Справа № 240/1010/21
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/1010/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Горовенко А.В.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

29 грудня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просила:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо відмови у призначенніпенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській областіпризначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зарахувавши доспеціального стажу період роботи з 04.10.1988 по 07.03.2000 у Бердичівській меблевій фабриці(згодом - на орендному промислово-торговому комбінаті "Бердичівмеблі", далі - ЗАТ "Бердичівмеблі") на посаді"отделочницей в отделочном цеху"з 22. 12.2014 (з моменту звернення).

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу період роботи ОСОБА_1 з 04.10.1998 по 07.03.2000 на Бердичівській меблевій фабриці;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до пільгового стажу період роботи ОСОБА_1 з 04.10.1998 по 07.03.2000 на Бердичівській меблевій фабриці та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2. ч.2ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"та п."б"ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 26.11.2020;

- у задоволенні решти позовних вимог, - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що рішенням Комісії від 30.12.2020 №199949/03-16 було відмовлено ОСОБА_1 у підтвердженні періоду роботи з 04.10.1988 по 07.03.2000 оздоблювальницею в оздоблювальному цеху на Бердичівській меблевій фабриці, згодом на торговому комбінаті «Бердичівмеблі», далі у ЗАТ «Бердичівмеблі» оскільки: неможливо встановити, що ПАТ «Бердичівмеблі» є правонаступником Бердичівської меблевої фабрики, оскільки документи про перейменування ОП торгового комбінату «Бердичівмеблі» на орендне підприємство «Бердичівмеблі» не надано. Згідно із записами трудової книжки позивач працювала «отделочницей в отделочном цеху», відповідно до підсумкового наказу по ЗАТ «Бердичівмеблі» від 18.05.1994 за №143 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» затверджено перелік виконуваних робіт в оздоблювальному цеху без зазначення посад, що підлягають атестації, а згідно з Висновком Державної експертизи умов праці від 15.05.2002 №10-115 підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 обробникам виробів із деревини, інформації щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці за період з 19.05.1999 по 07.03.2000 позивачем не надано.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22 грудня 2014 року звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком за Списком №2 відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.52).

Рішенням комісії по розгляду спірних питань пов"язаних з призначенням (перерахунком) пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення №41 від 19.06.2015 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за роботу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, оскільки згідно з наданими документами ОСОБА_1 має 7 років 7 місяців 23 дні стажу роботи на пільгових умовах за Списком №2 та загальний стаж роботи 32 роки 11 місяців 10 днів, що є недостатнім для призначення пенсії відповідно до п «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зі зменшенням пенсійного віку у віці 51 рік (а.с.44, 45-48).

У подальшому, 26.11.2020 ОСОБА_1 звернулась до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Житомирській області (далі Комісія) із заявою про підтвердження стажу роботи (а.с. 131).

За результатами розгляду вказаної заяви та поданих документів, рішенням Комісії від 30.12.2020 №19949/03-16 позивачу відмовлено у підтвердженні періоду роботи з 04.10.1988 по 07.03.2000 оздоблювальницею в оздоблювальному цеху на Бердичівській меблевій фабриці (Орендному промислово-торговому комбінаті «Бердичівмеблі», Закритому акціонерному товаристві «Бердичівмеблі») з тих підстав, що:

- неможливо встановити, що ПАТ «Бердичівмеблі» є правонаступником Бердичівської меблевої фабрики, оскільки документи про перейменування орендного промислово-торгового комбінату «Бердичівмеблі» на орендне підприємство «Бердичівмеблі» не надано;

- згідно із записами у трудовій книжці позивач працювала «отделочницей в отделочном цеху» (мовою оригіналу), відповідно до підсумкового наказу по ЗАТ «Бердичівмеблі» від 18.05.1994 за №143 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» затверджено перелік виконуваних робіт в оздоблювальному цеху без зазначення посад, що підлягають атестації, а згідно з Висновком Державної експертизи умов праці від 15.05.2002 №10-115 підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 обробникам виробів із деревини;

- відсутня інформації щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці за період з 19.05.1999 по 07.03.2000 (а.с.22-23, 24-25).

Вважаючи відмову відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах неправомірною, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем надано докази, які не спростовані відповідачем, про те, що вона має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, інших підстав відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідачем не зазначено.

Усі наведені обставини свідчать на користь висновку про існування у позивача права на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки наявність у позивача достатнього загального страхового та пільгового стажу, визначеного п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та з урахуванням ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" доведена позивачем та підтверджена належними та допустимими доказами, як і долучені до матеріалів справи.

Також суд першої інстанції дійшов висновку, що характер виконуваних позивачем робіт на посаді оздоблювальниці в оздоблювальному цеху відповідно до довідки №246а від 10.10.2013 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній співпадає з характером робіт, які згідно з висновком Державної експертизи умов праці від 15.05.2002 №10-115 дають право на пільгову пенсію за Списком №2.

Таким чином, враховуючи дату звернення позивача до органу Пенсійного фонду України із заявою про підтвердження стажу роботи - 26.11.2020, та дату народження позивача - 30.11.1963, суд дійшов до висновку про те, що пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 слід призначити саме з 26.11.2020.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно з п. 2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV(далі - Закон №1058-IV)на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першоїстатті 26 цього Законучоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Зазначене право визначене також п."б" ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII відповідно до якого, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першоїстатті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Згідно пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За п.20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

З огляду на зазначене слідує, що положення Порядку №637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальнім по відношенню до Закону №1788- XII, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (стаття 62 Закону №1788-ХП).

Отже, уточнюючі довідки мають надаватися в разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04 березня 2020 року у справі №367/945/17.

Матеріали справи свідчать, що у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 наявні записи про посаду, яку вона займала на підприємстві Бердичівська меблева фабрика, а саме: з 04.10.1988 по 07.03.2000 працювала оздоблювальницею в оздоблювальному цеху (а.с.13-16).

Проте, у трудовій книжці позивача відсутні повні дані про умови праці на підприємстві, які є визначальними при віднесені займаної неї посади до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Водночас, на підтвердження пільгового стажу позивач разом із заявою про призначення пенсіїнадала, зокрема, такі документи:

- довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №246а від 10.10.2013, видану Публічним акціонерним товариством «Бердичівмеблі» (а.с. 70);

- довідку щодо підтвердження робочого місця та цеху №246д від 28.02.2014, видану Публічним акціонерним товариством «Бердичівмеблі» (а.с.79).

Суд зазначає, що згідно із вказаною довідкою №246а від 10.10.2013 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданою Публічним акціонерним товариством «Бердичівмеблі», ОСОБА_1 працювала повний робочий день в період з 04.10.1988 по 07.03.2000 та виконувала роботи з використанням лакофарбових матеріалів, які містять речовини не нижче 3 класу небезпеки, що передбачено Списком №2 (а.с.70).

Окрім того, для підтвердження атестації робочого місця у матеріалах пенсійної справи позивача міститься копія наказу Закритого акціонерного товариства «Бердичівмеблі» "Про результати атестації робочих місць за умовами праці" від 18.05.1994 №143, відповідно до змісту якого, підтверджено право на пільгову пенсію, зокрема за оздоблення деталей із дерева, а саме в оздоблювальному цеху, що відповідачем не заперечується (а.с.80).

Разом з тим посилання апелянта на відсутність атестації колегія суддів вважає безпідставними, оскільки 19.02.2020 Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у справі №520/15025/16-а, в якій зазначила, що з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10.09.2013 у справі №21-183а13, від 25.11.2014 у справі №21-519а14, від 10.03.2015, від 17.03.2015 у справах №21-51а15 та №21-585а14, від 14.04.2015 року у справі №21-383а14, від 02.12.2015 у справі №21-1329а15, від 10.02.2016 у справі №21-5432а15 та від 12.04.2016 у справі №21-6501а15 щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

У справі №520/15025/16-а Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Щодо доводів апелянта про те, що підставою відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах стало те, що у наказі Закритого акціонерного товариства «Бердичівмеблі» "Про результати атестації робочих місць за умовами праці" від 18.05.1994 №143 затверджено перелік виконуваних робіт в оздоблювальному цеху без зазначення посад, що підлягають атестації, а згідно з Висновком Державної експертизи умов праці від 15.05.2002 №10-115 підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 обробникам виробів із деревини, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.5 ст.33 Закону України «Про охорону праці» від 16.10.2012 №5459-VI (далі - Закон України №5459-VI) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, забезпечує проведення державної експертизи умов праці із залученням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, здійснює контроль за якістю проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Частиною 5 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 16.10.2012 №5462-VI (далі - Законом України №5462-VI) передбачено, що контрольза правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення цих списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Реалізація повноважень місцевих державних адміністрацій, передбачених ст.24 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», щодо забезпечення соціального захисту працюючих, зайнятих на роботах із шкідливими умовами праці на підприємствах, в установах та організаціях усіх форм власності; якісної атестації робочих місць сьогодні може проводитися через перевірку матеріалів атестації робочих місць за умовами праці щодо якості та своєчасного її проведення, правильності встановлення пільг та компенсацій за роботу із шкідливими і важкими умовами праці на підприємствах і в організаціях, а також надання їм методичної допомоги та проведення роз`яснювальної роботи з названих питань.

З огляду на системний аналіз правових норм, висновок за результатами експертизи якості проведення атестації робочих місць за умовами праці не є актом державного чи іншого органу в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не породжує правових наслідків, спрямованих на регулювання тих чи інших суспільних відносин, і не має обов`язкового характеру для суб`єктів господарювання, які перевірялися.

Тобто, відповідно до чинного законодавства України, тільки наказ про результати атестації робочих місць за умовами праці відповідного підприємства, організації є підставою для підтвердження впродовж певного п`ятирічного періоду умов праці, що дають право на надання працівникам пільг і компенсацій за роботу із шкідливим і важкими умовами праці.

Окрім того, відповідно до висновків Державної експертизи умов праці від 15.05.2002 №10-115 за результатами експертизи та атестації робочих місць за умовами праці підтверджено роботи за Списком №2, зокрема, оброблення виробів з деревини, які працюють із застосуванням лакофарбових матеріалів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки (а.с. 82-84).

З огляду на досліджені судом матеріали справи, суд дійшов висновку, що характер виконуваних позивачем робіт на посаді оздоблювальниці в оздоблювальному цеху відповідно до довідки №246а від 10.10.2013 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній співпадає з характером робіт, які згідно з висновком Державної експертизи умов праці від 15.05.2002 №10-115 дають право на пільгову пенсію за Списком №2.

Необгрунтованими також є доводи відповідача про неможливість встановити, що ПАТ «Бердичівмеблі» є правонаступником Бердичівської меблевої фабрики, оскільки не надано документів про перейменування орендного промислово-торгового комбінату «Бердичівмеблі» на орендне підприємство «Бердичівмеблі».

Відповідно до архівної довідки №Т/25-с-5 від 24.11.2020, виданої архівним відділом Вконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, в п.2.2 статуту орендного промислово-торгового комбінату «Бердичівмеблі», прийнятого на зборах трудового колективу (протокол №2 від 25.07.1991) вказано, що орендний промислово-торговий комбінат «Бердичівмеблі» є правонаступником Бердичівської меблевої фабрики, взятої в оренду (а.с.132).

Тому, враховуючи, що позивачем надано докази, які не спростовані відповідачем, про те, що вона має право на зарахування до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 04.10.1998 по 07.03.2000 слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 період роботи ОСОБА_1 з 04.10.1998 по 07.03.2000 на Бердичівській меблевій фабриці та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Переглядаючи правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо дати, з якої позивач набула права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з положеннями частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Суд вказує, що з огляду на системний аналіз наведених норм права, ОСОБА_1 , при зверненні у грудні 2014 року до органу Пенсійного фонду України у Житомирській області із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, в будь-якому випадку, навіть за наявності необхідного пільгового стажу, не мала права на призначення пенсії відповідно до п."б" ч.1ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, оскільки не досягла 55 річного віку, адже на дату звернення - 22.12.2014 ОСОБА_1 виповнилось всього 51 рік.

Тому, беручи до уваги дату звернення позивача до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії - 26.11.2020, та дату народження позивача -30.11.1963, колегія суддів вважає, що суд першої істанції дійшов правильного висновку про те, що пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 слід призначити саме з 26.11.2020.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Ватаманюк Р.В.