Справа № 120/4253/21-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4253/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернюк А.Ю.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

29 грудня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 09 від 18.01.2021 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії достроково по досягненню 50-річного віку, як матері інваліда з дитинства;

- зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 достроково пенсію, як матері інваліда з дитинства, яка виховала його до 8-річного віку, відповідно до ст.17 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з дати звернення за призначенням пенсії, а саме з 13.01.2021.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 18.01.2021 року №09 про відмову у призначенні їй пенсії достроково по досягненню 50-річного віку, як матері інваліда з дитинства.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є матір`ю та виховує сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є інвалідом ІІІ групи з дитинства, що підтверджується випискою із акту огляду МСЕК. Зазначає, що вона у встановленому законодавством порядку звернулась до Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області з заявою про призначення дострокової пенсії за віком, як матері особи з інвалідністю з дитинства, проте, відповідачем було протиправно та необґрунтовано відмовлено призначенні пенсії. Просить задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є інвалідом ІІІ групи.

Відповідно до медичного висновку № 56 від 25.05.2005 року ОСОБА_2 встановлено захворювання та патологічний стан, що відповідають Переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 16 років, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України 08.11.2001 року № 454/471/516.

Згідно виписки із акту огляду МСЕК від 09.03.2010 року № 311787 ОСОБА_2 встановлено ІІІ групу інвалідність, де в графі причини інвалідності зазначено "захворювання з дитинства".

Рішенням лікарсько-консультативної комісії КЗ ЦПМСД № 2, виданим 01.04.2021 року Департаментом охорони здоров`я Вінницької міської ради, встановлено ОСОБА_2 діагноз "закритий перелом головчатого підвищення правого плеча зі зміщенням уламків. Епіфізіоліз проксимального епіфізу правої променевої кістки".

Даним рішенням також підтверджено, що у дитини були медичні показники для визнання його дитиною-інвалідом до 8-річного віку.

13.01.2021 року позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком матері особи з інвалідністю з дитинства.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 18.01.2021 року № 09 позивачу відмовлено у задоволенні вищезазначеної заяви.

Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволення позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи у призначенні пенсії позивачеві, діяв у спосіб, строки та у межах, визначених чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 жінки, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії (стаття 94).

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій з 01.01.2004 визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003.

Умови призначення пенсії за віком встановлені статтею 26 вказаного Закону, згідно якої в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема, жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.

Пунктом 2.18 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 передбачено, що визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

Виходячи з наведених правових норм в їх сукупності, мати дитини-інваліда має право на призначення дострокової пенсії за віком у тому разі, якщо дитина, яку вона виховує, визнана дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення нею шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, мати цієї дитини має право на отримання зазначеної пенсії лише у разі наявності висновку лікарсько-консультативної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Отже визначальним є факт встановлення інвалідності дитині у відповідному віці до досягнення 6 років та факт виховання її (дитини-інваліда) матір`ю до цього віку.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах № 21-534а14 від 02.12.2014, № 21-133а14 від 27.05.2014 та Верховним Судом в постанові від 03.02.2018 № К/9901/2638/17 295/7276/17.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для призначення та виплати позивачу дострокову пенсію, як матері інваліда з дитинства, оскільки дитина позивача визнана інвалідом з дитинства у 13-річному віці, а тому позивач мала надати територіальному управлінню Пенсійного фонду України висновок лікарсько-консультативної комісії про те, що її дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не спростовано, відповідний висновок лікарсько-консультативної комісії про те, що дитина позивача мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, відсутній, позивачу не видавався. Травму, що стала причиною інвалідності, ОСОБА_2 отримав 13.08.1999 у віці 7 років 5 місяців, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 4453-500.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.