Справа № 640/30349/21
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2021 року м. Київ № 640/30349/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТБІЛД» до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа Міністерство культури та інформаційної політики України про визнання протиправними та скасування окремих положень містобудівних умов та обмежень,

встановив:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТБІЛД» (далі також - ТОВ «ЮНІТБІЛД», позивач) з адміністративним позовом до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі також - відповідач), третя особа: Міністерство культури та інформаційної політики України (далі також - третя особа), в якому просить суд (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог):

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Основна інформація» - Гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд у метрах) Містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:4389-2771-8134-7069, реєстраційний номер 1195 від 17.09.2021 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва», затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1195 від 17.09.2021, в частинах, де зазначено:

1) « 15 м (відповідно до наказу Департаменту охорони культурної спадщини від 18.12.2019 № 86 «Про межі і режими використання зон охорони пам`ятки ландшафту, історії місцевого значення «Історичний ландшафт Київський гір та долини р. Дніпро»)»;

2) «пам`яткоохоронного законодавства, з врахуванням зон охорони та режимів використання пам`яток, що оточують об`єкт реконструкції»;

3) «(у тому числі п. 13.1.4)»;

- визнати протиправним та скасувати підпункт «Межі історичних ареалів» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження»; назва зони - «Межі історичних ареалів») Містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:4389-2771-8134-7069, реєстраційний номер 1195 від 17.09.2021 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва», затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1195 від 17.09.2021, де зазначено: «Межі історичних ареалів - Ділянка проектування знаходиться в межах центральної планувальної зони, історичного ареалу (згідно генерального плану міста Києва та проєкту планування його приміської зони на період до 2020 року, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 370/1804)»;

- визнати протиправним та скасувати підпункт «Зони регулювання забудови» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження»; назва зони - «Зони регулювання забудови») Містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:4389-2771-8134-7069, реєстраційний номер 1195 від 17.09.2021 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва», затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1195 від 17.09.2021, де зазначено: «Зони регулювання забудови - Ділянка проектування знаходиться в зоні регулювання забудови першої категорії та частково археологічній охоронній зоні (згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979)»;

- визнати протиправним та скасувати підпункт «Зони охоронюваного ландшафту» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження»; назва зони - «Зони охоронюваного ландшафту») Містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:4389-2771-8134-7069, реєстраційний номер 1195 від 17.09.2021 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва», затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1195 від 17.09.2021, де зазначено: «Зони охоронюваного ландшафту - Ділянка проектування знаходиться в зоні охоронюваного ландшафту (згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979, розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 25.12.2007 № 1714)»;

- визнати протиправним та скасувати підпункт «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження»; назва зони - «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини») Містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:4389-2771-8134-7069, реєстраційний номер 1195 від 17.09.2021 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва», затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1195 від 17.09.2021, в частині, де зазначено: «Ділянка проектування є складовою частиною пам`ятки ландшафту та історії місцевого значення Історичний ландшафт Київських гір і долин р. Дніпра (наказ Міністерства культури і туризму України від 03.02.2010 р. № 58/0/16-10, наказу Департаменту охорони культурної спадщини від 18.12.2019 № 86)»;

- визнати протиправним та скасувати підпункт «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження»; назва зони - «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини») Містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:4389-2771-8134-7069, реєстраційний номер 1195 від 17.09.2021 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва», затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1195 від 17.09.2021, в частині, де зазначено: «Закону України «Про охорону культурної спадщини», Постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 р. № 318 «Про затвердження Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць» та розпорядження КМДА № 979 від 17.05.2002 р. «Про внесення змін та доповнень до рішення Виконкому Київської міської Ради народних депутатів від 16.07.79 № 920 «Про уточнення меж історико-культурних заповідників і зон охорони пам`яток історії та культури в м. Києві»;

- визнати протиправним та скасувати підпункт «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження»; назва зони - «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини») Містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:4389-2771-8134-7069, реєстраційний номер 1195 від 17.09.2021 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва», затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1195 від 17.09.2021, в частині, де зазначено: «У разі необхідності отримати дозвіл на виконання будівельних робіт згідно законодавства»;

- визнати протиправним та скасувати підпункт «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження»; назва зони - «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини») Містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:4389-2771-8134-7069, реєстраційний номер від 17.09.2021 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва», затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1195 від 17.09.2021, в частині, де зазначено: «Погодити в органах охорони культурної спадщини проєкт архітектурних перетворень згідно з п. 9 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» (за необхідності)»;

- визнати протиправним та скасувати підпункт «Інше» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження»; назва зони - «Інше») Містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:4389-2771-8134-7069, реєстраційний номер 1195 від 17.09.2021 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва», затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1195 від 17.09.2021, в частині, де зазначено: «Про охорону культурної спадщини», ДСТУ Б Б.2.2-10:2016 «Склад та зміст науково-проектної документації щодо визначення меж і режимів використання зон охорони пам`яток архітектури та містобудування».

Позовні вимоги мотивовано тим, що висновок відповідача щодо віднесення ділянки проектування, розташованої по вул. Кирилівська (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва, до меж історичного ареалу є помилковим, оскільки такі межі та режими їх використання не затверджено Міністерством культури України як центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, як того вимагають положення ст. 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 № 318.

На думку позивача, Генеральний план міста Києва та проект планування його приміської зони на період до 2020 року, затверджений рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 370/1804, не є науково-проектною документацією, у розумінні приписів ст. 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та п. 12 Порядку № 318, а тому не може вважатись належним документом із затвердження меж історичних ареалів міста Києва.

Також, позивач вважає необґрунтованим обмеження відповідачем висоти об`єкта будівництва на рівні 15 метрів, посилаючись на те, що гранична висотність об`єктів будівництва встановлюється містобудівною документацією на місцевому рівні, однак Київською міською радою не вносились зміни до існуючої містобудівної документації на місцевому рівні та/або не розроблялась та не затверджувалась нова містобудівна документація на місцевому рівні, у зв`язку з прийняттям Департаментом охорони культурної спадщини наказу від 18.12.2019 № 86 «Про межі і режими використання зон охорони пам`ятки ландшафту, історії місцевого значення «Історичний ландшафт Київських гір та долини р. Дніпро».

Крім того, на думку позивача, віднесення відповідачем ділянки проектування, розташованої по вул. Кирилівська (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва, до зони регулювання забудови першої категорії, археологічної охоронної зони, зони охоронюваного ландшафту, а також до меж пам`ятки ландшафту та історії місцевого значення «Історичний ландшафт Київських гір і долин р. Дніпра» є безпідставним, оскільки на момент прийняття розпорядження № 979 від 17.05.2002 у Київської міської державної адміністрації були відсутні повноваження затверджувати межі та режими використання «Зон регулювання забудови», «Зон охоронюваного ландшафту» та «Археологічних охоронних зон» на території м. Києва, а також, як станом на 03.02.2010, так і станом на 18.12.2019 був відсутній «Порядок визначення та затвердження меж і режимів використання зон охорони пам`яток», що робить незаконним будь-яке затвердження зон охорони пам`яток та режимів їх використання.

На підставі викладеного, у Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відсутні підстави вимагати від позивача дотримання вимог пам`яткоохоронного законодавства, з врахуванням зон охорони та режимів використання пам`яток, що оточують об`єкт реконструкції, з урахуванням положень Закону України «Про охорону культурної спадщини», постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 № 318, розпорядження КМДА № 979 від 17.05.2002, ДСТУ Б Б.2.2-10:2016 «Склад та зміст науково-проектної документації щодо визначення меж і режимів використання зон охорони пам`яток архітектури та містобудування», п. 13.1.4 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», а також отримання висновку щодо проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт та погодження проекту архітектурних перетворень, у відповідності до Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Разом з тим, позивач вважає необґрунтованим положення щодо віднесення ділянки проектування, розташованої по вул. Кирилівська (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва, до меж центральної планувальної зони, оскільки План зонування території (зонінг) центральної планувальної зони міста Києва не затверджений Київською міською радою, як то передбачено положеннями ч. 2 ст. 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідач скористався своїм правом та через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) подав відзив на позовну заяву та виклав свою позицію щодо заявлених вимог, в якому просив суд у задоволенні позову відмовити.

Позивач надав відповідь на відзив, яка долучена до матеріалів справи.

Третя особа, будучи належним чином повідомленою про відкриття провадження у даній справі шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі за адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується матеріалами справи, правом на надання пояснень щодо позову не скористалась.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТБІЛД» виконує функції замовника будівництва об`єкта «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва».

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, Державному університету інфраструктури та технологій, на підставі Державного акту серії ЯЯ № 380284 від 29.09.2008, на праві постійного користування належить земельна ділянка кадастровий номер :85:321:0003, площею 0,5830 га, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська (вулиця Фрунзе), 9.

Також, Державному університету інфраструктури та технологій, на підставі наказу Міністерства освіти і науки України № 1164 від 14.08.2017, на праві господарського відання належить навчальний корпус (літер. Б), загальною площею 733,1 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вулиця Кирилівська (вулиця Фрунзе (Обол., Поділ., Шевч. р-ни)), будинок 11.

Листом № 1/11-193 від 14.01.2021 Міністерство освіти і науки України погодило Державному університету інфраструктури та технологій укладання Інвестиційного договору будівництва (реконструкції) об`єкта нерухомості з ТОВ «ЮНІТБІЛД».

З матеріалів справи вбачається, що 15.01.2021 між Державним університетом інфраструктури та технологій (далі також - Сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТБІЛД» (далі також - Сторона-2) укладено Інвестиційний договір будівництва (реконструкції) об`єкта нерухомості (далі також - Договір).

В пункті 1.1 Договору наведено визначення термінів, що використовуються в Договорі:

«Будівництво» - реконструкція будівлі навчального корпусу (літ. А) площею 3131,8 кв.м., за адресою: 04071, м. Київ, вулиця Кирилівська (Фрунзе), будинок, 9, що не є об`єктом житлової нерухомості, що буде виконуватись за чергами будівництва, а також за необхідності - із виділенням пускових комплексів, з урахуванням технічного стану та придатності до подальшої експлуатації зазначеної будівлі, із зміною геометричних розмірів та функціонального призначення, з будівництвом адміністративної будівлі з учбовими приміщеннями та автостоянкою (паркінгом) орієнтовною загальною площею 7 000 кв.м., що здійснюватиметься відповідно до погодженої Сторонами Проектної документації, яка розроблятиметься зокрема на підставі оцінки технічного стану вказаної будівлі, у тому числі технічного стану її конструкцій та конструктивних елементів.

«Земельна ділянка» - земельна ділянка за адресою: 04071, м. Київ, вул. Кирилівська (Фрунзе), будинок, 9, з кадастровим номером :85:321:0003; загальною площею 0,583 га; цільове призначення: освіти; державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, серія та номер: ЯЯ 380284, виданий 29.09.2008 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); право постійного користування земельною ділянкою Сторони-1 підтверджується витягом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 31.01.2018, індексний номер витягу: 112337953.

«Об`єкт інвестування» - адміністративна будівля з учбовими приміщеннями та автостоянкою (паркінгом) орієнтовною загальною площею 7 000 кв.м, Будівництво якої в процесі реконструкції будівлі навчального корпусу (літ. А) площею 3131,8 кв.м, за адресою: 04071, м. Київ, вулиця Кирилівська (Фрунзе), будинок, 9, буде здійснюватися Стороною-2 за адресою: 04071, м. Київ, вулиця Кирилівська (Фрунзе), будинок, 9, на Частині Земельної ділянки у відповідності до умов цього Договору та згідно з Проектною документацією.

«Будівництво Об`єкта інвестування» - комплекс робіт з Проектування Будівництва Об`єкта інвестування та будівельних робіт з реконструкції, спрямованих на Будівництво Стороною-2 Об`єкта інвестування за чергами будівництва та/або пусковими комплексами відповідно до погодженої між Сторонами Проектної документації, підключення Об`єкта інвестування до усіх необхідних інженерних мереж і комунікацій та забезпечення завершення Будівництва, результатом якого є прийняття Об`єкта інвестування в експлуатацію, у тому числі за чергами будівництва та/або пусковими комплексами, у відповідності до умов цього Договору.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що Будівництво Об`єкта інвестування проводиться Сторонами згідно з визначеними сторонами умовами, що передбачають зобов`язання:

2.2.1. Сторони-2 забезпечити Інвестиції у повному обсязі для Будівництва Об`єкта інвестування за чергами будівництва та/або пусковими комплексами відповідно до погодженої Сторонами Проектної документації та фінансового забезпечення інших витрат, пов`язаних з Об`єктом інвестування, та прийняття Об`єкта інвестування в експлуатацію, у тому числі за чергами будівництва та/або пусковими комплексами у вигляді грошових коштів, проектно-кошторисної документації, проектно-вишукувальних робіт, будівельно-монтажних робіт, будівельних матеріалів та сировини, обладнання тощо;

2.2.2. Сторони-1 в установленому порядку надати Стороні-2 відповідний обсяг прав, необхідний та достатній для Будівництва Об`єкта інвестування, у тому числі відповідні права та обов`язки замовника Будівництва Об`єкта інвестування.

Пунктом 2.4 Договору передбачено, що згідно з умовами Договору Сторона-2 отримує відповідно до чинного законодавства право на вчинення від власного імені усіх необхідних дій та/або заходів для Будівництва Об`єкта інвестування згідно з узгодженою між Сторонами Проектною документацією, розробленою відповідно до визначених Договором Техніко-економічних показників Об`єкта інвестування, та прийняття Об`єкта інвестування в експлуатацію.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що на строк до завершення Будівництва Об`єкта інвестування та прийняття Об`єкта інвестування в експлуатацію, у тому числі за чергами будівництва та/або пусковими комплексами Об`єкта інвестування, Сторона-1 на виконання умов цього Договору передає Стороні-2, а Сторона-2 приймає, серед іншого, наступні права та обов`язки замовника Будівництва Об`єкта інвестування щодо:

- отримання Стороною-2 на своє власне ім`я або надання Стороною-2 від свого власного імені вихідних даних на проектування Будівництва Об`єкта інвестування, до яких відносяться: містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки; технічні умови щодо інженерного забезпечення Об`єкта інвестування; завдання на проектування; інші вихідні данні (згідно з ДБН А.2.2-3-2014); дозволи на проектування Будівництва Об`єкта інвестування;

- забезпечення Стороною-2 розроблення, погодження і затвердження на умовах Договору Проектної документації, отримання дозвільної документації на Будівництво Об`єкта інвестування, прийняття Об`єкта інвестування в експлуатацію, оформлення і реєстрацію права власності на новозбудований Об`єкт інвестування як об`єкт нерухомого майна;

- оформлення за поданням Сторони-2 усіх дозвільних документів, необхідних для здійснення Стороною-2 Будівництва Об`єкта інвестування;

- визначення Стороною-2 генерального підрядника для виконання будівельних робіт щодо Будівництва Об`єкта інвестування на умовах, які визначаються Стороною-2;

- приймання Стороною-2 від генерального підрядника та підрядників робіт, виконаних протягом Будівництва Об`єкта інвестування;

- забезпечення Стороною-2 в установленому порядку прийняття Об`єкта інвестування в експлуатацію.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що згідно з делегованими Стороною-1 правами та обов`язками замовника Будівництва Об`єкта інвестування Сторона-2, здійснюючи функції замовника, діє від свого власного імені, чинить в межах цього Договору усі необхідні юридичні та практичні дії та акти, укладає будь-які правочини, необхідні для реалізації Договору, залучає третіх осіб для реалізації Договору та несе за них повну відповідальність відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 3.4 Договору передбачено, що у разі необхідності, за поданням Сторони-2, Сторона-1 має в установленому порядку звернутися до Київської міської державної адміністрації для отримання вихідних даних на проектування Будівництва Об`єкта інвестування в частині містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що Сторона-1 бере на себе зобов`язання, що зберігають чинність протягом строку до завершення Будівництва Об`єкта інвестування та прийняття Об`єкта інвестування в експлуатацію, у тому числі за чергами будівництва та/або пусковими комплексами Об`єкта інвестування:

4.1.5. Надати Стороні-2 відповідний обсяг прав, необхідний та достатній для Будівництва Об`єкта інвестування, у тому числі відповідні права та обов`язки замовника Будівництва Об`єкта інвестування, для здійснення Стороною-2 Будівництва Об`єкта інвестування у відповідності до умов цього Договору та згідно з Проектною документацією.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що Сторона-2 бере на себе зобов`язання, що зберігають чинність протягом строку до завершення Будівництва Об`єкта інвестування та прийняття Об`єкта інвестування в експлуатацію, у тому числі за чергами будівництва та/або пусковими комплексами Об`єкта інвестування:

4.2.1. Протягом виконання обов`язків та реалізації прав замовника Будівництва Об`єкта інвестування, що делеговані Стороною-1 та передбачені чинним законодавством України і цим Договором, діяти за власний рахунок та від свого власного імені, а у разі необхідності виконувати дії від імені Сторони-1 на підставі довіреності Сторони-1.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що джерелом фінансування є кошти Сторони-2 та залучені нею у порядку, передбаченому чинним законодавством України, кошти юридичних та/або фізичних осіб. У разі залучення коштів юридичних та/або фізичних осіб Сторона-2 діє виключно від свого власного імені та приймає на себе всі ризики невиконання або неналежного виконання зобов`язань перед такими особами.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 26.05.2021 між Державним університетом інфраструктури та технологій (далі також - Сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТБІЛД» (далі також - Сторона-2) укладено Додаткову угоду № 1 до Інвестиційного договору будівництва (реконструкції) об`єкта нерухомості від 15.01.2021.

Відповідно до п. 6 Додаткової угоди № 1, Сторони погодилися внести зміни, уточнення та доповнення до пункту 1.1 розділу 1 «Терміни» Інвестиційного Договору, згідно з яким надано тлумачення термінам та скороченням, що використовуються в Інвестиційному договорі, а саме:

6.1. доповнено пункт 1.1 розділу 1 «Терміни» Інвестиційного Договору новими термінами «Об`єкт-1», «Об`єкт-2» та «Об`єкт-3», яким надати визначення у редакції згідно з нижченаведеним:

«Об`єкт-1» - навчальний корпус (літ. А) Сторони-1 загальною площею 3131,8 кв.м, що розташований за адресою: м. Київ, вулиця Кирилівська (вулиця Фрунзе (Обол., Поділ., Шевч. р-ни)), будинок 9, на земельній ділянці з кадастровим номером :85:321:0003; право господарського відання Сторони-1 підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (права господарського відання) від 05.12.2017, номер витягу 106204938; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; є об`єктом нежитлової нерухомості, що відповідно до законодавства не віднесено до житлового фонду.

«Об`єкт-2» - навчальний корпус (літ. А) Сторони-1 загальною площею 855,9 кв.м, що розташований за адресою: м. Київ, вулиця Кирилівська (вулиця Фрунзе (Обол., Поділ., Шевч. р-ни)), будинок 11, на земельній ділянці з кадастровим номером :85:321:0003; право господарського відання Сторони-1 підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (права господарського відання) від 05.12.2017, індексний номер витягу 106193398; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; є об`єктом нежитлової нерухомості, що відповідно до законодавства не віднесено до житлового фонду.

«Об`єкт-3» - навчальний корпус (літ. Б) Сторони-1 загальною площею 733,1 кв.м, що розташований за адресою: м. Київ, вулиця Кирилівська (вулиця Фрунзе (Обол., Поділ., Шевч. р-ни)), будинок 11, на земельній ділянці з кадастровим номером :85:321:0003; право господарського відання Сторони-1 підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (права господарського відання) від 05.12.2017, індексний номер витягу 106197183; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; є об`єктом нежитлової нерухомості, що відповідно до законодавства не віднесено до житлового фонду.».

6.2. термін «Будівництво» викладено у редакції:

«Будівництво» - підготовчі, будівельні та інші пов`язані з підготовкою до будівництва та будівництвом роботи, послуги щодо реконструкції, ремонту, реставрації та/або модернізації «Об`єкта-1», «Об`єкта-2» та «Об`єкта-3» (а саме: навчального корпусу (літ. А) Сторони-1 загальною площею 3131,8 кв.м, що розташований за адресою: м. Київ, вулиця Кирилівська (вулиця Фрунзе (Обол., Поділ., Шевч. р-ни)), будинок 9; навчального корпусу (літ. А) Сторони-1 загальною площею 855,9 кв.м, що розташований за адресою: м. Київ, вулиця Кирилівська (вулиця Фрунзе (Обол., Поділ., Шевч. р-ни)), будинок 11; навчального корпусу (літ. Б) Сторони-1 загальною площею 733,1 кв.м, що розташований за адресою: м. Київ, вулиця Кирилівська (вулиця Фрунзе (Обол., Поділ., Шевч. р-ни)), будинок 11), що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :85:321:0003, землекористувачем якої є Сторона-1 на праві постійного користування.».

6.4. термін «Земельна ділянка» уточнено в частині адреси земельної ділянки та викладено в редакції:

«Земельна ділянка» - земельна ділянка за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська (вулиця Фрунзе (Обол., Поділ., Шевч. р-ни)), земельна ділянка 9, з кадастровим номером :85:321:0003; загальною площею 0,583 га; цільове призначення: освіти; державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, серія та номер: ЯЯ380284, виданий 29.09.2008 Головним управлянням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); право постійного користування земельною ділянкою Сторони-1 підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 31.01.2018, індексний номер витягу: 112337953.».

Таким чином, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТБІЛД», на підставі Інвестиційного договору будівництва (реконструкції) об`єкта нерухомості від 15.01.2021, укладеного з Державним університетом інфраструктури та технологій, виконує функції замовника будівництва об`єкта «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва».

Як свідчать матеріали справи, 17.09.2021 Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видано Державному університету інфраструктури та технологій Містобудівні умови та обмеження, реєстраційний номер ЄДЕССБ (Єдина державна електрона система у сфері будівництва) MU01:4389-2771-8134-7069, реєстраційний номер 1195 від 17.09.2021 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва», які затверджені наказом Департаменту № 1195 від 17.09.2021 (далі також - Містобудівні умови та обмеження № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021).

В пункті 1 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Основна інформація» - Гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд у метрах) Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021 визначено гранично допустиму висоту об`єкта будівництва, а саме:

15 м (відповідно до наказу Департаменту охорони культурної спадщини від 18.12.2019 № 86 «Про межі і режими використання зон охорони пам`ятки ландшафту, історії місцевого значення «Історичний ландшафт Київський гір та долини р. Дніпро». Остаточну висоту визначити проєктною документацією, розробленою відповідно до затвердженої містобудівної документації, пам`яткоохоронного законодавства, з врахуванням зон охорони та режимів використання пам`яток, що оточують об`єкт реконструкції, згідно із вимогами будівельних норм ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» (у тому числі п. 13.1.4), ДБН В.2.2-9:2018 «Будинки і споруди. Громадські будинки і споруди. Основні положення» та ДБН В.1.1.7-2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва», ДБН В.2.2-3:2018 «Будинки і споруди. Заклади освіти»).

В пункті 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження») Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021 визначено:

- межі історичних ареалів - Ділянка проектування знаходиться в межах центральної планувальної зони, історичного ареалу (згідно генерального плану міста Києва та проєкту планування його приміської зони на період до 2020 року, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 370/1804);

- зони регулювання забудови - Ділянка проектування знаходиться в зоні регулювання забудови першої категорії та частково археологічній охоронній зоні (згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979);

- зони охоронюваного ландшафту - Ділянка проектування знаходиться в зоні охоронюваного ландшафту (згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979, розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 25.12.2007 № 1714).

В підпункті «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження»; назва зони - «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини») Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021, серед іншого, визначено:

- Ділянка проектування є складовою частиною пам`ятки ландшафту та історії місцевого значення Історичний ландшафт Київських гір і долин р. Дніпра (наказ Міністерства культури і туризму України від 03.02.2010 р. № 58/0/16-10, наказу Департаменту охорони культурної спадщини від 18.12.2019 № 86);

- Проектну документацію розробляти з урахуванням положень Закону України «Про охорону культурної спадщини», Постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 р. № 318 «Про затвердження Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць» та розпорядження КМДА № 979 від 17.05.2002 р. «Про внесення змін та доповнень до рішення Виконкому Київської міської Ради народних депутатів від 16.07.79 № 920 «Про уточнення меж історико-культурних заповідників і зон охорони пам`яток історії та культури в м. Києві»;

- У разі необхідності отримати дозвіл на виконання будівельних робіт згідно законодавства;

- Погодити в органах охорони культурної спадщини проєкт архітектурних перетворень згідно з п. 9 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» (за необхідності).

Також, підпунктом «Інше» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження»; назва зони - «Інше») Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021, замовника будівництва, серед іншого, зобов`язано: проектну документацію розробляти та затверджувати відповідно до положень, серед іншого, Закону України «Про охорону культурної спадщини», ДСТУ Б Б.2.2-10:2016 «Склад та зміст науково-проектної документації щодо визначення меж і режимів використання зон охорони пам`яток архітектури та містобудування».

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 26 та ч. 8 ст. 29 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.

Таким чином, судом встановлено, що позивач, який відповідно до Інвестиційного договору будівництва (реконструкції) об`єкта нерухомості від 15.01.2021, укладеного з Державним університетом інфраструктури та технологій, виконує функції замовника будівництва об`єкта «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва» та за рахунок якого здійснюється фінансування будівництва, зобов`язаний додержуватись усіх вимог, визначених Містобудівними умовами та обмеженнями № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021, що підтверджує вплив змісту спірних Містобудівних умов та обмежень на права та обсяг обов`язків позивача, оскільки недотримання таких вимог є підставою для притягнення останнього до відповідальності, як замовника будівництва.

Разом з тим, не погоджуючись з вказаними положеннями пункту 1 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Основна інформація» - Гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд у метрах) та пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження») Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, у зв`язку з тим, що такі положення не відповідають законодавству України, будівельним нормам, стандартам і правилам, а також покладають на позивача, який частково виконує функції замовника будівництва та за рахунок якого здійснюється фінансування будівництва, не передбачені законодавством обов`язки, що є порушенням його прав, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування пункту 1 (в частині обмеження гранично допустимої висоти об`єкта будівництва) розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Основна інформація» - Гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд у метрах) Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021, суд зазначає наступне.

