Справа № 240/2013/21
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 240/2013/21
адміністративне провадження № К/9901/39262/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Загороднюка А.Г., Мельник-Томенко Ж.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року
у справі №240/2013/21
за позовом ОСОБА_1
до Військової частини НОМЕР_1
про визнання протиправною бездіяльності та дій, зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
29 жовтня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року у справі №240/2013/21.
Ухвалою Верховного Суду від 15 листопада 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження, визнавши зазначені в ньому причини пропуску строку неповажними, касаційну скаргу залишено без руху з підстав пропуску скаржником строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та запропоновано скаржнику повідомити Верховний Суд про інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження, зокрема, надати докази про фактичну дату отримання копії оскаржуваного рішення.
Надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (штрихкод повідомлення №467) копія ухвали суду від 15 листопада 2021 року про залишення касаційної скарги без руху отримана скаржником 27 листопада 2021 року.
29 листопада 2021 року до суду касаційної інстанції надійшла заява скаржника про визнання поважними причин пропуску та поновлення строку на касаційне оскарження.
Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на касаційне оскарження, позивач повторно зазначає, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції не було направлено на його поштову адресу та ознайомився він із його змістом із Єдиного державного реєстру судових рішень.
Перевіряючи доводи, якими скаржник обґрунтовує поважність пропуску строку на касаційне оскарження в заяві, яка надійшла до Верховного Суду 29 листопада 2021 року, Судом з`ясовано наступне.
Відповідно до частини першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, Судом враховано, що позивачем не надано доказів на підтвердження виконання або невиконання судом апеляційної інстанції приписів статті 251 КАС України, а також доказів щодо звернення до суду за отриманням копії оскаржуваного судового рішення.
Крім того, як вбачається із Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року була оприлюднена у цьому реєстрі 27 вересня 2021 року, тобто у скаржника було достатньо часу для своєчасного звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в межах встановленого нормами КАС України строку.
Водночас, доводи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції обов`язку суду щодо своєчасного направлення копії судового рішення не можна вважати поважними підставами поважності пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки скаржник не надає будь-яких належних доказів порушення апеляційним судом порядку вручення або надсилання оскаржуваної постанови (довідка суду, тощо).
Також скаржником не наведено обставин неможливості звернення до суду першої або апеляційної інстанції із заявою про отримання копії оскаржуваного судового рішення.
Колегія суддів зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною 1 статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.
Суд звертає увагу скаржника на те, що він позбавлений можливості перевірити доводи про ненаправлення йому копії судового рішення, оскільки відповідні докази містяться у матеріалах справи, яка витребовується Судом лише у разі відкриття касаційного провадження в справі.
Суд наголошує, що оприлюднення у Єдиному державному реєстрі судових рішень не є підтвердженням отримання копії судового рішення, а лише надає можливість учасникам справи реалізувати своє право на доступ до судових рішень для подальшого вжиття заходів щодо отримання належним чином завіреної копії судового рішення.
Слід зазначити, що несвоєчасне отримання копії судового рішення саме по собі не може бути визнано поважною причиною пропуску строку. Визнати поважною причиною можливо лише в сукупності з іншими обставинами, обумовленими поважністю, з огляду на які цей строк було пропущено.
Враховуючи, що скаржником не доведено поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, зазначена причина пропуску строку не може бути визнана поважною, тому у відкритті касаційного провадження за цією скаргою необхідно відмовити.
Інших доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції позивачем не зазначено і не надано.
При цьому у рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
Таким чином, оскільки скаржником належним чином не підтверджено поважність причин пропуску строку касаційного оскарження з моменту ухвалення оскаржуваного судового рішення (23 вересня 2021 року) до подання касаційної скарги до Верховного Суду (26 жовтня 2021 року), Суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстав пропуску такого строку поважними, а отже в задоволені клопотання від 29 листопада 2021 року слід відмовити.
Станом на день постановлення цієї ухвали на виконання ухвали Верховного Суду від 15 листопада 2021 року, будь-яких інших заяв чи клопотань від скаржника до суду не надходило.
Тому, є всі підстави вважати, що встановлений судом строк для усунення недоліків касаційної скарги закінчено, проте виявлені недоліки скаржником не усунуто.
Згідно пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 3, 329, 333 КАС України,
УХВАЛИВ:
1. В задоволені клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження відмовити.
2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року у справі №240/2013/21.
3. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

..................................
..................................
..................................

А.В. Жук
А.Г. Загороднюк
Ж.М. Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду