Справа № 713/2419/21
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 713/2419/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Осокін А.Л.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

24 грудня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Капустинського М.М. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 17 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Інспектора СРПП Біденого Ярослава Івановича та Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області (далі - відповідач 1, 2) про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач 01.11.2021 звернувся із позовом до Вижницького районного суду Чернівецької області в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії БАВ №605067 від 23.10.2021 за ст. 126 ч. 2 КУпАП.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 17.11.2021 позов задоволено частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №605067 від 23.10.2021, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст.126 ч. 2 КУпАП - скасовано, провадження у справі - закрито.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань СРПП Вижницького РВП Чернівецької області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 454,00 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, не доведена, рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності поліцейським прийняте з порушенням норм процесуального права, і за відсутності достатніх доказів про вчинення позивачем правопорушення, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення є матеріали адміністративної справи за фактом вчиненням позивачем ДТП (протокол про адміністративне правопорушення, пояснення самого позивача та потерпілого, рапорт чергового). Також вказано про те, що позивач сам повідомив про відсутність у нього посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Крім того відповідачем зазначено, що у зв`язку з тим, що факт керування позивачем транспортним засобом без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії було встановлено після вчинення ним ДТП, тобто під час оформлення адміністративних матеріалів, тому відео фіксація правопорушення не могла проводитись.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 13.12.2021 відкрито апеляційне провадження у справі, зобов`язано Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області до 21 грудня 2021 року надати суду відеофіксацію розгляду справи здійснену нагрудною камерою поліцейського та призначено до апеляційного розгляду на 23.12.2021.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Постановою інспектора СРПП Біденого Я. І. серії БАВ №605067 від 23.10.2021, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в сумі 3400,00 гривень.

Відповідно до даної постанови, позивач 23.10.2021 о 11 год. 40 хв. в с. Іспас по вул. Шевченка, керував моторолером марки "Дельта" не зареєстрованим у встановленому законом порядку та без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п.п. 2.1 ПДР, скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 126 ч. 2 КУпАП .

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993№ 3353-XII.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката Зелена картка) у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 статті 126 КУпАП вказано, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно із законодавством України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Аналогічна позиція вказана в постанові Верховного Суду від 21.12.2018 №175/1224/16-а (2-а/175/24/16),постанові Верховного Суду від 21.11.2018 №465/6677/16-а та постанові Верховного Суду від 25.09.2019 №127/19283/17.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Необхідно наголосити, що відповідно до статті 31 Закону України від 2 липня 2015 року, № 580-VIII "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Серед іншого необхідно вказати, що п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 № 100 встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Разом з цим, суд не вважає постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Для підтвердження порушення вказаного у оскаржуваній постанові відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, фото чи відеозапис події на якому чітко вбачався би факт правопорушення чи пояснення очевидців даного правопорушення. Проте, будь яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано.

Ухвалою суду від 13.12.2021 зобов`язано було Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області до 21.12.2021 надати суду відеофіксацію розгляду справи здійснену нагрудною камерою поліцейського.

У наданому на виконання вимог ухвали суду листі відповідачем вказано про неможливість надати суду такий відеодоказ, оскільки вказаний відеозапис був пошкоджений та відтворенню не підлягає.

В той же час в апеляційній скарзі відповідачем вказано про те, що відео фіксація правопорушення не проводилася, що суперечить наступним поясненням відповідача.

Отже жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.126 КУпАП, зокрема відеозапису з нагрудної камери поліцейського, відповідачем не надано.

При цьому відповідач звертає увагу суду на те, що постановою Вижницького районного суду від 01.12.2021, яка набрала законної сили у справі №713/2493/21 та яка пов`язана із даною справою позивача було визнано винним у вчиненні ДТП під час керування транспортним засобом.

Водночас, постановою Вижницького районного суду від 01.12.2021 у справі №713/2493/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею ст.124 КУпАП. Звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення передбачене ст.124 КУпАП в зв`язку із малозначністю вчиненого та обмежитись відносно нього усним зауваженням. Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 закрито. Водночас у вказаній постанові не зазначено про те, що позивач керував транспортним засобом без посвідчення водія.

Крім того відповідачем зазначено, що у наданому позивачем поясненні по факту вчинення ДТП останній повідомив про відсутність у нього посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Однак, колегія суддів зауважує, що жоден доказ не може мати перевагу перед іншими, зокрема пояснення особи, у тому числі стосовно визнання факту вчинення правопорушення, не можуть бути покладені в основу рішення за відсутності інших належних доказів на підтвердження обставин справи та вини особи у вчиненні правопорушення.

Таким чином, визнання позивачем факту скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП не є підставою необґрунтованості позовних вимог.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як докази про їх вчинення.

За відсутності доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову шляхом скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №605067 від 23.10.2021, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст.126 КУпАП та закриття провадження у справі.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 17 листопада 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Капустинський М.М. Полотнянко Ю.П.