Справа № 140/11385/21
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року ЛуцькСправа № 140/11385/21
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання дій неправомірними щодо не зарахування періодів роботи до страхового стажу та зобов`язання зарахувати до страхового стажу період роботи з 14.06.1994 по 29.02.1996 на фірмі «Візит» та період роботи з 01.03.1996 по 31.12.1996 у ВКФ «Агроінформсервіс», здійснити перерахунок пенсії з врахуванням зарахованого стажу роботи та виплачувати пенсію відповідно до Закону № 1058-IV та статті 8 Закону № 345-VI з 05.04.2020 (з дати призначення пенсії).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою про зарахування всіх періодів її роботи до страхового стажу (з 14.06.1994 по 29.02.1996 на фірмі «Візит» та з 01.03.1996 по 31.12.1996 у ВКФ «Агроінформсервіс») та перерахунок пенсії за віком. Листом ГУ ПФУ у Волинській області від 14.09.2021 позивачу повідомлено, у зв`язку з тим, що назву підприємства на відтиску печатки, яким завірено титульну сторінку трудової книжки НОМЕР_1 не можливо прослідкувати, а запис щодо роботи у ВКФ «Агроінформсервіс» з 01.03.1996 по 31.12.1996, засвідчено печаткою, що не відповідає назві підприємства.

Зазначає, що відповідач не враховав той факт, що трудова книжка серії НОМЕР_1 була заведена 05 серпня 1978 року, аркуш та чорнило на ньому з тривалістю часу стираються та вицвітають, а записи №10 та №11 у вказаній трудовій книжці засвідчені печаткою підприємства: ВКФ «Агроінформсервіс».

Окрім того вказує, що дійсно вжила всіх необхідних заходів для зібрання додаткових доказів трудової діяльності за спірні періоди, зокрема зверталася до Трудового архіву ВК Нововолинської міської ради, який листом № 255 від 20.05.2020 повідомив її, до документи фірми «Візит» та ВКФ «Агроінформсервіс» на зберігання не надходили.

Позивач вважає дії відповідача щодо не зарахування періодів роботи протиправними та просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У відзиві на позовну заяву від 02.11.2021 №0300-0802-7/44453 представник відповідача позовні вимоги не визнав. Зазначив, що ОСОБА_1 з 05.04.2020 призначено пенсію по віку відповідно до Закону України №1058. При призначенні пенсії страховий стаж позивача становив 28 років 1 місяць 20 днів. Для визначення розміру пенсії враховано середньомісячний заробіток 4 212,84 грн, який обчислено за періоди роботи з 01.12.1987 по 31.12.1997 (з періодами) та з 01.07.2000 по 30.04.2013 із застосуванням середньої заробітної плати по Україні за 2017- 2019 роки 7 763,17грн (індивідуальний коефіцієнт заробітку - 0,54267). Розмір пенсії становить 1 854,00 грн.

Вказує, що до страхового стажу при обчисленні розміру пенсії за віком відповідно до Закону 1058 на підставі записів трудової книжки не враховано періоди роботи на фірмі «Візит» з 14.06.1994 по 29.02.1996 та у ВКФ «Агроінформеервіс» з 01.03.1996 по 31.12.1996, оскільки назву підприємства на відтиску печатки, яким завірено титульну сторінку трудової книжки Позивача серії НОМЕР_1 не можливо прослідкувати, а записи в трудовій книжці щодо роботи у ВКФ «Агроінформсервіс» з 01.03.1996 по 31.12.1996 засвідчені печаткою, що не відповідає назві підприємства.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок в установах, підприємствах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 після занесення усіх відомостей щодо працівника на першу сторінку трудової книжки, титульний лист підписується відповідальною особою за ведення трудових книжок і завіряється печаткою підприємства або відділу кадрів, на якому вперше заповнялась трудова книжка.

З наведених підстав просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

03.07.2021 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою, в порядку передбаченому Законом України «Про звернення громадян», щодо зарахування до страхового стажу періодів роботи з 14.06.1994 по 29.02.1996 на фірмі «Візит» та з 01.03.1996 по 31.12.1996 у ВКФ «Агроінформсервіс».

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 14.09.2021 №9847-8673/Л-02/8-0300/21 повідомлено про відсутність законних підстав для зарахування зазначених періодів роботи до страхового стажу, оскільки назву підприємства на відтиску печатки, яким завірено титульну сторінку трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 не можливо прослідкувати, а записи в трудовій книжці щодо роботи у ВКФ «Агроінформсервіс» з 01.03.1996 по 31.12.1996 засвідчені печаткою, що не відповідає назві підприємства.

За повідомленням Трудового архіву виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 20.05.2020 №255 документи фірми «Візит» та ВКФ «Агроінформсервіс» на зберігання не надходили.

