Справа № 120/12042/21-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Вінниця

29 грудня 2021 р. Справа № 120/12042/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю дій військової частини, які полягають у проведенні позивачу нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року з урахуванням базового місяця січень 2016 року. На думку позивача, базовий місяць для розрахунку індексації грошового забезпечення визначено невірно, оскільки для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, в якому заробітна палата працівника зросла за рахунок її постійних складових. Відтак відповідно до архівної довідки про розмір посадового окладу з січня 2008 року по грудень 2012 року посадовий оклад позивача складав 685 грн., а з січня 2013 року по березень 2018 року слав 830 грн. А тому враховуючи обставини, саме січень 2013 року є належним базовим місяцем для здійснення обчислення індексації грошового забезпечення.

Крім того, позивач просить стягнути з військової частини індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 02.02.2018 року в сумі 38082,25 грн., із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення травень 2013 року.

Відповідачем надано відзив, яким заперечує щодо заявлених позовних вимог з підстав того, що саме до дискреційних повноважень військової частини належить обов`язок щодо встановлення базового місяця, нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача.

Також заперечує щодо стягнення сум індексації з військової частини, оскільки позивачем здійснено відповідний розрахунок за відсутності фінансово-економічної освіти та навичок бухгалтерського обліку.

Крім того, відповідачем надано клопотання про відмову у відкритті провадження, оскільки позивач вже звертався до суду з адміністративним позовом з тим же предметом та підставами, за наслідком розгляду винесено рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ухвали про відкриття провадження від 01.10.2021 року розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк для надання відзиву.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1

Наказом командира відповідача № 108 від 31.05.2019 року позивача виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення з 31.05.2019 року.

На день виключення позивача зі списків особового складу військової частини з ним не було проведено виплату індексації за 2016-2018 роки.

Після звільнення, позивач звернувся на адресу військової частини з письмовим зверненням стосовно нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року. Однак, військова частина відмовила у здійсненні такої виплати.

Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, позивач оскаржив її до суду.

Рішенням суду у справі № 120/6749/20 від 18.01.2021 року зобов`язано військову частину нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за оскаржуваний період.

На виконання даного рішення суду позивачеві нарахованно та виплачено індексацію із урахуванням базового місяця січень 2016 рік.

Не погоджуючись із такими діями відповідача щодо обрання для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення базового місяця (січень 2016 року), позивач звернувся до суду з цим позовом.

Стосовно клопотання відповідача "про відмову у відкритті" розцінює, як заяву подану в порядку п. 3 ч. 1 ст. 240 КАС України, оскільки відповідач посилається, що позивач уже звертався до суду з аналогічним позовом у справі № 120/6749/20 та в контексті правового поля судом прийнято рішення, що набрало законної сили.

Визначаючись щодо наявності підстав для задоволення поданого представником відповідача клопотання, суд виходив із наступного.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до наведеної норми тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Дослідженням змісту позовної заяви ОСОБА_2 у справі № 120/12042/21 судом з`ясовано, що предметом оскарження у зазначеній справі є проведенні позивачу нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.20187 року з урахуванням базового місяця січень 2016 року, в замін того, що б встановити для обчислення індексації грошових доходів місяць підвищення (базовий місяць) - січень 2013 року.

Предметом спору у справі № 120/6749/20, рішення у якій було прийнято 18.01.2021 року було визнання дій щодо нарахування та виплати сум не виплаченої індексації за період 01.01.2016 року по 01.03.2018 року зі встановленням базового місяця січень 2013 року. При цьому, у задоволенні вимоги щодо встановлення базового місяця суд відмовив з огляду на її передчасність. Тобто щодо зазначеної вимоги судом рішення по суті прийнято не було.

Відтак, зазначені відповідачем у клопотанні про залишення позовної заяви без розгляду підстави є недоречні і не можуть бути застосовані судом для залишення позовної заяви без розгляду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 240 КАС України.

За таких обставин, у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду необхідно відмовити.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Частиною 1 статті 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Згідно з ч. 1-4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України "Про індексацію грошових доходів населення".

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст.1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (ч. 6 стаття 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").

Тобто, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (ст. 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").

Відповідно до абз. 5 статті 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Частиною 2 статті 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок №1078) визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників

Підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. №491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту (п. 1-1 Порядку №1078).

Згідно з абз. 1-4 п. 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Із зазначеного можна дійти висновку, що місяць в якому відбулось підвищення тарифних ставок (окладів) є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців.

Спірним у даних правовідносинах є питання визначення базового місяця індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року.

Так на момент виникнення оскаржуваних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабміну України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 № 1294, якою затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців. Постанова набрала чинності з 01 січня 2008 року.

Зазначена постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабміну України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме 01 березня 2018 року.

Відповідно до постанови № 1294 в період її дії з 01.01.2008 року по 28.02.2018 рік, слід прийти до обґрунтованого висновку про незмінність розмірів посадових окладів військовослужбовців у вказаний період.

Департамент юридичного забезпечення Міністерства оборони України у роз`ясненні №298/ПУ/1402 від 16.11.2020 зазначає, що починаючи з грудня 2015 року, з метою забезпечення єдиних умов нарахування індексації для усіх військовослужбовців, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення має здійснюватись з місяця, наступного за місяцем останнього підвищення посадових окладів військовослужбовців відповідно до рішення Уряду. Тобто станом на 2015-2018 роки таким місяцем при проведенні індексації є січень 2008 року.

Таким чином, враховуючи в справі наявну архівну довідку про розмір посадового окладу з з січня 2008 року по грудень 2012 року посадовий оклад позивача складав 685 грн., а з січня 2013 року по березень 2018 року слав 830 грн. Тобто, в розумінні Закону України "Про індексації доходів населення" та Порядку № 1078, останні зміни посадового окладу у бік збільшення відбулися в січні 2013 року, а тому це дає підстави прийняти січень 2013 року за 1 відсоток та здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації з наступного місяця, тобто з лютого 2013 року.

При цьому, зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

Верховний Суд в останній постанові від 24 вересня 2020 року у справі № 806/2883/17 прийшов до висновків, що відповідно пунктів 2, 5 Порядку № 1078 для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяці, в якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

Аналогічна правова позиція випливає зі змісту постанов Верховного Суду від 13 січня 2020 року у справі №803/203/17 і від 22 липня 2020 року у справі №400/3017/19.

Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що зміна розміру премії за рахунок додаткових можливостей відповідача не є підставою вважати квітень 2007 року базовим при розрахунку індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення.

Оскільки для обрахунку індексації має значення підвищення саме окладу, а не інших додаткових видів грошового забезпечення, то позивач правомірно вважає, що базовим місяцем для обрахунку індексації його грошового забезпечення є саме січень 2013 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частинні визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 року, враховуючи базовий місяць, який використовувався у січні 2016 року. А відтак позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року в сумі 38082,25 грн., із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2013 року, суд зазначає наступне.

Нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивача у період проходження ним військової служби є дискреційними повноваженнями відповідача.

За відсутності рішення суду про його зобов`язання такі дії вчинити, вимога про стягнення грошових коштів є передчасною та не підлягає задоволенню.

З огляду на необхідність повного та всебічного захисту прав позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2013 року, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент.номер НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 року, враховуючи базовий місяць, який використовувався у січні 2016 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу січень 2013 року, з урахуванням виплаченої суми.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович