Справа № 480/12337/21
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 просить суд:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області у призначені позивачці пенсії за вислугу років та зобов`язати ГУ УПФУ в Сумській області призначити та виплачувати їй пенсію за вислугу років.
Позивачка вимоги мотивує тим, що 24.09.2021 була звільнена зі служби в органах податкової міліції. Листом від 17.11.2021 відповідач відмовив у призначенні позивачці пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідної календарної вислуги 25 років і більше. Вважає таку відмову протиправною, оскільки відповідач враховував лише календарну вислугу, без включення вислуги в пільговому обрахуванні, яка становить 32 роки 05 місяців 24 дні. Просить визнати протиправною відмову, зобов`язати відповідача призначити пенсію за вислугу років за вислугу років відповідно до п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" відповідно до поданої заяви.
Ухвалою суду від 30.11.2021 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив, тому у відповідності до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області, як суб`єктом владних повноважень, відзиву на позов кваліфікується судом як визнання позову.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що позивачка з 28.01.2000 по 24.09.2021 проходила службу в податковій міліції ДФС України на різних посадах. Наказом № 0064-о/д від 15.09.2021 ОСОБА_1 звільнена з посади та податкової міліції в запас ЗСУ на підставі п. 64 п.п. "г" (через скорочення штатів). Згідно витягу з наказу станом на день звільнення вислуга позивача в органах внутрішніх справ становить:
- в календарному обчисленні 21 рік 07 місяців 26 днів;
- у пільговому обчисленні - 32 роки 05 місяців 24 дні.
Рішенням від 12.11.2021 № 25 відповідач відмовив позивачці у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідної календарної вислуги.

Листом від 17.11.2021 позивачку повідомлено, що відповідно до п. "а" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років може бути призначена за наявності вислуги 25 календарних років і більше, а за наданими документами вислуга становить 21 рік 07 місяців 26 днів. У зв`язку з цим, рішенням від 12.11.2021 № 25 їй відмовлено у призначенні пенсії.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі по тексту - Закон) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Згідно з п. "а" ст. 12 Закону пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям: надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: ... з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Відповідно до ст. 17-1 Закону, порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 затверджено "Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі по тексту - Порядок).

Згідно з пп. "а", "г" п. 3 Постанови КМУ № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах, крім іншого, один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час; час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; один місяць служби за сорок днів: особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи, які проходять службу у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством оборони; час проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах патрульної служби за переліком посад і умовами, що визначаються Міністерством внутрішніх справ.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.07.2011 № 780 "Про внесення змін до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" встановлено, що вислуга років осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, яка була обчислена до прийняття цієї постанови, перегляду не підлягає.

Матеріалами справи підтверджується, що за період служби позивачки в податкових органах вислуга позивачки становить в календарному обчисленні - 21 рік 07 місяців 26 днів, у пільговому обчисленні - 32 роки 05 місяців 24 дні. Відмовляючи ОСОБА_1 у призначенні пенсії, відповідач посилається на те, що при призначенні пенсії має враховуватись лише календарна вислуга, без включення вислуги в пільговому обрахуванні. Календарна вислуга позивачки становить 21 рік 07 місяців 26 днів та є меншою, ніж встановлена пунктом "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" необхідна мінімальна.

Суд не погоджується з такою позицією відповідача, оскільки з аналізу Закону та Порядку випливає, що приписи останніх не ставлять в залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги. Нормами вказаних нормативно-правових актів не встановлено також виключень з того, що роки вислуги в пільговому обрахуванні не можуть зараховуватись до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії, а впливають лише на розмір пенсії.

Відповідач відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, не врахував вимоги статті 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою встановлено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 порядок обчислення вислуги, що надає право на пенсію, чітко визначений і ст. 17-1 Закону прямо вказує на обов`язок відповідача такий порядок застосовувати, використовуючи ст. 12 Закону як норму загальну, а статтю 17-1 Закону і Постанову КМУ від 17.07.1992 № 393 - як спеціальну.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, які потребують додаткових гарантій держави, зокрема, гарантій соціального захисту. До них, насамперед, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратурі, охороні державного кордону України, податковій міліції, Управлінні державної охорони України, державній пожежній охороні, Державному департаменті України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від б липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій). Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Після надходження документів, необхідних для призначення пенсії позивачки, відповідач зобов`язаний був призначити останній пенсію за вислугу років, оскільки, як вище вказано, вислуга позивачки є більшою, ніж 25 років і більше, та є достатньою для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону.

Враховуючи викладене, рішення відповідача у призначенні пенсії позивачці є протиправним. З метою захисту порушеного права суд вважає необхідним зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років згідно п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відповідно до поданої нею заяви.

На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в розмірі 908 грмвень.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 12.11.2021 № 25 про відмову у призначенні (перерахунку) пенсії ОСОБА_1 за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" відповідно до поданої заяви.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 908 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал