Справа № 640/13119/20
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року м. Київ № 640/13119/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейський лізинговий альянс" до Національного банку України про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Європейський лізинговий альянс" (далі - Позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправним та скасування рішення (далі - Відповідач), у якій просить суд:

- визнати противоправним та скасувати Рішення (постанову) від 25.05.2020 №239/227/28/17-ФМ;

- стягнути з відповідача на користь ТОВ "Європейський лізинговий альянс" суму штрафної санкції, визначеної Рішенням (постановою) від 25.05.2020 р. №239/227/28/17-ФМ у розмірі 8 500,00 грн., сплаченої згідно платіжного доручення №664 від 11.06.2020 року.

На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржуваним рішенням від 25.05.2020 відповідач застосовує захід впливу у вигляді штрафної санкції за порушення, що мали місце в червні 2017 року, тобто з порушенням шестимісячного строку визначеного пунктом 10 «Порядку застосування санкцій, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», затвердженого Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 01.10.2015 № 2372.

Позивач стверджує, що ним надано пояснення та підтверджуючі документи стосовно усунення виявлених порушень, що в силу абз. 12 п. 4.4. розділу 4 «Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги», затвердженого Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20.11.2012 №2319, є підставою для закриття провадження у справі про правопорушення.

Позивач звертає увагу, що застосовуючи захід впливу та визначаючи розмір штрафної санкції Відповідач керується пунктом 6 частини 5 статті 32 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 06.01.2019 №361-ІХ, а дії Позивача, які Відповідачем були кваліфіковані, як порушення норм законодавства про фінансовий моніторинг, вчинені в червні 2017 році, отже до набуття чинності Закону України №361-ІХ від 06.01.2019 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.06.2020 відкрито провадження у справі.

У відзиві на адміністративний позов відповідачем зазначено, що у діях ТОВ "Європейський лізинговий альянс" наявний склад правопорушення, що полягає у порушенні порядку надання інформації, не з`ясуванні суб`єктом первинного фінансового моніторингу причин неотримання повідомлення за формою № 3-ФМ.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.11.2020 постановлено замінити первинного відповідача - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг її правонаступником - Національним банком України (, адреса: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9).

Щодо визначення складу суду для розгляду цієї справи у зв`язку із залученням до участі у справі Національного банку України в якості відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 32 Кодексу адміністративного судочинства України усі адміністративні справи в суді першої інстанції, крім випадків, встановлених цим Кодексом, розглядаються і вирішуються суддею одноособово.

Разом з тим, частиною першою статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративні справи, предметом оскарження в яких є рішення, дії чи бездіяльність, зокрема, Національного банку України розглядаються і вирішуються в адміністративному суді першої інстанції колегією у складі трьох суддів.

З системного аналізу зазначених норм вбачається, що колегіальному розгляду підлягають лише ті справи, в яких оскаржуються рішення, дії чи бездіяльність Національного банку України. Тобто, сама по собі участь Національного банку України у складі відповідачів не дає підстав для розгляду відповідної справи у колегіальному порядку. Визначальною ознакою справи, яка підлягає розгляду колегією у складі трьох суддів, є предмет оскарження справи.

У цьому випадку, предметом оскарження є рішення (постанова) Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 25.05.2020 №239/227/28/17-ФМ, а тому відсутні підстави для розгляду справи колегією у складі трьох суддів.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг проведено позапланову безвиїзну перевірку ТОВ "Європейський лізинговий альянс" на предмет дотримання вимог законодавства у сфері запобігання та протидії (легалізації) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдженню зброї масового знищення.

За наслідками перевірки складено Акт позапланової безвиїзної перевірки № 227/28/17-ФМ від 06.03.2020 року.

Перевіркою встановлено, що ТОВ "Європейський лізинговий альянс" поштовим відправленням з повідомленням про вручення (№ 0324743) надіслано до Державної служби фінансового моніторингу України повідомлення за формою № 1-ФМ від 07.06.2017 щодо взяття на облік інформації про зміну фактичного місця знаходження, телефону та електронної адреси ТОВ "Європейський лізинговий альянс". Відповідно до повідомлення про вручення, повідомлення за формою № 1-ФМ від 07.06.2017 отримано Держфінмоніторингом 09.06.2017. Згідно з поясненнями ТОВ "Європейський лізинговий альянс", з невідомих причин ТОВ "Європейський лізинговий альянс" не отримано від Держфінмоніторингу форму № 3-ФМ з інформацією про результати обробки (унесення або відмову в унесенні інформації до Єдиної інформаційної системи) форми № 1-ФМ від 07.06.2017. ТОВ "Європейський лізинговий альянс" 07.09.2017 направлено до Держфінмоніторингу виправлену форму № 1-ФМ (вх. від 07.09.2017 № 32/09-17).

Вказаною перевіркою встановлено порушення строків для вжиття заходів для з`ясування причин неотримання від Держфінмоніторингу форми № 3-ФМ, що є порушенням п.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» № 1702-VII від 14.10.2014 (далі - Закон № 1702-VII) та п.10 Порядку подання інформації для взяття на облік (зняття з обліку) суб`єктів первинного фінансового моніторингу, виявлення та реєстрації, а також подання суб`єктами первинного фінансового моніторингу Державній службі фінансового моніторингу інформації про фінансові операції, що підлягають фінансовому моніторингу, іншої інформації що може бути пов`язана з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 № 552 (далі - Порядок № 552).

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 25.05.2020 прийнято Рішення (постанова) № 239/227/28/17- ФМ про застосування санкцій до Позивача у вигляді штрафу у розмірі 8 500 гривень.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач і звернувся з даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону № 1702-VII (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суб`єктами первинного фінансового моніторингу є, зокрема, банки, страховики (перестраховики), страхові (перестрахові) брокери, кредитні спілки, ломбарди та інші фінансові установи.

Згідно п.1 ч.2 ст.6 Закону № 1702-VII (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний стати на облік у спеціально уповноваженому органі як суб`єкт первинного фінансового моніторингу та повідомляти спеціально уповноваженому органу в порядку, визначеному Національним банком України для суб`єктів первинного фінансового моніторингу, щодо яких Національний банк України відповідно до статті 14 цього Закону виконує функції державного регулювання і нагляду, та Кабінетом Міністрів України для інших суб`єктів первинного фінансового моніторингу, про:

призначення чи звільнення відповідального працівника;

призначення особи, яка тимчасово виконуватиме обов`язки відповідального працівника у разі його відсутності;

зміну відомостей про суб`єкта первинного фінансового моніторингу та/або про відповідального працівника чи особу, яка тимчасово виконує його обов`язки;

припинення діяльності суб`єкта первинного фінансового моніторингу;

Механізм подання суб`єктами первинного фінансового моніторингу до Держфінмоніторингу відповідно до Закону № 1702-VII інформації, необхідної для взяття їх на облік як суб`єктів та зняття з обліку, а також виявлення, реєстрації, подання суб`єктами Держфінмоніторингу інформації про фінансові операції, що підлягають фінансовому моніторингу, іншої інформації, що може бути пов`язана з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення визначений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2012 року № 552 (була чинною до 01 січня 2021 року).

Відповідно до п. 10 вказаного Порядку № 552 якщо з будь-яких причин суб`єкт не отримав від Держфінмоніторингу протягом 10 робочих днів з дати надходження повідомлення про вручення поштового відправлення або протягом 20 робочих днів з дати відправлення інформації, необхідної для взяття його на облік (зняття з обліку, внесення змін до інформації, яка стала підставою для взяття суб`єкта на облік) (у разі ненадходження повідомлення про вручення поштового відправлення), або протягом двох робочих днів з дати відправлення такої інформації в електронному вигляді повідомлення про результати обробки інформації, необхідної для взяття суб`єкта на облік (зняття з обліку, внесення змін до інформації, яка стала підставою для взяття суб`єкта на облік), суб`єкт (відокремлений підрозділ) звертається до Держфінмоніторингу для з`ясування причини неотримання відповідного повідомлення. У разі необхідності отримання копії повідомлення про результати обробки інформації, необхідної для взяття суб`єкта на облік (зняття з обліку, внесення змін до інформації, яка стала підставою для взяття суб`єкта на облік), суб`єкт надсилає до Держфінмоніторингу письмовий запит. У разі необхідності отримання суб`єктом довідки про обліковий ідентифікатор суб`єкт надсилає до Держфінмоніторингу письмовий запит з обов`язковим зазначенням реквізитів, визначених Мінфіном.

Таким чином, порядок подання інформації суб`єктом фінансового моніторингу включає в себе не тільки подачу інформації до Держфінмоніторингу, але й обов`язок такого суб`єкта отримати та/або з`ясувати причини неотримання повідомлення про результати про обробки інформації, необхідної для взяття на облік.

Отже, у даній справі суб`єкт первинного фінансового моніторингу (Позивач) повинен був після спливу 10 днів з дня отримання повідомлення про вручення Держфінмоніторингу (форми № 1-ФМ) та у випадку неотримання від останнього повідомлення про результати обробки інформації (форма № 3-ФМ) вжити всіх необхідних заходів для з`ясування причин неотримання такого повідомлення.

Як вбачається із матеріалів доданих до позовної заяви та не заперечується Позивачем, останнім направлено форму 1-ФМ 08 червня 2017 року, що отримано Держфінмоніторингом 09 червня 2017 року. Позивачем не отримано від Держфінмоніторингу повідомлення № 3-ФМ про результати обробки інформації у визначений строк, тим самим допущено порушення вимог п. 10 Порядку, що свідчить про факт порушення законодавчо визначеного порядку надання інформації.

Відповідно до абз. 4 ч. 3 ст. 24 Закону України Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (у редакції чинній на момент вчинення порушення) (п. 6 ч. 5 ст. 32 Закону - на момент прийняття оскаржуваної Постанови) до суб`єкта первинного фінансового моніторингу можуть бути застосовані штрафи за неподання, несвоєчасне подання, порушення порядку подання або подання спеціально уповноваженому органу недостовірної інформації у випадках, передбачених законодавством.

З огляду на викладені обставини суд вважає, що у діях ТОВ "Європейський лізинговий альянс" наявний склад правопорушення, що полягає у порушенні порядку надання інформації, що полягає у не з`ясуванні суб`єктом первинного фінансового моніторингу причин неотримання повідомлення за формою № 3-ФМ.

В позовній заяві Позивач, обґрунтовуючи протиправність оскаржуваної Постанови з-поміж іншого посилається на пропуск Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг строку для застосування до суб`єкта фінансового моніторингу санкцій передбачених законом.

Отже у справі, що розглядається, спірним є питання строку застосування суб`єктами державного фінансового моніторингу санкцій, передбачених Законом № 1702-VII, зокрема, визначення моменту, з якого такий строк розпочинає свій перебіг.

З цього приводу суд зазначає наступне.

У правовідносинах, що склались між Нацкомфінпослуг і позивачем у даній справі, останній виступає суб`єктом первинного фінансового моніторингу, а не учасником ринків фінансових послуг. Позивач помилково ототожює поняття «нагляд за фінансовими установами» та «нагляд за діяльністю суб`єктів фінансового моніторингу», оскільки у першому випадку Нацкомфінпослуг діє як спеціально уповноважений орган, що здійснює нагляд за виконанням фінансовими установами стандартів надання фінансових послуг, вимог фінансової звітності та законодавства про захист прав споживачів, а у другому - як суб`єкт державного фінансового моніторингу, який здійснює нагляд за дотримання суб`єктами первинного фінансового моніторингу (чітко визначений перелік) законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

За приписами п.1 ч.2 ст. 14 Закону № 1702-VII зазначені у частині першій цієї статті суб`єкти державного фінансового моніторингу в межах їх повноважень зобов`язані здійснювати нагляд у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення за діяльністю відповідних суб`єктів первинного фінансового моніторингу, зокрема шляхом проведення планових та позапланових перевірок, у тому числі безвиїзних, у порядку, встановленому відповідним суб`єктом державного фінансового моніторингу, який згідно з цим Законом виконує функції регулювання і нагляду за суб`єктом первинного фінансового моніторингу.

Пунктом 4 частини другої статті 14 Закону № 1702-VII закріплено, що зазначені у частині першій цієї статті суб`єкти державного фінансового моніторингу в межах їх повноважень зобов`язані, зокрема, вимагати від суб`єктів первинного фінансового моніторингу виконання вимог законодавства, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, а в разі виявлення порушень вимог законодавства вживати заходів, передбачених законом. Порядок застосування до суб`єктів первинного фінансового моніторингу та/або їх посадових осіб передбачених цим Законом санкцій, пред`явлення вимог, а також здійснення контролю за їх виконанням визначається відповідними суб`єктами державного фінансового моніторингу, які згідно з цим Законом виконують функції державного регулювання і нагляду за суб`єктами первинного фінансового моніторингу.

З метою забезпечення виконання наведеної законодавчої норми розпорядженням Нацкомфінпослуг від 01 жовтня 2015 року № 2372 затверджено Порядок застосування санкцій, передбачених Законом № 1702-VII, пред`явлення вимог та здійснення контролю за їх виконанням Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Порядок № 2372).

Відповідно до пункту 4 зазначеного Порядку факти невиконання (неналежного виконання) вимог Закону та/або нормативно-правових актів, що регулюють діяльність у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виявляються посадовими особами Нацкомфінпослуг:

при проведенні планових та позапланових перевірок, у тому числі виїзних чи безвиїзних;

при здійсненні нагляду за діяльністю суб`єктів первинного фінансового моніторингу.

Згідно з пунктами 5, 6 Порядку № 2372, підставою для порушення провадження у справі про невиконання (неналежне виконання) вимог Закону та/або нормативно-правових актів, що регулюють діяльність у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення (далі - провадження у справі) є акт про виявлені порушення вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення (далі - Акт).

Датою порушення провадження у справі є дата реєстрації Акта, яким виявлені порушення законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

У розглядуваній справі, факт неналежного виконання ТОВ "Європейський лізинговий альянс" вимог Закону № 1702-VII та Порядку № 552 виявлений посадовими особами Нацкомфінпослуг при проведенні позапланової безвиїзної перевірки, результати якої зафіксовані в акті перевірки, який слугував підставою для порушення провадження у справі та прийняття спірного рішення від 25.05.2020 №239/227/28/17-ФМ, що узгоджується з приписами пунктів 4 - 8 Порядку № 2372.

Одночасно з цим, у частині восьмій статті 24 Закону № 1702-VII законодавець чітко пов`язує шестимісячний строк застосування санкцій до суб`єкта первинного фінансового контролю з днем виявлення порушення.

Відтак ураховуючи, що днем виявлення Нацкомфінпослуг порушення позивачем законодавства про фінансовий моніторинг є день реєстрації акта перевірки - 06.03.2020, то рішення про застосування санкцій від 25.05.2020 №239/227/28/17-ФМ прийняте відповідачем у межах шестимісячного строку, визначеного частиною восьмою статті 24 Закону № 1702-VII та пунктом 10 Порядку № 2372.

Аналогічний висновок щодо подібних правовідносин викладений Верховним Судом у постанові від 23.09.2021 у справі № 280/1555/20.

Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку, що відповідачем дотриманий порядок та строки застосування санкцій, передбачених Законом № 1702-VII, а отже, рішення Нацкомфінпослуг від 25.05.2020 №239/227/28/17-ФМ відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

В позовній заяві Позивач посилається на не застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг абз. 12 п. 4.4 Розділу 4 Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого Розпорядженням Нацкомфінпослуг №2319 від 20.11.2012 року, відповідно до якого провадження про накладення штрафних санкцій підлягають закриттю, якщо порушення та його наслідки самостійно усуненні порушником до застосування заходів впливу.

З цього приводу варто зауважити, що відповідно до абз. 5 п. 1.1 вказаного Положення його норми не застосовуються до правовідносин, пов`язаних із накладенням Нацкомфінпослуг штрафів за невиконання (неналежне виконання) вимог Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму».

В позовній заяві однією з підстав позову позивачем зазначено те, що до нього застосовано положення Закону № 1702-VII на момент прийняття спірної Постанови, а не на момент вчинення правопорушення.

Суд критично ставиться до вказаного посилання позивача з огляду на те, що положення абз. 4 ч.3 ст. 24 Закону № 1702-VII у редакції на момент вчинення (червень 2017 року) які визначали склад правопорушення були ідентичні за змістом.

Отже, положення Закону № 1702-VII які визначали склад правопорушення на момент вчинення такого правопорушення і на момент прийняття оскаржуваної Постанови є абсолютно ідентичними за своїм текстовим та смисловим наповненням.

При цьому посилання в оскаржуваній Постанові на різні редакції Закону, які є ідентичними за змістом не може кваліфікуватись як не правильне застосування Закону, оскільки не змінює сутті правопорушення, його правову кваліфікацію та саме по собі не спростовує факту вчиненого правопорушення.

Крім того, варто зауважити, що відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» розмір штрафу за порушення суб`єктом первинного фінансового моніторингу законодавства у сфері запобігання та протидії, вчинені таким суб`єктом первинного фінансового моніторингу до набрання чинності цим Законом, визначається виходячи із розміру штрафу за відповідне порушення, встановленого законом на дату його вчинення.

Таким чином, вказаний Закон № 1702-VII визначає, що при визначенні розміру штрафу за відповідне правопорушення, суб`єкт правозастосування повинен виходити із визначених законодавцем меж розміру штрафу, що існували на момент вчинення правопорушення.

У даному випадку, розмір штрафу застосованого до Позивача в оскаржуваній Постанові відповідає законодавчо встановленим межах розміру штрафу на момент вчинення правопорушення (штраф до 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян), а відтак посилання Позивача на нібито не правильне визначення такого розміру є безпідставним та необґрунтованим.

Позовна вимога про стягнення з відповідача 8 500,00 грн. суми сплаченої позивачем штрафної санкції, є похідною та не підлягає задоволенню з огляду на відмову в задоволенні первісної вимоги.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Н.М. Клименчук