Справа № 280/12007/21
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 грудня 2021 року Справа № 280/12007/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Сацького Р.В., розглянувши у письмовому провадженні окрему категорію термінових адміністративних справ за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№99)» (70441, Запорізька область, Запорізький район, с. Біленьке, вул. Запорізька, буд. 32, )

до Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69114, м. Запоріжжя, вул. 93-ї Бригади, буд. 16 А, )

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2021 року Державне підприємство «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№99)» (далі - позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Швакової А.А. ЗВП № 35261525 від 16.04.2021 про арешт коштів боржника, що містяться на відкритому для зарахування заробітної плати рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Полтава-банк» зобов`язавши посадових осіб Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) зняти з нього арешт та заборонивши Запорізькому районному відділу державної виконавчої служби Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) вчиняти дії, щодо арешту грошових коштів та звернення на них стягнення, що містяться на рахунку відкритому для зарахування заробітної плати № НОМЕР_1 в АТ «Полтава-банк» відкритому на ім`я Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№99)» ().

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що позивач не погоджується із прийнятою відповідачем постановою від 16.04.2021 про арешт коштів боржника у ЗВП № 35261525. Вважає що така постанова в частині накладення арешту на основний рахунок для виплати заробітної плати № НОМЕР_1 відкритому в АТ «Полтава-банк» є незаконною, спрямованою на здійснення заходів, необхідних для своєчасної і в повному обсязі виплати заробітної плати працівників позивача. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог відповідачем на виконання ухвали про відкриття провадження у справі відзиву на позовну заяву не надано.

Ухвалою судді від 16.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи на 14 год. 00 хв. 22 грудня 2021 року з викликом сторін.

22 грудня 2021 року від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, проти задоволення позову представник відповідача заперечив.

Представник позивача адвокат Першин І.М. не заперечував щодо розгляду справи у письмовому провадженні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео - та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з офіційними відомостями в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України Державне підприємство «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№99)» () є юридичною особою, яка зареєстрована 19.04.2000 та 24.07.2007 відомості про юридичну особу включені до Реєстру за номером запису 0000703.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Швакової Анастасії Андріївни від 16.04.2021 у виконавчому провадженні ЗВП № 35261525, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику Державному підприємству «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№99)».

В матеріалах справи наявна довідка ЗРУ АТ «Полтава-банк» № 568 від 25.11.2021, про те, що у Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№99)" є поточний рахунок НОМЕР_1 відкритий 10.03.2021 з якого підприємство проводило платежі по виплаті заробітної плати співробітникам підприємства, сплачувало бюджетні та позабюджетні платежі.

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка ЗРУ АТ «Полтава-банк» № 570 від 30.11.2021, про те, що 21.04.2021 банком була отримана постанова ЗВП № 35261525 від 16.04.2021, згідно якої накладено арешт на кошти клієнта Державне підприємство «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№99)» на поточний рахунок НОМЕР_1 (код валюти 980) у межах суми звернення стягнення.

Не погоджуючись із постановою державного виконавця від 16.04.2021 про арешт коштів боржника, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує такі норми права.

Правовідносини у сфері примусового виконання судових рішень регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (у редакції чинній станом на 19 січня 2019 року, далі - Закон 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із пунктом 1,7 частини 2 статті 18 Закону 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейська обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи (частина 2 статті 52 Закону 1404-VIII).

Згідно із частиною 3 статті 52 Закону 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до статті 56 Закон 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Дослідженням постанови про арешт коштів боржника від 16.04.2021 ЗВП № 35261525 встановлено, що зазначена постанова не містить конкретизації щодо застосування арешту на вказаний рахунок позивача в АТ «Полтава-банк» із зазначенням рахунку, на який позивачу зараховується заробітна плата, натомість в ній зазначено про виключення - крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, що належить боржнику.

Як встановлено судом, позивач має рахунок в АТ «Полтава-банк», що, підтверджується довідками банку від № 568 від 25.11.2021 та № 570 від 30.11.2021, відкритий для зарахування заробітної плати від ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№99)».

З матеріалів справи слідує, що банком накладено арешт на рахунок позивача відповідно до постанови відповідача від 16.04.2021 ЗВП № 35261525.

Суд зазначає, що заробітна плата у розумінні поняття "власності" є майном, що захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження у положеннях статей 97 Кодексу законів про працю України, статтях 15, 22, 24 Закону України "Про оплату праці".

Принцип відплатності праці відображений в Європейській соціальній хартії (переглянутої) від 03.05.1996 (ратифікованої Україною 14.09.2006), за яким усі працівники мають право на справедливу винагороду, що забезпечить достатній життєвий рівень.

Конституційний Суд України в Рішенні від 29.01.2008 № 2-рп/2008 зазначив, що право заробляти собі на життя є невід`ємним від права на саме життя, оскільки останнє є реальним лише тоді, коли матеріально забезпечене.

Держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Виплата установою працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівнику унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Суд зазначає, що рахунки, що передбачені для виплати заробітної плати є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавцем відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавця.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного від 09.09.2019 у справі № 913/958/16, від 27.06.2019 у справі № 916/73/19, від 17.01.2020 у справі № 340/1018/19, від 29.01.2020 №820/5422/17.

Згідно з частиною четвертою статті 59 Закону №1404-VІІІ однією з підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

У зв`язку з наведеним суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про скасування постанови старшого державного виконавця Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Швакової А.А. ЗВП № 35261525 від 16.04.2021 про арешт коштів боржника, що містяться на відкритому для зарахування заробітної плати рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Полтава-банк» та зобов`язання посадових осіб Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) зняти з нього арешт.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з заявлених позовних вимог, положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності прийнятого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню частково.

В частині позовних вимог - задовольняти державному виконавцю накладати арешт у майбутньому необхідно відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№99)» (70441, Запорізька обл., Запорізький р-н, с. Біленьке, вул. Запорізька, 32, ) до Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (69114, м. Запоріжжя, вул. Героїв 93-ї бригади, 16-А, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Швакової А.А. ЗВП № 35261525 від 16.04.2021 про арешт коштів боржника, що містяться на відкритому для зарахування заробітної плати рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Полтава-банк».

Зобов`язати посадових осіб Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) зняти арешт з рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Полтава-банк».

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням вимог статтей 270, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено та підписано суддею 28 грудня 2021 року.

Суддя Р.В. Сацький