Позивач, не погодившись із не зарахуванням до його страхового стажу періодів роботи з 14.06.1994 по 29.02.1996 на фірмі «Візит» та з 01.03.1996 по 31.12.1996 у ВКФ «Агроінформсервіс», звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ), Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Статтею 46 Конституції України громадянам гарантоване право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Закон №1058-IV, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України (стаття 81 Закону №1788-ХІІ).

Відповідно до частин першої, третьої статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Статтею 56 Закону №1788-ХІІ визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; військова служба; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Як установлено судом ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 05.04.2020 року отримує пенсію за віком, однак при призначені такої пенсії не страхового стажу позивача не було зараховано періоди роботи з 14.06.1994 по 29.02.1996 на фірмі «Візит» та з 01.03.1996 по 31.12.1996 у ВКФ «Агроінформсервіс» у зв`язку із недоліками у заповненні трудової книжки, а саме назву підприємства на відтиску печатки, яким завірено титульну сторінку трудової книжки Позивача серії НОМЕР_1 не можливо прослідкувати, а записи в трудовій книжці щодо роботи у ВКФ «Агроінформсервіс» з 01.03.1996 по 31.12.1996 засвідчені печаткою, що не відповідає назві підприємства.

Згідно вимог статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до вимог пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку №637 обумовлено, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як установлено судом згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач з 14.06.1994 по 29.02.1996 працювала на фірмі «Візит» та з 01.03.1996 по 31.12.1996 у ВКФ «Агроінформсервіс». Записи № 8-11 трудової книжки про прийом на роботу та звільнення із роботи скріплено печаткою вищевказаних підприємств - фірмі «Візит» та ВКФ «Агроінформсервіс», зазначено дати відповідних наказів. Вказана трудова книжка на титульній сторінці містить нечіткий відтиск печатки, який не прочитується.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції №58до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.27 Інструкції №58 передбачено, що запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Відповідно до пункт 4.1 Інструкції у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Суд зазначає, що в силу пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. При цьому трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповненням роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків за порушення порядку заповнення його трудової книжки.

За змістом абзацу першого частини другої статті 24 Закону №1058-ІV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

На думку суду, нечіткий відтиск печатки на титульній сторінці та на записах № 8-11 трудової книжки серії НОМЕР_1 за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Вказані висновки суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постановах від 30 вересня 2021 року у справі №300/860/17, від 21 лютого 2018 року у справі №687/975/17.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідачем не враховано, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Зазначений висновок викладено в постановах Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а, від 17 липня 2018 року у справі №220/989/17.

Наявність сумнівів у відповідача відповідно до зазначеного законодавства може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року справі №127/9055/17.

Суд також враховує, що позивач вживав заходи для підтвердження спірного трудового стажу, звернувшись до Трудового архіву ВК Нововолинської міської ради, який листом № 255 від 20.05.2020 повідомив її, до документи фірми «Візит» та ВКФ «Агроінформсервіс» на зберігання не надходили.

На думку суду, відсутність документів про стаж позивача в архівній установі в наслідок не передання зазначених документів до нього підприємством не свідчить про порушення позивачем вимог законодавства, яке регламентує підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі №300/860/17.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідач не довів правомірність оскаржуваної в даній справі бездіяльності щодо незарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 14.06.1994 по 29.02.1996 на фірмі «Візит» та період роботи з 01.03.1996 по 31.12.1996 у ВКФ «Агроінформсервіс».

З урахуванням встановлених обставин справи та норм чинного законодавства, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом прийняття судом про визнання протиправною відмову у зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу періоду роботи з 14.06.1994 по 29.02.1996 на фірмі «Візит» та період роботи з 01.03.1996 по 31.12.1996 у ВКФ «Агроінформсервіс» та зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача вказаний період роботи та здійснити перерахунок пенсії за віком.

З матеріалів позову та відзиву відповідача вбачається, що ОСОБА_1 із заявою до відповідача щодо зарахування до страхового стажу спірного періоду роботи звернулась 03.08.2021, на що отримала письмову відмову. На переконання суду саме з цієї дати слід здійснити перерахунок пенсії за віком із врахуванням зарахованого страхового стажу, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок), який сплачений відповідно до квитанції від 05.10.2021.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи 14.06.1994 по 29.02.1996 на фірмі «Візит» та період роботи з 01.03.1996 по 31.12.1996 у ВКФ «Агроінформсервіс».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 14.06.1994 по 29.02.1996 на фірмі «Візит» та період роботи з 01.03.1996 по 31.12.1996 у ВКФ «Агроінформсервіс», здійснити перерахунок пенсії за віком із врахуванням вказаного страхового стажу з часу звернення із заявою 03.08.2021.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В; ).

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич