провадження в адміністративній справі №160/1228/20 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР-АГРО-ТРЕЙД" до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "АКТАБАНК", ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною, визнання дій протиправними та зобов`язання утриматись від вчинення певних дій, визнання відсутності повноважень.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2020 року (суддя Боженко Н.В.) в задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2020 року (суддя Боженко Н.В.) закрито провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР-АГРО-ТРЕЙД" до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "АКТАБАНК", ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною, визнання дій протиправними та зобов`язання утриматись від вчинення певних дій, визнання відсутності повноважень.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.07.2021 року апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕНТР-АГРО-ТРЕЙД задоволено.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року по справі №160/1228/20 скасовано в частині закриття провадження в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо незавершення ліквідації Публічного акціонерного товариства АКТАБАНК в строк до 15 січня 2020 року та в порядку передбаченому Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Адміністративну справу №160/1228/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕНТР-АГРО-ТРЕЙД до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство АКТАБАНК, ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо незавершення ліквідації Публічного акціонерного товариства АКТАБАНК в строк до 15 січня 2020 року та в порядку передбаченому Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

11.08.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з Третього апеляційного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи № 160/1228/20.

Розпорядженням від 11.08.2021 року № 949 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з виконанням п. 1 ст. 37 Кодексу адміністративного судочинства України щодо недопустимості повторної участі судді Боженко Н.В. в розгляді адміністративної справи № 160/1228/20.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2021 року адміністративну справу № 160/1228/20 розподілено судді Голобутовському Р.З.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 року суддею Голобутовським Р.З. прийнято до свого провадження адміністративну справу № 160/1228/20 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР-АГРО-ТРЕЙД" до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "АКТАБАНК", ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною, визнання дій протиправними та зобов`язання утриматись від вчинення певних дій, визнання відсутності повноважень та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 21.09.2021 року.

20.09.2021 року представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

20.09.2021 року представником позивача подано клопотання про уточнення позовних вимог.

У підготовче засідання 21.09.2021 року учасники справи не з?явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом оголошено перерву у підготовчому засіданні до 04.10.2021 року.

У підготовче засідання, призначене на 04.10.2021 року, прибув представник позивача. Судом ухвалено закрити підготовче засідання та перейти до розгляду справи по суті. Представник позивача підтримав позовні вимоги та доводи викладені у позовній заяві та в уточненому позові.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка будь-якого учасника справи в судове засідання, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою представника відповідача, третіх осіб та за відсутності заперечень представника позивача, судом ухвалено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

22.04.2008 року внесено запис та проведено державну реєстрацію юридичної особи Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК".

Згідно із відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР-АГРО-ТРЕЙД" () є засновником ПАТ "АКТАБАНК", розмір частки засновника (учасника): 400000000,00 грн.

Водночас, як встановлено судом, ОСОБА_1 володіє 5 % у статутному капіталі Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК".

07.08.2014 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову №468/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "АктаБанк" до категорії проблемних".

На підставі постанови Правління Національного банку України від 16.09.2014 року №576 "Про віднесення ПАТ "АктаБанк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.09.2014 року прийнято рішення №90 про запровадження з 17.09.2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "АктаБанк".

15.01.2015 року Правлінням Національного банку України винесено постанову №19 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АктаБанк".

16.01.2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №6 "Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "АктаБанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "АктаБанк" та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "АктаБанк" Приходько Юлію Вікторівну строком на 1 рік з 16.01.2015 року по 15.01.2016 року.

31.05.2017 року Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від №2217 "Про заміну Уповноваженої особи фонду на ліквідацію ПАТ "АктаБанк", якою з 07.06.2017 року призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "АктаБанк" Кулішу Віктору Миколайовичу.

04.01.2018 року Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 24 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «АКТАБАНК» строком на один рік з 16 січня 2018 року до 15 січня 2019 року включно.

Також, згідно із вказаним рішенням продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «АКТАБАНК», визначені Законом, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Кулішу Віктору Миколайовичу строком на один рік з 16 січня 2018 року до 15 січня 2019 року включно.

27.12.2018 року виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 3475 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «АКТАБАНК» строком на один рік з 16 січня 2019 року до 15 січня 2020 року включно.

Також, згідно із вказаним рішенням продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «АКТАБАНК», визначені Законом, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами Кулішу Віктору Миколайовичу строком на один рік з 16 січня 2019 року до 15 січня 2020 року включно.

10.01.2020 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення за №43, що набирає чинності 11 січня 2020 року, яким відкликано повноваження ліквідатора ПАТ «АКТАБАНК», делеговані Кулішу Віктору Миколайовичу рішенням виконавчої дирекції Фонду від 27 грудня 2018 року № 3475 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «АКТАБАНК» та делегування повноважень ліквідатора».

Визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ «АКТАБАНК» здійснюються Фондом безпосередньо.

Враховуючи вказані обставини та доводи, наведені у позовній заяві та в уточненому позові, предметом спору у цій справі є питання щодо наявності чи відсутності бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що виразилась у незавершенні ліквідації Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" у строк до 15 січня 2020 року та в порядку передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Однак, враховуючи обставини справи, доводи представника відповідача, предмет спору та особу позивача, суд вважає за необхідне дослідити наявність чи відсутність порушеного права чи законного інтересу позивача, виходячи із змісту предмету спору.

Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

За приписами частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Однак, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №18-рп/2004 поняття «порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». У цьому ж Рішенні зазначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування в межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але й вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

При цьому, позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки позивача у сфері публічно-правових відносин.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Такі висновки щодо застосування норм права зробив Верховний Суд у постанові від 22.08.2019 року у справі №288/1557/16-а та у постанові від 10.09.2021 року у справі № 826/13497/17. Ці висновки Верховного Суду стосуються узагальненої правової оцінки питання права на судовий захист у адміністративному судочинстві, умов та порядку реалізації цього права, а тому можуть бути застосовані й до справи, яка розглядається.

Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР-АГРО-ТРЕЙД" () та ОСОБА_2 є засновниками ПАТ "АКТАБАНК".

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про банки і банківську діяльність» цей Закон регулює відносини, що виникають під час заснування, реєстрації, діяльності, реорганізації та ліквідації банків.

Відповідно до частини 1 статті 79 Закону України «Про акціонерні товариства» акціонерне товариство припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим підприємницьким товариствам - правонаступникам (шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, інвестування тимчасово вільних коштів банку в державні цінні папери, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів за умови достатності коштів для забезпечення процедури ліквідації в такій черговості, зокрема вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов`язаними особами банку.

Згідно із пунктом 2 абзацу першого статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» пов`язаною з банком особою є особи, які мають істотну участь у банку, та особи, через яких ці особи здійснюють опосередковане володіння істотною участю у банку.

Виходячи зі змісту вказаних норм, ТОВ "ЦЕНТР-АГРО-ТРЕЙД" є пов`язаною з банком особою, оскільки має істотну участь у банку (95%) тобто є кредитором банку та одним із засновників, а тому, має відповідні права на кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку.

При цьому, суд звертає увагу на те, що, як вказано представником ТОВ "ЦЕНТР-АГРО-ТРЕЙД", підставою для подання позову слугувало те, що ліквідація ПАТ "АКТАБАНК" не завершена, що, на його думку, може свідчити про можливу бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вказане, на думку представника позивача, впливає на право ТОВ "ЦЕНТР-АГРО-ТРЕЙД", як пов`язаної з банком особи, отримати кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) ліквідованого банку у порядку черговості, що передбачено статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

При цьому, з вказаного можна зробити висновок, що дії або бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб під час здійснення ліквідації банку прямо чи опосередковано впливають на права та інтереси пов`язаних з банком осіб.

Відтак, суд наголошує, що під час вирішення питання щодо ліквідації банку, пов`язані з банком особи мають правомірні очікування на отримання коштів, одержаних в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, оскільки права таких осіб на ці кошти визначені чинним законодавством.

Отже, фактично позивач претендує на отримання коштів, що будуть одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку.

При цьому, під час вирішення такого питання, особи, які мають правомірні очікування на отримання таких коштів, очікують від суб`єкта владних повноважень (Фонду гарантування вкладів фізичних осіб) правомірної поведінки, оскільки від цього залежить задоволення права тієї чи іншої особи, пов`язаної з банком.

Втім, суд не надає оцінку суб`єктивному праву позивача на отримання таких коштів, оскільки вказані обставини не є предметом спору у цій справі.

Водночас завданням адміністративного судочинства є саме захист прав, свобод та інтересів від порушень.

Як встановлено судом зі змісту позову, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, нібито допущено бездіяльність, яка, виходячи зі змісту позову, виразилась у пропуску строку на ліквідацію ПАТ "АКТАБАНК".

Означене, на думку суду, може вказувати на порушення прав та законних інтересів позивача щодо можливості отримати кошти, які мають бути одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) ліквідованого банку у порядку черговості.

Відтак, доводи представника відповідача, які ґрунтуються на тому, що у позивача відсутній юридичний інтерес та відсутнє право на відповідний позов у матеріально-правовому значенні, судом відхиляються, оскільки такі доводи є безпідставними, з огляду на зазначене.

Вирішивши питання щодо встановлення порушеного права та законного інтересу позивача, суд вважає за можливе вирішити питання щодо наявності чи відсутності бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що виразилась у незавершенні ліквідації Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" у строк до 15 січня 2020 року.

Частиною 2 ст. 6 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що особливості правового статусу, порядку створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків визначаються цим Законом та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Предметом спору у цій справі є вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР-АГРО-ТРЕЙД" до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності останнього протиправною внаслідок незавершення ліквідації Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" в строк до 15 січня 2020 року та в порядку передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Ліквідація банку - процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до положень Закону України "Про банки і банківську діяльність" (далі Закон про банки) та Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон про гарантування вкладів) (згідно із абзацом тридцять п`ятим частини першої статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність"). Цьому визначенню кореспондується пункт 6 частини першої статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Банк може бути ліквідований: 1) за рішенням власників банку; 2) у разі відкликання НБУ банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду (пункти 1 та 2 частини першої статті 77 Закону про банки). Пункту 2 частини першої статті 77 Закону про банки кореспондує частина перша статті 44 Закону про гарантування вкладів.

Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених Законом про гарантування вкладів (частина перша статті 3 Закону про гарантування вкладів). Відносини, що виникають, зокрема у зв`язку із виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідацією банків між Фондом, банками та НБУ, відповідні повноваження Фонду регулюються Законом про гарантування вкладів, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та НБУ (частини перша та третя статті 1 Закону про гарантування вкладів).

Регулятивні повноваження Фонду, визначені Законом про гарантування вкладів, поширюються на всі банки в Україні. Банки зобов`язані дотримуватися нормативно-правових актів Фонду та виконувати вимоги, встановлені Фондом у межах його повноважень (частина друга статті 30 Закону про гарантування вкладів).

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому Законом про гарантування вкладів, здійснює, зокрема процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку (пункт 8 частини другої статті 4 Закону про гарантування вкладів).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону про гарантування вкладів:

- виведення неплатоспроможного банку з ринку - заходи, які здійснює Фонд стосовно банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, щодо виведення його з ринку одним із способів, визначених статтею 39 Закону про гарантування вкладів (пункт 2);

- неплатоспроможний банк - банк, щодо якого НБУ прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом про банки (пункт 8);

- проблемний банк - банк, щодо якого НБУ прийняв рішення про віднесення до категорії проблемних у порядку, передбаченому Законом про банки і нормативно-правовими актами НБУ (пункт 12);

- тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому Законом про гарантування вкладів (пункт 16).

Частина друга статті 76 Закону про банки передбачає, що НБУ не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд для вжиття ним заходів, передбачених Законом про гарантування вкладів.

Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних (частина перша статті 34 Закону про гарантування вкладів). З дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення (частина перша статті 36 Закону про гарантування вкладів). Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до Закону про гарантування вкладів, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання (частина п`ята статті 34 Закону про гарантування вкладів).

Відповідно до частини четвертої статті 34 Закону про гарантування вкладів тимчасова адміністрація припиняється після виконання плану врегулювання або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Фонд у день отримання рішення НБУ про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону про гарантування вкладів (частина п`ята статті 77 Закону про банки).

Статтею 44 Закону про гарантування вкладів визначено, що Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність". Фонд вносить Національному банку України пропозицію про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку:1) відповідно до плану врегулювання; 2) у разі закінчення строку тимчасової адміністрації банку та/або невиконання плану врегулювання; 3) в інших випадках, передбачених цим Законом. Національний банк України зобов`язаний прийняти рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку протягом п`яти днів з дня отримання пропозиції Фонду про ліквідацію банку.

Національний банк України інформує Фонд про прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку не пізніше дня, наступного за днем прийняття такого рішення.

Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Ліквідація банку має бути завершена не пізніше двох років з дня початку процедури ліквідації банку. Фонд має право прийняти рішення про продовження ліквідації банку на строк до двох років з можливістю повторного продовження на строк до одного року.

Процедура ліквідації банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з дня внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. (згідно із частиною шостою статті 77 Закону про банки). Цьому кореспондується частина п`ята статті 91 ГК України та частина третя статті 53 Закону про гарантування вкладів.

Відтак, виходячи з аналізу вказаних норм, суд робить висновок, що Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" хоч і вказує строки, в межах яких ліквідація банку має бути завершена, однак, в той же час, цей Закон також і надає можливість прийняти рішення про продовження строків для ліквідації банку.

Як встановлено судом, існують судові рішення, які забороняють організаторам електронних торгів здійснювати оформлення угод купівлі-продажу активів ПАТ «АКТАБАНК», що позбавляє Фонд можливості здійснити всіх вичерпних заходів щодо задоволення вимог кредиторів.

Так, суд, дослідивши матеріали справи, зокрема матеріали додані представником відповідача до відзиву на позов, зазначає, що відповідач, посилається на судові рішення, що позбавляють Фонд можливості здійснити всіх вичерпних заходів щодо задоволення вимог кредиторів та вказує на:

- ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18 березня 2019 року у справі №664/708/19, якою застосовано заходи забезпечення позову;

- ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2019 у справі №904/2472/19, якою застосовано заходи забезпечення позову;

- ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2019 у справі №904/1050/19, якою застосовано заходи забезпечення позову.

Як встановлено з вказаних ухвал, Фондом, в межах процедури ліквідації ПАТ «АКТАБАНК», здійснюються дії щодо продажу майна банку, що ліквідується. В той же час, як видно зі змісту цих ухвал, третіми особами створено перешкоди для Фонду щодо продовження процедури ліквідації банку, а саме вжито заходи забезпечення позову, які в свою чергу унеможливлюють здійснення Фондом дій щодо продажу майна банку, що ліквідується.

Так, фактично, вказаними ухвалами призупинено дії Фонду щодо здійснення (продовження) процедури ліквідації ПАТ «АКТАБАНК».

Відтак, враховуючи вказане, суд робить висновок, що той час, на який ухвалами (Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18 березня 2019 року у справі №664/708/19, Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2019 у справі №904/2472/19, Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2019 у справі №904/1050/19) було вжито заходи забезпечення позову, потрібно враховувати до загального строку, в межах якого здійснюється ліквідація банку.

Таким чином, беручи до уваги доводи представника позивача щодо здійснення ліквідації банку у п`ятирічний термін, суд вказує, що той строк, на який ухвалами (Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18 березня 2019 року у справі №664/708/19, Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2019 у справі №904/2472/19, Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2019 у справі №904/1050/19) було вжито заходи забезпечення позову, що зумовило призупинення дій Фонду щодо здійснення ліквідації ПАТ «АКТАБАНК», потрібно враховувати до загального строку, в межах якого здійснюється ліквідація банку, а отже, доводи представника позивача щодо того, що ліквідація ПАТ «АКТАБАНК» мала бути завершена у строк до 15.01.2020 року є необґрунтованими та безпідставними, оскільки такий строк не порушено.

З огляду на викладене, доводи Фонду про перешкоджання його діяльності зазначеними судовими рішеннями є обґрунтованими та доведеними, що вказує на відсутність порушення Фондом строків процедури ліквідації ПАТ «АКТАБАНК».

Інші докази, що свідчили б про бездіяльність відповідача, спрямовану саме на незавершення процедури ліквідації ПАТ «АКТАБАНК», що мало наслідком пропущення (порушення) Фондом строку для завершення процедури ліквідації ПАТ «АКТАБАНК», у матеріалах справи відсутні.

У відповідності до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу і на наступне.

Як видно зі змісту прохальної частини позовної заяви, представник позивача просить суд визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ідентифікаційний код юридичної особи 21708016) щодо незавершення ліквідації Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" в строк до 15 січня 2020 року та в порядку передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Суд вказує, що позивач самостійно обирає як захищати свої права та інтереси.

Однак за статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав. Сам лише формальний розгляд справи і ухвалення рішення, яке завідомо не може захистити особу, не узгоджується з метою правосуддя.

У постанові від 15.07.2019 року у справі №420/5625/18 Верховний Суд висловив думку, що під захистом прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Виходячи зі змісту цієї норми, визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних тягне за собою зобов`язання суб`єкта вчинити певні дії.

За правилами п. 2 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає повноваження суду при вирішенні справи, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У постанові від 04.07.2018 року у справі № 800/580/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що сама лише констатація протиправності бездіяльності не може ефективно захистити позивача, оскільки у такому разі можливість використання висновків суду може бути невиправдано ускладнене діями або подальшою бездіяльністю органів влади держави-відповідача, їх врахування цілковито залежить від відповідача. Це не сумісно з критеріями ефективності судового захисту.

Отже, навіть визнаючи бездіяльність протиправною, суд повинен у силу закону застосувати і спонукаючий засіб впливу, зобов`язуючи суб`єкт владних повноважень вчинити дії, зокрема, які будуть направлені на поновлення порушених прав та інтересів.

Застосовуючи цей підхід у контексті обставин справи, суд звертає увагу, що сама лише теоретична констатація протиправності бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ідентифікаційний код юридичної особи 21708016) щодо незавершення ліквідації Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК", не може вважатися способом захисту порушених прав.

Більш того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.7 ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" органи державної влади та Національний банк України не мають права втручатися в діяльність Фонду щодо реалізації законодавчо закріплених за ним функцій і повноважень. Взаємодія Фонду з Національним банком України та органами державної влади здійснюється в межах, визначених цим Законом, іншими актами законодавства.

Відтак, виходячи зі змісту спірних правовідносин, навіть за наявності позовної вимоги щодо зобов`язання Фонду завершити ліквідацію банку, у суду відсутні законодавчо визначені підстави для можливості задоволення позовних вимог у такий спосіб, з огляду на приписи ч.7 ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

При цьому, Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року № 9901/152/18, від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18 та від 12 грудня 2018 року у справі № 802/2472/17-а.

Так, Велика Палата Верховного Суду у своїх висновках зазначала, що обрання позивачем способу захисту прав, який не сприяє ефективному відновленню порушеного права - не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду.

Отже, враховуючи викладене, суд робить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про визнання протиправною бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ідентифікаційний код юридичної особи 21708016) щодо незавершення ліквідації Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК", сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права, а тому такі вимоги не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суд робить висновок, що на цей спір не поширюється юрисдикція адміністративних судів, а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 238, 242, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР-АГРО-ТРЕЙД" до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "АКТАБАНК", ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною закрити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський