Справа № 214/1555/19(2-а/214/157/20)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2021 року м. Дніпросправа № 214/1555/19(2-а/214/157/20)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18 червня 2020 року у справі №214/1555/19(2-а/214/157/20) за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати дії Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області з проведення перевірки, видання припису від 31.01.2019 року та складання протоколів №№06192, 06193, 06009 про адміністративне правопорушення від 04.02.2019 року протиправними;

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 від 05.02.2019 року винесену державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської області Коркач Н.В. про визнання її винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.78, 91-4, 60 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 136 грн.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18.06.2020 р. позов задоволено частково. Постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 від 05.02.2019 року, винесену державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської області Коркач Н.В. про визнання її винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.78, 91-4, 60 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 136 грн. скасовано, справу закрито.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, 25.01.2019 року, Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області було проведено у ТОВ «МЕТАЛ МАРКЕТ», розташованому за адресою: вул. Криворіжсталі, 80, м. Кривий Ріг, перевірку щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. За результатами вказаної перевірки були встановлені порушення та складено акт №35/4-8/19 від 25.01.2019 року.

У зв`язку з виявленими порушеннями, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської області Коркач Н.В. складено щодо ОСОБА_1 два протоколи про адміністративне правопорушення, а саме: №06192 від 04.02.2019 року, відповідно до якого 25.01.2019 року при проведенні планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «МЕТАЛ МАРКЕТ» встановлено факт несвоєчасного надання повної екологічної інформації та копій документів (у сфері охорони та раціонального використання водних ресурсів, поводження з відходами), які розглядаються в ході інспекційної перевірки; №06193 від 04.02.2019 року, відповідно до якого 25.01.2019 року при проведенні планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «МЕТАЛ МАРКЕТ» встановлено факт порушення правил водокористування, а саме первинний облік водоспоживання та облік води у системах оборотного водоспоживання підприємство не здійснює.

Окрім того, щодо ОСОБА_1 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської області Солонько С.М. складено протокол про адміністративне правопорушення №06009 від 04.02.2019 року, відповідно до якого 25.01.2019 року при проведенні планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «МЕТАЛ МАРКЕТ» встановлено факт порушення порядку здійснення викиду забруднюючих речовин в атмосферу, а саме інвентаризація джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферу на підприємстві не проведена. Згідно з договорами оренди обладнання, ТОВ «МЕТАЛ МАРКЕТ» експлуатувало обладнання, яке є джерелами утворення викидів, але дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від вищезазначених джерел відсутні.

На підставі вищезазначених протоколів, у зв`язку із встановленими порушеннями, 05.02.2019 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської області Коркач Н.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на директора ТОВ «МЕТАЛ МАРКЕТ» ОСОБА_1 , згідно з яким останню притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.60, ч.1 ст.78, ст.91-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 136,00 грн..

Не погодившись з рішенням відповідача про накладення штрафу за порушення вимог природоохоронного законодавства, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 від 05.02.2019 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Стосовно вимог про визнання дій Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області з проведення перевірки, видання припису від 31.01.2019 року та складання протоколів №№06192, 06193, 06009 про адміністративне правопорушення від 04.02.2019 року протиправними, суд першої інстанції відмовляючи у їх задоволенні виходив із того, що обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Самі по собі дії відповідача не тягнуть для позивача настання будь-яких негативних наслідків, відповідно, такий спосіб захисту, як визнання їх незаконними, жодним чином не сприятиме відновленню прав позивача, а тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цієї вимоги позивача.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч.1 ст.7 КУпАП).

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Так, в наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладена в постанові у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016) від 30.05.2019 року, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що 04.02.2019 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської області Коркач Н.В. та ОСОБА_2 складено три протоколи про адміністративне правопорушення щодо позивача за вчинення нею адміністративних правопорушень, передбачених ст.60, ч.1 ст.78, ст.91-4 КУпАП.

Відповідно до ст.ст.254, 256 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення протокол складається уповноваженою на те посадовою особою. У протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це; така особа має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до нього, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. (ч.ч.3, 4 ст.256 КУпАП).

Згідно з п.п.2.1, 2.4, 2.11, 2.13 Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 05.07.2004 року N 264, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 27.07.2004 року за № 934/9533 (далі - Інструкція), при вчиненні громадянами і посадовими особами адміністративних правопорушень у сфері охорони навколишнього природного середовища уповноважені на те посадові особи органів Держекоінспекції України та громадські інспектори з охорони довкілля згідно зі статтею 255 КУпАП складають протокол про адміністративне правопорушення.

У протоколі обов`язково зазначаються: дата і місце його складання (число, місяць і рік складання протоколу, найменування населеного пункту, де його складено); посада, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника, а саме: прізвище, ім`я, по батькові; число, місяць, рік та місце народження; сімейний стан, у тому числі кількість утриманців (у разі наявності інформації); фактичне місце проживання (поштова адреса); місце роботи (повна назва підприємства без застосування абревіатур та його поштова адреса) або навчання особи, а якщо особа не працює, то про це робиться відмітка; відомості щодо заробітної плати (у разі наявності інформації); посада особи, що вчинила порушення (для посадових осіб); паспорт (серія, номер, ким і коли виданий) або інший документ, що посвідчує особу; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення. Суть правопорушення повинна бути описана таким чином, щоб вона найточніше відповідала термінології, що вживається у законах України, які передбачають відповідальність; нормативно-правові акти, які передбачають відповідальність за вчинене правопорушення (з обов`язковим зазначенням статей (їх частин), пунктів, абзаців тощо); прізвища, ім`я та по батькові, адреси свідків, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи (відомості про наявність актів обстеження підприємств, установ, організацій і об`єктів, відмітки про наявність документів та речей, які слугують доказами в справі, тощо); заподіяна матеріальна шкода (у разі наявності); відмітка про отримання особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, другого екземпляра протоколу.

Протокол підписується особою, яка його склала, порушником (законними представниками) і свідками, якщо вони є. У разі відмови порушника від підписання протоколу в ньому робиться запис про це.

Особа, яка склала протокол, роз`яснює порушнику його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, про що порушник ставить свій підпис, а в разі відмови від підпису робиться відмітка у протоколі, та вручається чи надсилається повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, під час вивчення копій протоколів, складених щодо ОСОБА_1 , судом першої інстанції було встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що у жодному з них не зазначено місце вчинення нею адміністративних правопорушень, адреса, за якою розташоване підприємство, яке, як стверджують державні інспектори, здійснювало викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря, несвоєчасно надало повну екологічну інформацію та порушило правила водовикористання. Окрім того, у протоколах не міститься пояснень ОСОБА_1 , а у разі, якщо вони викладені на окремому аркуші, про це не зроблено відмітку. При цьому, у разі відмови останньої від надання пояснень, у протоколах не зроблено про це обов`язкового відповідного запису.

Також, у протоколі №06009 від 04.02.2019 року зазначено, що вчиненим ОСОБА_3 порушенням вимог природоохоронного законодавства державі заподіяна шкода, але в порушення вимог п.2.4 Інструкції, розмір завданої шкоди на вказано. Окрім того, в усіх трьох складених щодо ОСОБА_1 протоколах відсутня відмітка про отримання нею другого їх примірника, а у разі відмови останньої від отримання, в них не зроблено відповідного запису про це.

Стосовно відповідності винесеної відносно ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення, встановленим вимогам із її складання, колегія суддів виходить із наступного.

Згідно з ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За приписами ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол (у випадку його складання) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

При цьому, відповідно до п.п.3.1, 3.3, 4.1, 4.2 Інструкції, справи про адміністративні правопорушення розглядаються посадовими особами Мінприроди згідно зі статтею 242-1 КУпАП за місцем його вчинення (стаття 276 КУпАП).

Справа розглядається в присутності порушника або його законного представника. Розгляд справи при відсутності порушника може бути лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення порушника про місце і час розгляду справи (наявність отриманого порушником повідомлення про дату та місце розгляду справи, засвідченого підписом порушника чи працівника поштового відділення) і якщо від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, посадова особа виносить постанову по справі відповідно до статті 283 КУпАП. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Копія постанови у триденний термін вручається або надсилається поштою особі, щодо якої її винесено. Якщо копія постанови вручатиметься особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, особисто, то в постанові вказується дата вручення копії і ставиться підпис правопорушника. У разі якщо копія постанови висилається рекомендованим листом із поштовим повідомленням, про це робиться відповідна відмітка у справі, до якої долучається корінець поштового повідомлення про її отримання.

У наведених положеннях Кодексу та Інструкції визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Також, закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Так, зазначеним вище вимогам діючого законодавства оскаржувана постанова не відповідає, а саме, в постанові не вказано розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок та строк її відшкодування. В порушення вимог ч.1 ст.285 КУпАП та п.4.2 Інструкції, у постанові відсутні будь-які відмітки з приводу належного її вручення ОСОБА_3 особисто під підпис чи направлення її поштовою кореспонденцією.

Окрім того, при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення, державним інспектором було порушено вимоги ст.268 КУпАП, оскільки справа розглянута за відсутності позивача, та без даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Вказане, на думку колегії суддів є самостійною підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 17.10.2018 року у справі №405/7568/16-а та 31.01.2019 року у справі №760/10803/15-а.

Стосовно адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.60, ч.1 ст.78, ст.91-4 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.

Задовольняючи позовні вимоги суд, першої інстанції виходив із того, що відповідачем не доведено належним чином факти вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 60, ч.1 ст.78, ст.91-4 КУпАП.

Колегія суддів, погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, та вважає за необхідне вказати на те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. При цьому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним та беззаперечним доказом факту вчинення адміністративного правопорушення, отже суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини 2 статті 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих у розумінні статті 70 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення ним оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з ч. 3 ст. 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Отже, для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дії або бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.

При цьому, позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Позовна вимога про визнання протиправними дій Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області з проведення перевірки, видання припису від 31.01.2019 року та складання протоколів №№06192, 06193, 06009 про адміністративне правопорушення від 04.02.2019 року заявлена позивачем як фізичною особою, при цьому як встановлено судом першої інстанції, та підтверджено матеріалами справи, оскаржувані дії відповідача з проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, та видання припису від 31.01.2019 року безпосередньо стосуються лише прав ТОВ «МЕТАЛ МАРКЕТ».

Обставини, на які посилається позивач у своєму позові, не свідчать про порушення з боку суб`єкта владних повноважень його прав.

Колегія суддів вважає, що оскаржувані дії Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області з проведення перевірки, та видання припису не призвели до виникнення правових наслідків, які б свідчили про порушення прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів позивача, тому твердження позивача, що оскаржуваними діями та приписом порушені його права, як громадянина України, є безпідставними.

Встановивши зазначені обставини справи, дослідивши аргументи позивача, з якими останній пов`язував незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

Водночас, у зв`язку з тим, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області з проведення перевірки, видання припису від 31.01.2019 року мотивоване помилковим висновком про те, що такий спосіб захисту, як визнання їх незаконними, жодним чином не сприятиме відновленню прав позивача, і тому суд відмови і їх задоволенні.

Колегія суддів вважає помилковими, оскільки в даному випадку щодо цих вимог ОСОБА_3 не є належним позивачем, та саме за цих підстав суд мав відмовити в задоволенні її вимог у відповідній частині.

Отже, у наведеному питанні, мотивувальна частина рішення підлягає зміні. В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Змінити мотивувальну частині рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18 червня 2020 року у справі №214/1555/19(2-а/214/157/20).

В іншій частині рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18 червня 2020 року у справі №214/1555/19(2-а/214/157/20) залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко