Справа № 120/9285/21-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/9285/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Жданкіна Наталія Володимирівна

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

29 грудня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Райгородської сільської ради Гайсинського району Вінницької області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 до Райгородської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. До Вінницького окружного адміністративного суду звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 (далі - позивачі) з адміністративним позовом до Райгородської сільської ради Гайсинського району Вінницької області (далі - відповідач, сільська рада) про визнання протиправними та скасування рішень.

2. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачі зазначили. що 07.06.2021, з метою завершення процедури приватизації земельних ділянок, цінним листом з описом вкладення було подано до Райгородської сільської ради Гайсинського району Вінницької області проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 28 громадянам для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Райгородської (колишньої Новообиходської) сільської ради Немирівського району Вінницької області для його подальшого затвердження та передачі земельних ділянок у власність. Разом з проектом землеустрою щодо відведення земельних ділянок також було подано клопотання від позивачів про затвердження документації та витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки.

3. Однак, рішеннями 15 сесії 8 скликання Райгородської сільської ради Гайсинського району Вінницької області №№ 930, 931, 932, 933, 934, 935, 936, 937, 938, 939, 940, 941, 942, 943, 944, 945, 946, 947, 948, 949, 950, 951, 952, 953, 954, 955, 956, 957 від 19.07.2021 позивачам протиправно відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Райгородської сільської ради Немирівського району Вінницької області (за межами населеного пункту с. Нові Обіходи).

4. Відмовляючи в затвердженні проекту землеустрою відповідач в оскаржуваних рішеннях зіслався на відсутність в проекті відведення земельної ділянки рішення Вінницької обласної ради про внесення змін до рішення виконкому Вінницької обласної ради депутатів трудящих від 10.06.1971 р. №313, відповідно до якого об`єкт (земельну ділянку) узято на державний облік та визначено категорію пам`ятки.

5. Не погоджуючись з такою відмовою, позивачі звернулись до суду з цим позовом.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. 9 вересня 2021 року рішенням Вінницького окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено.

7. Визнано протиправними та скасовані рішення 15 сесії 8 скликання Райгородської сільської ради Гайсинського району Вінницької області №№ 930, 931, 932, 933, 934, 935, 936, 937, 938, 939, 940, 941, 942, 943, 944, 945, 946, 947, 948, 949, 950, 951, 952, 953, 954, 955, 956, 957 від 19.07.2021, якими ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Райгородської сільської ради Немирівського району Вінницької області (за межами населеного пункту с. Нові Обіходи).

8. Зобов`язано Райгородську сільську раду Гайсинського району Вінницької області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Райогородської (колишньої Новообиходської) сільської ради Немирівського району Вінницької області.

9. Стягнуто з відповідача на користь позивачів понесені судові витрати по сплаті судового збору.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

10. Апелянт Райгородська сільська рада, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

11. Апелянт зазначив, що згідно рішення Господарського суду Вінницької області справа №902/9/18 від 19.04.2018 було скасовано п.5 рішення 4 сесії 1 скликання Райгородської сільської ради Гайсинського району (колишній Немирівський) Вінницької області від 26.04.2017, посилаючись на те, що на земельній ділянці 55,6616 га, з кадастровим :03:001:0078 знаходиться пам`ятка археології місцевого значення.

12. Отже, враховуючи факт перебування земельної ділянки площею 55,6616 га, розташованої на території Райгородської сільської ради Гайсинського району Вінницької області (за межами населеного пункту) з кадастровим номером :03:001:0078 в категорії історико-культурного значення, дані ділянки не можуть бути передані в приватну власність.

13. Крім того, апелянтом вказано, що згідно охоронного договору на пам`ятку культурної спадщини від 10.05.2017 за № 22 та паспорта об`єкта культурної спадщини, № НОМЕР_1 земельна ділянка з кадастровим :03:001:0078 є пам`яткою археологічної спадщини місцевого значення. також, згідно паспорта культурної спадщини площа об`єкта становить 53 га. Згідно рішення виконкому Вінницької обласної ради народних депутатів від 10.06.1971 № 313 на земельній ділянці, площею 55,6616 га, розташована пам`ятка археології місцевого значення - поселення трипільської культури III гис. до ікс., охоронний № 681.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

14. 12.11.2020 позивачі звернулись до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області з клопотаннями від 09.11.2020 про надання кожному з них дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель державної власності сільськогосподарського призначення орієнтованою площею по 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель розташованих на території Райгородської сільської ради (за межами населеного пункту с. Нові Обіходи) Немирівського району Вінницької області.

15. У встановлений законом строк ГУ Держгеокадасту у Вінницькій області не було прийнято одне з передбачених ч. 7 ст. 118 ЗК України рішення, а саме: про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову у його наданні.

16. Як вказують позивачі у позовній заяві, в зв`язку з допущеною ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області бездіяльністю щодо розгляду їх клопотань від 09.11.2020, керуючись положеннями абзацу 3 частини сьомої статті 118 ЗК України (в редакції чинній станом на час звернення із заявою) ними 16.12.2020 на підставі договору №376-2021 на виконання робіт із землеустрою із ФОП Інженером-землевпорядником ОСОБА_29 було замовлено розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок без такого дозволу, тобто застосовано принцип «мовчазної згоди».

17. Про укладення відповідного договору, на виконання вимог абзацу 3 частини сьомої статті 118 ЗК України на адресу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області 17.12.2020 цінним листом з описом вкладення направлено відповідне письмове повідомлення, до якого, окрім іншого, приєднано договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Відповідні обставини підтверджуються доданим до матеріалів справи описом вкладення у цінний лист, а також сформованою Укрпоштою накладною за №714.

18. Після виготовлення документації із землеустрою та погодження її в порядку, встановленому ст. 186-1 Земельного кодексу України, яка була чинна на час розроблення проектної документації, відомості про земельні ділянки було внесено до Державного земельного кадастру.

19. 27 травня 2021 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» відповідно до якого Головні управління не розпоряджаються земельними ділянками сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, які в силу закону є комунальною власністю відповідної громади.

20. З огляду на внесені зміни, а також з метою завершення процедури приватизації земельних ділянок позивачами 07.06.2021 цінним листом з описом вкладення було подано до Райгородської сільської ради Гайсинського району Вінницької області проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 28 громадянам для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Райогородської (колишньої Новообиходської) сільської ради Немирівського району Вінницької області для його подальшого затвердження та передачі земельних ділянок у власність. Разом з проектом землеустрою щодо відведення земельних ділянок також було подано клопотання від позивачів про затвердження документації та витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки.

21. Однак, рішеннями 15 сесії 8 скликання Райгородської сільської ради Гайсинського району Вінницької області №№ 930, 931, 932, 933, 934, 935, 936, 937, 938, 939, 940, 941, 942, 943, 944, 945, 946, 947, 948, 949, 950, 951, 952, 953, 954, 955, 956, 957 від 19.07.2021 позивачам було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Райгородської сільської ради Немирівського району Вінницької області (за межами населеного пункту с. Нові Обіходи).

22. Відмовляючи в затвердженні проекту землеустрою відповідач в оскаржуваних рішеннях послався на відсутність в проекті відведення земельної ділянки рішення Вінницької обласної ради про внесення змін до рішення виконкому Вінницької обласної ради депутатів трудящих від 10.06.1971 р. №313, відповідно до якого об`єкт (земельну ділянку узято на державний облік та визначено категорію пам`ятки.

23. Не погоджуючись прийнятими відповідачем 2 рішеннями та вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивачі звернулись з позовом до суду.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

24. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

25. Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель визначаються Земельним кодексом України.

26. Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 116 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

27. Згідно з частиною другою статті 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

28. Частиною першою статті 123 Земельного кодексу України визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

29. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

30. Відповідно до частини шостої ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

31. В свою чергу, положеннями ч. 7 ст. 118 ЗК України (в редакції чинній станом на січень 2021 року), окрім іншого встановлено, що відповідний орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

32. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

33. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

34. Отже, абзацом 3 частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України запроваджено принцип «мовчазної згоди» на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки у випадку бездіяльності суб`єкта владних повноважень, внаслідок якої протягом місяця не розглянута заява про надання дозволу на виготовлення проектної документації, заявник має право здійснити замовлення проекту відведення земельної ділянки.

35. Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 826/18669/15 та від 24.09.2020 у справі № 576/945/17.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

36. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

37. Враховуючи, що ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області на протязі місяця з дати отримання клопотань позивачів від 09.11.2020 будь-якого з рішень передбачених положеннями ст. 118 ЗК України не прийняло, позивачі на законних підставах застосували передбачений абзацом 3 частини сьомої вказаної статті ЗК України принцип «мовчазної згоди».

38. Згідно абз. 2 ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

39. У зв`язку з відсутністю будь-якого рішення з розгляду клопотань позивачів, керуючись вказаними приписами частини сьомої статті 118, між позивачами та ФОП ОСОБА_29 було укладено договір від 16.12.2020 за №376-2021 на розроблення відповідного проекту землеустрою, про що було повідомлено Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області шляхом направлення письмового повідомлення з наданням копії вказаного договору.

40. В подальшому розроблений проект землеустрою позивачами був наданий апелянту на затвердження.

41. Частиною 9 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

42. При цьому, підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації (ч. 8 ст. 186 Земельного кодексу України).

43. Згідно ч. 9 ст. 186 Земельного кодексу України встановлено заборону Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим суб`єктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою вимагати:

- додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, визначеного Законом України "Про землеустрій";

- надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами чи організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею;

- проведення будь-яких обстежень, експертиз чи робіт.

44. Як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень, підставою для відмови в затвердженні проекту землеустрою слугувало те, що земельні ділянки, щодо яких розроблений проект землеустрою, відносяться до земель історико-культурного призначення. В зв`язку з цим, в оскаржуваних рішеннях апелянтом вказано на необхідності долучення до проекту відведення земельної ділянки рішення Вінницької обласної ради про внесення змін до рішення виконавчого комітету Вінницької обласної ради депутатів трудящих від 10.06.1971 за №313, відповідно до якого об`єкт (земельну ділянку) узято на державний облік та визначено категорію пам`ятки.

45. В підтвердження своєї позиції апелянтом додано охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини від 10.05.2017 за № 22, а також паспорт об`єкта культурної спадщини, №681, згідно яких земельна ділянка культурної спадщини розташована за 0,7 км. на північ від села Самчинці Немирівського району Вінницької області. Також, згідно зазначеної в паспорту об`єкта культурної спадщини, відповідний об`єкт узято на державний облік та визначено категорію пам`ятки згідно рішення Виконкому Вінницької обласної ради депутатів трудящих від 10.06.1971 за №313.

46. Згідно зі ст. 53, 54 Земельного кодексу України до земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані пам`ятки культурної спадщини, їх комплекси (ансамблі), історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї-садиби.

47. Землі історико-культурного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

48. Навколо історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, музеїв просто неба, меморіальних музеїв-садиб, пам`яток культурної спадщини, їх комплексів (ансамблів) встановлюються зони охорони пам`яток із забороною діяльності, що шкідливо впливає або може вплинути на додержання режиму використання таких земель.

49. Порядок використання земель історико-культурного призначення визначається законом.

50. Зі змісту наведених правових норм вбачається, що в зонах охорони пам`яток, історичних ареалів населених місць, занесених до списку історичних населених місць України, встановлено особливий режим регулювання

51. В противагу доводам апелянта позивачі звернули увагу на те, що проект землеустрою, який подавався на затвердження сільській раді, містить довідку надану Управлінням культури і мистецтва Вінницької обласної державної адміністрації від 28.10.2020 за №5137/02-20, відповідно до якої на бажаній позивачами земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:0078 площею 55,6616 га, за рахунок якої позивачі бажають отримати собі у власність земельні ділянки - об`єктів культурної спадщини не виявлено.

52. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, Департамент правового забезпечення облдержадміністрації листом від 09.07.2021 за №07-03-1443 повідомило Виконавчий комітет Райгородської сільської ради про те, що згідно рішення виконавчого комітету Вінницької обласної ради депутатів трудящихся від 10.06.1971 за №313 до переліку пам`яток археології місцевого значення занесене поселення трипільської культури ІІІ тис. до н.е., під охоронним номером №681. Також в листі вказано, що зазначена пам`ятка розташована не на розподілених згідно поданого позивачами на затвердження Проекту землеустрою земельних ділянках, а поруч на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:0116. До вказано листа додано Паспорт пам`ятким історії та культури, в якому вказано, що відповідна пам`ятка розташована в 2-х кілометрах на захід від села Самчинці Немирівського району Вінницької області (том 1 а.с. 129).

53. Колегія суддів звертає увагу, що зазначені обставини були відомі апелянту ще до прийняття оскаржуваних рішень, так як були надані у відповідь на його лист від 09.07.2021 за №07-03-1443 про надходження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам (28 чоловік) для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Райгородської сільської ради (за межами с. Нові Одіходи), який був виготовлений ФО ОСОБА_29 по 1,9532 га з цільовим призначенням 01,03 для ведення особистого селянського господарства з кадастровими номерами згідно переліку, управління містобудування та архітектури облдержадміністрації повідомило наступне.

54. Аналіз наданих документів дає підстави стверджувати про те, що відомості, на які покликається апелянт та які слугували підставою для прийняття оскаржуваних рішень, суперечать інформації, яка відображена в Паспорті пам`ятким історії та культури, виготовленому на виконання рішення виконавчого комітету Вінницької обласної ради депутатів трудящихся від 10.06.1971 за №313, та який є визначальним при визначенні місця розташування пам`ятки культури №681 (далі - первинний Паспорт).

55. Зокрема, під час розгляду справи судом першої інстанції було виявлено розбіжності в відстані між селом Самчинці та пам`яткою культури, що вказана в первинному Паспорті та Паспорті, що долучений апелянтом. Також, судом першої інстанції звернуто увагу на невідповідність плану розташування пам`ятки культури, який доданий до Паспорту 2017 року та плану трипільського поселення Самчинці, який виготовлений на виконання рішення виконавчого комітету Вінницької обласної ради депутатів трудящих від 10.06.1971 за №313.

56. Крім того, зі змісту первинного Паспорту вбачається, що трипільське поселення (пам`ятка культури) займає довгий мис (а не плато), якій зі сходу і заходу обмежений двома невеликими струмками. Частина селища знаходиться на схилі прилеглого до мису плату (тобто не на самому плато, а на його схилі).

57. Отже, зважаючи на те, що лист Департаменту правового забезпечення облдержадміністрації від 09.07.2021 за №07-03-1443, наданий у відповідь на запит Виконавчого комітету Райгородської сільської ради від 16.06.2021 за №02/19-637 за датою формування містить більш актуальну інформацію, яка узгоджується з відомостями затвердженого рішенням виконавчого комітету Вінницької обласної ради депутатів трудящих від 10.06.1971 за №313 Паспортом об`єкта культурної спадщини за №681, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта щодо необхідності прийняття Вінницькою обласною радою рішення про внесення змін до вищезгаданого рішення виконавчого комітету Вінницької обласної ради депутатів трудящих від 10.06.1971 за №313.

58. Колегія суддів також враховує, що за наслідком дослідження відомостей Державної кадастрової карти можна дійти висновку, що саме земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0116 підпадає під опис наведений в первинному Паспорті щодо місця розташування трипільського поселення. Крім того, станом на час звернення позивачів до органу місцевого самоврядування з клопотаннями про погодження проекту землеустрою в Державному реєстрі нерухомих пам`яток не міститься інформації про те, що на території Райгородської сільської ради Немирівського району Вінницької області є пам`ятки археологічної спадщини місцевого значення. Відомості про наявність об`єкта історико-культурного призначення на вищевказаній земельній ділянці або віднесення цієї земельної ділянки до земель історико-культурного призначення у Державному земельному кадастрі відсутні. В свою чергу, відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0078 Державний кадастровий реєстр також не містить.

59. Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення 15 сесії 8 скликання Райгородської сільської ради Гайсинського району Вінницької області №№ 930, 931, 932, 933, 934, 935, 936, 937, 938, 939, 940, 941, 942, 943, 944, 945, 946, 947, 948, 949, 950, 951, 952, 953, 954, 955, 956, 957 від 19.07.2021 «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою ... » є протиправними, а позовні вимоги про визнання їх протиправними обґрунтованими й такими, що підлягали задоволенню.

60. Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

61. Згідно ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

62. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

63. Колегія суддів зазначає, що умови, за яких орган відмовляє у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - затвердити проект землеустрою або відмовити в його затвердженні, однак виключно у тому випадку, коли для цього є законні підстави. За законом в спірних правовідносинах у відповідача немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

64. З урахуванням наведеного, зважаючи на дотримання позивачами порядку розроблення землевпорядної документації з метою отримання земельної ділянки у власність, своєчасність її подання та недоведення апелянтом факту наявності визначених законом підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивачів у цьому випадку буде саме зобов`язання Райгородську сільську раду Гайсинського району Вінницької області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність позивачів для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Райогородської (колишньої Новообиходської) сільської ради Немирівського району Вінницької області.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

65. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

66. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

67. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

68. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

69 . Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

70. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Райгородської сільської Ради слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Райгородської сільської ради Гайсинського району Вінницької області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.