Справа № 640/1859/19
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року м. Київ № 640/1859/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної комісії Адміністрації Центральної кримінально-виконавчої служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Центральної комісії Адміністрації Центральної кримінально-виконавчої служби України (далі - Відповідач), у якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення відповідача від 13.11.2018 №1.1/15-2018 та від 19.11.2019 №1.7/43-2019;

- зобов`язати відповідача здійснити переведення позивача до Дніпровської установи виконання покарань (№4).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2019 справу прийнято до провадження та вирішено, що справа буде розглядатись без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно відмовив йому у переведенні відбування покарань до іншої установи відбування покарання.

Відповідач у відзиві проти позовних вимог заперечив, зазначаючи, що оскаржувані рішення прийняті у відповідності до вимог Кримінально-виконавчого кодексу України.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

ОСОБА_1 , 1968 року народження, засуджений вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.05.2010 до довічного позбавлення волі. На даний час відбуває покарання з Замковій ВК №58 Хмельницької області.

Позивач 24.10.2018 звернувся до Центральної Комісії Адміністрації ДКВС України з клопотанням про переведення його з Замкової ВК №58 Хмельницької області до Установи виконання покарань №4 м. Дніпро.

Подане клопотання обгрунтовано тим, що з 03.08.2011 по 21.07.2016 позивач відбував покарання в Єнаківській ВК №52 у Донецькій області, проте у зв`язку з воєнними діями на сході України разом з іншими засудженими його було переведено з Єнаківської ВК №52 до Маріупольського СІЗО Донецької області, а після був переведений до Замкової ВК №58. Як зазначено позивачем, 11.10.2018 між ним та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Отже, за посиланням позивача, Установа виконання покарань №4 м. Дніпро знаходиться близько до місця проживання його дружини, ОСОБА_2 , що дасть їй можливість відвідувати позивача.

Рішенням Центральної Комісії Адміністрації ДКВС України від 13.11.2018 №1.1/15-2018 позивачу відмовлено в переведенні через відсутність підстав, передбачених ч. 2. ст. 93 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України).

28.10.2019 позивач повторно звернувся до відповідача з клопотанням про переведення його з Замкової ВК №58 Хмельницької області до Установи виконання покарань №4 м. Дніпро. Подане клопотання обгрунтовано проживанням близьких родичів засудженого.

Рішенням Центральної Комісії Адміністрації ДКВС України від 19.11.2019 №1.7/43-2019 позивачу відмовлено в переведенні через відсутність підстав, передбачених ч. 2. ст. 93 Кримінально-виконавчого кодексу України та відсутністю вільних місць для тримання такої категорії осіб, які засуджені до довічного позбавлення волі у Дніпропетровській установі виконання покарань № 4.

Не погоджуючись з таким рішеннями відповідача позивач і звернувся з даним позовом.

Відповідно до ст. 93 КВК України засуджений до позбавлення волі відбуває весь строк покарання в одній виправній чи виховній колонії, як правило, у межах адміністративно-територіальної одиниці відповідно до його місця проживання до засудження або місця постійного проживання родичів засудженого.

Переведення засудженого для дальшого відбування покарання з однієї виправної чи виховної колонії до іншої допускається за виняткових обставин, які перешкоджають дальшому перебуванню засудженого в цій виправній чи виховній колонії. Порядок переведення засуджених визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Також порядок переведення засуджених визначений розділом IV «Порядку визначення засудженим виду установи виконання покарань, направлення для відбування покарання засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту, обмеження волі та їх переведення, Положення про центральну та міжрегіональну комісії з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, їх направлення і переведення для відбування покарання», затвердженим Наказом Мінюсту № 680/5 від 27.02.2017.

Так, згідно розділу IV Порядку № 680/5 переведення засудженого для подальшого відбування покарання з однієї виправної чи виховної колонії до іншої з підстави "відповідно до його місця проживання до засудження" здійснюється на підставі клопотання засудженого, підпис якого засвідчується керівником адміністрації установи виконання покарань. До клопотання додаються довідка з особової справи засудженого, копії паспортного документа (або іншого документа, що посвідчує особу) та документа, що підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування до засудження. Клопотання подається через адміністрацію установи виконання покарань, що здійснює виконання кримінальних покарань, до центральної комісії.

Переведення засудженого для дальшого відбування покарання з однієї виправної чи виховної колонії до іншої з підстави "відповідно до місця постійного проживання близьких родичів та/або членів сім`ї засудженого" здійснюється на підставі клопотання засудженого або близького родича чи члена сім`ї засудженої особи. Підпис засудженого на клопотанні засвідчується керівником адміністрації установи виконання покарань. Клопотання подається через адміністрацію установи виконання покарань, що здійснює виконання кримінальних покарань, до центральної комісії.

У клопотанні про переведення має міститися додаткова інформація щодо всіх близьких родичів та членів сім`ї засудженого відповідно до ступеня їх спорідненості та місця їх постійного проживання.

До клопотання про переведення додаються довідка-витяг з особової справи засудженого, копії паспортних документів засудженої особи та близьких родичів чи членів сім`ї засудженої особи, а також оригінали або нотаріально засвідчені копії довідки про реєстрацію місця проживання або місця перебування близького родича чи члена сім`ї, який звернувся з клопотанням, документів, що підтверджують наявність родинних стосунків (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо).

До свідоцтва про народження дитини засудженого додатково додаються довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування дитини та інформація служби у справах дітей за місцем проживання дитини та за місцем проживання засудженого про позбавлення або поновлення його батьківських прав.

Зміна умов тримання засудженого шляхом переведення його до виправної колонії іншого рівня безпеки здійснюється центральною комісією за поданням адміністрації виправної колонії щодо зміни умов тримання засудженого шляхом переведення його до виправної колонії іншого рівня безпеки, погодженим керівником міжрегіонального управління (додаток 5).

У випадках, коли подання передбачає переведення засудженого у більш суворі умови тримання або збільшує обсяг установлених правообмежень, воно обов`язково погоджується зі спостережною комісією.

Переведення засуджених, які досягли вісімнадцятирічного віку, із виховної колонії до виправної колонії мінімального рівня безпеки із загальними умовами тримання здійснюється центральною комісією за наявності рішення педагогічної ради та подання адміністрації виховної колонії щодо переведення засудженого із виховної колонії до виправної колонії мінімального рівня безпеки із загальними умовами тримання, погодженого зі службою у справах дітей (додаток 6).

Переведення засудженого для подальшого відбування покарання з одного виправного центру до іншого здійснюється на підставі рішення центральної комісії за поданням адміністрації виправного центру щодо переведення засудженого до обмеження волі до іншого виправного центру, погодженим із керівником міжрегіонального управління та спостережною комісією (додаток 7).

У разі ініціювання переведення осіб, засуджених до обмеження волі, з одного виправного центру до іншого до подання додаються документи, які підтверджують наявність родинних стосунків та місце проживання близьких родичів, що визначені абзацами другим - четвертим пункту 4 цього розділу.

У разі ініціювання переведення осіб, засуджених до обмеження волі, з одного виправного центру до іншого наявність поважних причин має бути документально підтверджена.

Як вбачається з матеріалів справи, у ОСОБА_1 відсутні близькі родичі окрім ОСОБА_2 згідно шлюбу від 11.10.2018. Крім того, відповідно до вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.05.2010 ОСОБА_1 є громадянином Російської Федерації без постійного місця проживання на території України.

Таким чином, враховуючи наведене, приписи ст. 93 КВК України та розділу IV Порядку № 680/5, а також враховуючи відсутність вільних місць для тримання такої категорії осіб, які засуджені до довічного позбавлення волі у Дніпропетровській установі виконання покарань № 4, суд приходить до висновку про обгрунтованість та правомірність оскаржуваних рішень відповідача.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Н.М. Клименчук