Як зазначалося вище, в пункті 1 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Основна інформація» - Гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд у метрах) Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021, серед іншого, визначено гранично допустиму висоту об`єкта будівництва, а саме:

« 15 м (відповідно до наказу Департаменту охорони культурної спадщини від 18.12.2019 № 86 «Про межі і режими використання зон охорони пам`ятки ландшафту, історії місцевого значення «Історичний ландшафт Київський гір та долини р. Дніпро».

Згідно з ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

генеральний план населеного пункту - одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту;

детальний план території - одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території;

план зонування території (зонінг) - документація, що є складовою комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади або генерального плану населеного пункту і визначає умови та обмеження використання території у межах визначених функціональних зон.

Частиною 1 статті 16 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Відповідно до ч. ч. 1, 14 ст. 17 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», генеральний план населеного пункту є одночасно видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою і призначений для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Генеральні плани населених пунктів та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами протягом трьох місяців з дня їх подання.

Частинами 1, 2 та 4 статті 18 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що план зонування території розробляється у складі комплексного плану, генерального плану населеного пункту з метою визначення умов та обмежень використання території у межах визначених функціональних зон. До затвердження генерального плану населеного пункту в межах території територіальної громади, щодо якої затверджено комплексний план (якщо обов`язковість розроблення генерального плану населеного пункту визначена рішенням про затвердження комплексного плану), межі функціональних зон та функціональне призначення територій у такому населеному пункті визначаються комплексним планом.

План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Параметри використання території та будівель, запропонованих для розташування у межах декількох земельних ділянок або окремої земельної ділянки, зокрема функціональне призначення, граничні поверховість та площа забудови, можливе розміщення на ділянці, є обов`язковими для врахування під час зонування відповідної території.

Пунктом 6.2 ДБН Б.1.1-22:2017 «Склад та зміст плану зонування території» передбачено, що для кожної територіальної зони встановлюються:

- переважні види використання;

- супутні види використання;

- щільність населення в межах житлової забудови, осіб/га;

- відсоток озеленення, % (для рекреаційних зон);

- гранична поверховість або висота будівель у метрах.

Частинами 1 та 4 статті 19 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що детальний план території деталізує положення генерального плану населеного пункту або комплексного плану та визначає планувальну організацію і розвиток частини території населеного пункту або території за його межами без зміни функціонального призначення цієї території. Детальний план території розробляється з урахуванням обмежень у використанні земель, у тому числі обмежень використання приаеродромної території, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України.

Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

Детальний план території визначає:

1) принципи планувально-просторової організації забудови;

2) червоні лінії та лінії регулювання забудови;

3) у межах визначеного комплексним планом, генеральним планом населеного пункту функціонального призначення режим та параметри забудови території, розподіл територій згідно з будівельними нормами;

4) містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території;

5) потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування;

6) доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови;

7) черговість та обсяги інженерної підготовки території;

8) систему інженерних мереж;

9) порядок організації транспортного і пішохідного руху;

10) порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі;

11) межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів (у разі відсутності плану зонування території).

Аналіз наведених норм дає підстави суду дійти однозначного висновку, що гранична висотність об`єктів будівництва встановлюється містобудівною документацією на місцевому рівні, а саме: планом зонування території (зонінг) та/або детальним планом території.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівна документація на місцевому рівні може бути оновлена за рішенням місцевих рад.

Частиною 3 статті 16 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що внесення змін до містобудівної документації на місцевому рівні здійснюється у порядку, визначеному законодавством для її розроблення та затвердження.

Згідно з ч. 14 ст. 17 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», генеральні плани населених пунктів та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами протягом трьох місяців з дня їх подання.

Зі змісту наведених норм чітко вбачається, що внесення змін до містобудівної документації на місцевому рівні відбувається лише на підставі рішення місцевої ради та у порядку, визначеному законодавством для її розроблення та затвердження.

Водночас, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» не передбачено такого способу внесення змін до містобудівної документації на місцевому рівні, як встановлення наказом органу охорони культурної спадщини обов`язкових вимог до планування, забудови (в т.ч. встановлення граничної висоти об`єктів будівництва) та іншого використання певної території м. Києва, що свідчить про невідповідність вказаного інструменту принципу правової визначеності.

Вказані висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 22.09.2021 у справі № 640/3418/20 та від 27.02.2019 у справі № 809/721/18, які в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України, мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Крім того, слід зазначати, що відповідно до ч. 3 ст. 29 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівні умови та обмеження надаються саме на підставі містобудівної документації на місцевому рівні, а не на підставі наказів органів охорони культурної спадщини.

Судом встановлено, що як на момент видання Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021, так й на момент розгляду судом даної справи, Київською міською радою не вносились зміни до існуючої містобудівної документації на місцевому рівні та/або не розроблялась та не затверджувалась нова містобудівна документація на місцевому рівні, у зв`язку з прийняттям Департаментом охорони культурної спадщини наказу від 18.12.2019 № 86 «Про межі і режими використання зон охорони пам`ятки ландшафту, історії місцевого значення «Історичний ландшафт Київських гір та долини р. Дніпро».

Враховуючи викладене, суд погоджується з твердженнями позивача щодо безпідставності обмеження відповідачем в пункті 1 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Основна інформація» - Гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд у метрах) Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021 висоти об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва» на рівні 15 метрів.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про протиправність та необхідність скасування пункту 1 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Основна інформація» - Гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд у метрах) Містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:4389-2771-8134-7069, реєстраційний номер 1195 від 17.09.2021 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва», затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1195 від 17.09.2021, в частині, де зазначено:

« 15 м (відповідно до наказу Департаменту охорони культурної спадщини від 18.12.2019 № 86 «Про межі і режими використання зон охорони пам`ятки ландшафту, історії місцевого значення «Історичний ландшафт Київський гір та долини р. Дніпро»)».

Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування підпункту «Межі історичних ареалів» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження», назва зони - «Межі історичних ареалів») Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021, суд зазначає наступне.

Як зазначалося вище, в підпункті «Межі історичних ареалів» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження», назва зони - «Межі історичних ареалів») Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021 визначено:

«Ділянка проектування знаходиться в межах центральної планувальної зони, історичного ареалу (згідно генерального плану міста Києва та проєкту планування його приміської зони на період до 2020 року, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 370/1804)».

І. За приписами ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Відповідно до ч. 5 ст. 29 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівні умови та обмеження містять: 1) назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта; 2) інформацію про замовника; 3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні; 4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах; 5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; 6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); 7) мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; 8) планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони); 9) охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж. Перелік зазначених умов є вичерпним.

З огляду наведеного, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, які є одними із основних складових вихідних даних для проектування, повинні містити планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони охоронюваного ландшафту тощо).

Так, оскаржуваними положеннями Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021 об`єкт проектування віднесено до меж центральної планувальної зони, історичного ареалу (згідно генерального плану міста Києва та проєкту планування його приміської зони на період до 2020 року, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 370/1804), у зв`язку з чим ТОВ «ЮНІТБІЛД», яке виконує функції замовника будівництва та за рахунок якого здійснюється фінансування будівництва, зобов`язано проектну документацію розробляти з урахуванням положень Закону України «Про охорону культурної спадщини» та Постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 р. № 318 «Про затвердження Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць».

Нормативно-правовим актом, який регулює правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь, є Закон України «Про охорону культурної спадщини».

В статті 1 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», серед іншого, наведено визначення наступних термінів:

історичний ареал населеного місця - частина населеного місця, що зберегла об`єкти культурної спадщини і пов`язані з ними розпланування та форму забудови, які походять з попередніх періодів розвитку, типові для певних культур або періодів розвитку.

Відповідно до ч. 3 ст. 32 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», з метою захисту традиційного характеру середовища населених місць вони заносяться до Списку історичних населених місць України.

Список історичних населених місць України за поданням центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини затверджується Кабінетом Міністрів України.

Межі та режими використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на територіях історичних ареалів населених місць визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідною науково-проектною документацією, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини або уповноваженими ним органами охорони культурної спадщини.

З аналізу викладених норм вбачається, що з метою захисту традиційного характеру середовища населених місць вони заносяться до Списку історичних населених місць України.

Місто Київ внесено до Списку історичних населених місць України (міста і селища міського типу), який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 № 878.

На виконання статті 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини», постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 № 318 затверджено Порядок визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць (далі також - Порядок № 318).

Згідно з п. 1 Порядку № 318, історичні ареали визначаються тільки в населених місцях, що занесені до Списку історичних населених місць України, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 Порядку № 318, відповідальними за визначення меж та режимів використання історичних ареалів є Мінкультури та уповноважені ним органи охорони культурної спадщини.

Пунктом 5 Порядку № 318 передбачено, що межі історичних ареалів визначаються спеціальною науково-проектною документацією під час розроблення історико-архітектурних опорних планів цих населених місць.

Пунктом 10 Порядку № 318 передбачено, що історичний ареал є спеціально виділеною у населеному місці територією історико-культурного значення із затвердженими межами, яка повинна фіксуватися в усіх землевпорядних і містобудівних документах та розглядатися як специфічний об`єкт містобудівного проектування.

Відповідно до п. 12 Порядку № 318, визначені науково-проектною документацією межі історичних ареалів погоджуються відповідним органом місцевого самоврядування та затверджуються Мінкультури.

Отже, межі історичних ареалів міста Києва, як історичного населеного місця України, визначаються науково-проектною документацією, погодженою відповідним органом місцевого самоврядування та затвердженою Мінкультури.

Відповідно до ч. ч. 1, 14 ст. 17 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», генеральний план населеного пункту є одночасно видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою і призначений для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Генеральні плани населених пунктів та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами протягом трьох місяців з дня їх подання.

З аналізу наведених норм вбачається, що Генеральний план м. Києва є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, яка затверджується Київською міською радою та не є науково-проектною документацією в розумінні положень ст. 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 року № 318.

Межі та режими використання історичних ареалів м. Києва визначені діючим Генеральним планом міста Києва та проектом планування його приміської зони на період до 2020 року, які затверджені рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 370/1804.

Однак, як на момент видання Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) спірних Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва», затверджених наказом Департаменту № 1195 від 17.09.2021, так й на момент розгляду судом даної справи, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини або уповноваженими ним органами охорони культурної спадщини не затверджено науково-проектну документацію щодо меж та режимів використання історичних ареалів м. Києва.

Також, відсутні відомості щодо подання історико-містобудівного опорного плану, який входить до складу Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 370/1804, на розгляд до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини та його затвердження останнім.

Даний висновок, який є обов`язковим для суду першої інстанції, викладено Верховним Судом у постанові від 27.02.2019 по справі № 826/5755/17, в якій зазначено, що межі історичного ареалу міста Києва не затверджено Міністерством культури України у відповідності до вимог статті 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та Порядку № 318.

Про відсутність затверджених меж історичного ареалу міста Києва, дійшов висновку також Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 03.04.2020 у справі № 640/21505/18 та від 14.08.2020 у справі № 640/13331/19.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 813/4993/15.

Окрім того, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в постанові від 22.09.2021 у справі № 640/3418/20 погодилася з вказаними висновками Верховного Суду, зазначивши, що відповідач (Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не навів доказів на спростування цих висновків, фактично підтвердив відсутність діючого нормативного акту про затвердження меж історичного ареалу міста Києва Міністерством культури України, а також не зазначив підстав, які б спростовували висновок судів із цього приводу, а відтак, колегія суддів не вбачає підстав для відступу від правової позиції, сформованої у справі № 826/5755/17.

З аналізу вищенаведених постанов Верховного Суду, які в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, чітко вбачається, що межі та режими використання історичних ареалів населеного місця встановлюються науково-проектною документацією, яка затверджується відповідно до статті 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 № 318, зокрема центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

За відсутності доказів того, що науково-проектна документація щодо меж та режимів використання історичних ареалів населеного місця затверджена центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, відсутні підстави вважати, що відповідний об`єкт будівництва знаходиться в межах історичного ареалу.

Також, у постановах від 27.02.2019 у справі № 826/5755/17, від 03.04.2020 у справі № 640/21505/18, від 14.08.2020 у справі № 640/13331/19 та від 22.09.2021 у справі № 640/3418/20 Верховним Судом зроблено висновок про відсутність затверджених меж історичного ареалу міста Києва, як того вимагають положення ст. 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та Порядку № 318.

Щодо інформації, опублікованої на офіційному веб-сайті Міністерства культури та інформаційної політики України, що станом на 16.08.2021 межі та режими використання історичного ареалу м. Києва затвердженні на підставі наказу МКІП від 02.08.2021 № 599, суд зазначає наступне.

Так, матеріалами справи встановлено, що 02.08.2021 Міністерством культури та інформаційної політики України прийнято наказ № 599 «Про затвердження меж та режимів використання території історичних ареалів м. Києва», пунктом 1 якого затверджено межі та режими використання території історичних ареалів міста Києва, визначені науково-проектною документацією «Збереження та охорона історико-культурної спадщини. Історико-архітектурний опорний план м. Києва» (том 8 Генерального плану м. Києва), розробленою КО «Інститут генерального плану м. Києва» на замовлення Департаменту містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації.

Пунктом 2 наказу № 599 від 02.08.2021 визнано такими, що втратили чинність абзац 5 пункту першого наказу Мінкультури від 21 жовтня 2011 року № 912/0/16-11 та наказ Мінкультури від 29 жовтня 2014 року № 911.

Разом з тим, суд погоджується з доводами позивача, що прийняття Міністерством культури та інформаційної політики України наказу № 599 від 02.08.2021 «Про затвердження меж та режимів використання території історичних ареалів м. Києва» жодним чином не може свідчити про те, що як на момент видання спірних Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021, так і на момент звернення позивача з позовом до суду, межі та режими використання історичних ареалів м. Києва затверджені у встановленому законом порядку, з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 117 Конституції України встановлено, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, встановленому законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 № 731 затверджено Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади (далі також - Положення № 731).

У відповідності до п. 1 Положення № 731, Державна реєстрація нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, які є суб`єктами нормотворення, здійснюється відповідно до Указу Президента України від 3 жовтня 1992 р. № 493 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади», цього Положення та інших актів законодавства про державну реєстрацію нормативно-правових актів.

Відповідно до п. 2 Положення № 731, державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, які містять одну або більше норм, що зачіпають права, свободи, законні інтереси і стосуються обов`язків громадян та юридичних осіб, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації, або мають міжвідомчий характер, тобто є обов`язковими для інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб, що не належать до сфери управління суб`єкта нормотворення.

Абзацами 1 та 2 пункту 6 Положення № 731 визначено, що державну реєстрацію здійснюють: нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади - Мін`юст.

Пунктом 12 Положення № 731 передбачено, що у разі коли нормативно-правовий акт відповідає вимогам, зазначеним у цьому Положенні, орган державної реєстрації приймає рішення про його державну реєстрацію та заносить його до державного реєстру (додаток 1).

Відповідно до п. 15 Положення № 731, міністерства, інші центральні органи виконавчої влади направляють для виконання нормативно-правові акти лише після їх державної реєстрації та офіційного опублікування.

У разі порушення зазначених вимог нормативно-правові акти вважаються такими, що не набрали чинності, і не можуть бути застосовані.

При направленні на виконання та опублікуванні нормативно-правового акта посилання на дату і номер державної реєстрації акта є обов`язковим.

Отже, виключно Міністерство юстиції України, за наслідками правової експертизи нормативно-правового акта, робить висновок щодо наявності підстав для його державної реєстрації.

Аналогічний висновок наведено в постанові Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 826/15456/17.

Затверджуючи своїм рішенням, у формі наказу, межі та режими використання території історичних ареалів м. Києва, Міністерство культури та інформаційної політики України визначає стратегію планування та забудови території цієї частини м. Києва, тобто здійснює нормативне регулювання відповідних відносин.

Визначальною умовою, що може слугувати критерієм загальності чи персоніфікованості суб`єктів впливу є їхнє коло, адже кількість як величина має відносний характер, може змінюватись і не є сталим показником регулятивного впливу юридичних актів. Під час визначення кола суб`єктів, правовий статус яких регламентує правовий акт, необхідно зважати лише на ті із них (фізична чи юридична особа, орган, організація, спільність людей тощо), для яких правовим актом установлюються права та обов`язки безпосередньо, щодо яких праворегуляторний вплив є прямим (а не усіх суб`єктів, для яких він може мати юридичне значення).

Наказ Міністерства культури та інформаційної політики України № 599 від 02.08.2021 стосується неперсоніфікованих осіб: органів державної влади та місцевого самоврядування, забудовників, якими можуть виступати як фізичні, так і юридичні особи. Здатність правового акта поширювати свою чинність хоч і на певне коло, однак неперсоніфікованих осіб - є ознакою нормативності. Крім того, вказаний наказ має необмежений термін дії, зумовлює настання правових наслідків для необмеженого кола осіб.

В контексті викладеного, можна провести аналогію між наказом Міністерства культури та інформаційної політики України № 599 від 02.08.2021, яким затверджено межі та режими використання (забудови) території історичних ареалів міста Києва, та рішенням органу місцевого самоврядування про затвердження генерального плану або детального плану території.

Так, Верховним Судом в постанові від 07.06.2021 у справі № 296/10605/16-а викладено правовий висновок, відповідно до якого рішення Житомирської міської ради № 294 «Про затвердження детальних планів територій в м. Житомир» від 21.07.2016 є нормативно-правовим актом, оскільки затверджуючи своїм рішенням детальний план у межах населеного пункту, місцева рада визначає стратегію планування та забудови території населеного пункту, тобто здійснює нормативне регулювання відповідних відносин.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 03.02.2020 у справі № 826/16737/18, від 29.07.2020 у справі № 826/11226/16, від 09.12.2020 у справі № 813/746/18, від 26.03.2021 у справі № 522/5362/17, від 07.06.2021 у справі № 296/10605/16-а, від 18.08.2021 у справі № 509/931/17.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що наказ Міністерства культури та інформаційної політики України № 599 від 02.08.2021 «Про затвердження меж та режимів використання території історичних ареалів м. Києва» є нормативно-правовим актом, у зв`язку з чим, такий у відповідності до вищенаведених норм права в обов`язковому порядку підлягав державній реєстрації в Міністерстві юстиції України з одночасним його занесенням до Державного реєстру нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади.

При цьому, судом встановлено, що як на момент видання Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021, так й на момент розгляду судом даної справи, до Державного реєстру нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, який розміщений за посиланням https://www.reestrnpa.gov.ua, не занесено інформацію про державну реєстрацію наказу Міністерства культури та інформаційної політики України № 599 від 02.08.2021 «Про затвердження меж та режимів використання території історичних ареалів м. Києва».

Таким чином, суд дійшов висновку, що наказ Міністерства культури та інформаційної політики України № 599 від 02.08.2021, всупереч нормам діючого законодавства, не пройшов державну реєстрацію в Міністерстві юстиції України.

Враховуючи викладене, оскільки наказ Міністерства культури та інформаційної політики України № 599 від 02.08.2021 не пройшов державну реєстрацію в Міністерстві юстиції України, а тому, у відповідності до п. 15 Положення № 731, даний наказ вважається таким, що не набрав чинності і не підлягає застосуванню.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. ч. 1, 3-6, 14 ст. 17 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», генеральний план населеного пункту є одночасно видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою і призначений для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Розробником генерального плану населеного пункту може бути суб`єкт господарювання, який має право здійснювати розроблення містобудівної документації відповідно до Закону України «Про архітектурну діяльність» та документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій».

Генеральні плани населених пунктів можуть поєднуватися з детальними планами всієї території населених пунктів або її частин.

Для населених пунктів, внесених до Списку історичних населених місць України, у межах визначених історичних ареалів у складі генерального плану населеного пункту визначаються режими регулювання забудови та розробляється історико-архітектурний опорний план, в якому зазначається інформація про об`єкти культурної спадщини та зони їх охорони.

Склад, зміст та порядок розроблення історико-архітектурного опорного плану населеного пункту визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації.

Відомості про зазначені в історико-архітектурному опорному плані: об`єкти всесвітньої спадщини, їх території та буферні зони; пам`ятки культурної спадщини, у тому числі археологічні, їх території та зони охорони; межі та правові режими використання історичних ареалів населених місць; історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території та їх зони охорони; охоронювані археологічні території вносяться до Державного земельного кадастру в порядку, встановленому відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» як обмеження у використанні земель у сфері забудови.

Рішення про розроблення генерального плану приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Генеральні плани населених пунктів та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами протягом трьох місяців з дня їх подання.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 02.06.2011 № 64 затверджено Порядок розроблення історико-архітектурного опорного плану населеного пункту далі також -Порядок № 64).

Пунктом 1.3 розділу І Порядку № 64 визначено, що Історико-архітектурний опорний план - це науково-проектна документація, яка розробляється у складі генеральних планів історичних населених місць.

Пунктом 1.4 розділу І Порядку № 64 визначено, що Історико-архітектурний опорний план погоджується та затверджується у складі містобудівної документації згідно із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Пунктом 1.5 розділу І Порядку № 64 визначено, що Історико-архітектурний опорний план підлягає коригуванню у разі отримання нових даних за результатами містобудівних, історико-архітектурних та археологічних досліджень.

Внесення змін до історико-архітектурного опорного плану відбувається відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Пунктом 1.6 розділу І Порядку № 64 визначено, що Історико-архітектурний опорний план містить узагальнену характеристику об`єктів нерухомої культурної та природної спадщини, їх територій та зон охорони.

Як зазначалося судом вище, пунктом 1 наказу Міністерства культури та інформаційної політики № 599 від 02.08.2021 затверджено межі та режими використання території історичних ареалів міста Києва, визначені науково-проектною документацією «Збереження та охорона історико-культурної спадщини. Історико-архітектурний опорний план м. Києва» (том 8 Генерального плану м. Києва), розробленою КО «Інститут генерального плану м. Києва» на замовлення Департаменту містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації.

При цьому, в ході розгляду справи судом встановлено, що 09 серпня 2021 року о 17 год. 08 хв. Міністерство культури та інформаційної політики України на власному веб-сайті https://mkip.gov.ua/ в розділі «Новини» за посиланням: https://mkip.gov.ua/news/5855.html опублікувало статтю під назвою «Історико-архітектурний опорний план Києва дасть можливість протидіяти незаконній забудові історичних ареалів столиці».

В першому абзаці вказаної публікації зазначено, що МКІП погодив Історико-архітектурний опорний план (ІАОП) міста Києва, затвердивши режими використання території історичних ареалів. ІАОП є важливою частиною проєкту нового Генерального плану столиці. Прийняття документу дозволить протидіяти незаконній забудові історичних ареалів столиці, посилить покарання для недобросовісних забудовників, дасть можливість зафіксувати об`єкти, що мають історичну цінність.

Окрім того, з наявної в матеріалах справи сканованої копії Протоколу № 10 від 14.07.2021 позачергового засідання науково-методичної ради з питань охорони культурної спадщини Міністерства культури та інформаційної політики України вбачається, що науково-методичною радою схвалено представлену доопрацьовану науково-проектну документацію «Збереження та охорона історико-культурної спадщини. Історико-архітектурний опорний план м. Києва» (том VIII у складі проекту Генерального плану м. Києва) та рекомендовано МКІП до погодження у встановленому порядку.

Також, з інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за посиланням: http://docs1.knmc.org.ua/ судом встановлено, що том VIII «Збереження та охорона історико-культурної спадщини» розроблявся саме до проекту Генерального плану м. Києва.

Водночас, як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, листом від 09.09.2021 № 312-2549 Комунальною організацією «Інститут генерального плану м. Києва» повідомлено, що на замовлення Департаменту містобудування та архітектури у складі проекту Генерального плану міста Києва розроблено Том 8. «Збереження та охорона історико-культурної спадщини. Історико-архітектурний опорний план м. Києва». Межі та режими використання території історичних ареалів міста Києва у складі зазначеного розділу затверджено наказом Міністра культури та інформаційної політики України від 02.08.2021 № 599.

Також, у вказаному листі Комунальною організацією «Інститут генерального плану м. Києва» зазначено, що на сьогоднішній день вказаною організацією завершується розробка проекту Генерального плану м. Києва. Тобто, проект Генерального плану м. Києва (в т. ч. і його складова - Історико-архітектурний опорний план м. Києва) у встановленому порядку наразі не затверджено.

Окрім того, у вказаному листі зазначено, що не затверджена у встановленому порядку містобудівна документація не спричиняє виникнення будь-яких прав чи обов`язків для суб`єктів містобудування.

З вищенаведеного чітко вбачається, що наказом Міністерства культури та інформаційної політики № 599 від 02.08.2021 затверджено межі та режими використання території історичних ареалів міста Києва, визначені науково-проектною документацією «Збереження та охорона історико-культурної спадщини. Історико-архітектурний опорний план м. Києва» (том 8 Генерального плану м. Києва), яка розроблена у складі проєкту нового Генерального плану м. Києва, який як на момент видання Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021, так й на момент розгляду судом даної справи, не затверджений Київською міською радою та не набув чинності.

Таким чином, оскільки науково-проектна документація «Збереження та охорона історико-культурної спадщини. Історико-архітектурний опорний план м. Києва», розроблена у складі проєкту нового Генерального плану м. Києва, який як на момент видання Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021, так й на момент розгляду судом даної справи, у встановленому законом порядку не затверджений Київською міською радою, а тому суд доходить висновку, що як на момент видання спірних Містобудівних умов та обмежень, так й на момент розгляду судом даної справи, межі та режими використання території історичних ареалів міста Києва є незатвердженими.

Враховуючи те, що межі та режими використання історичних ареалів м. Києва не затверджено у встановленому законом порядку, що підтверджується, серед іншого, висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 27.02.2019 у справі № 826/5755/17, від 03.04.2020 у справі № 640/21505/18, від 14.08.2020 у справі № 640/13331/19 та від 22.09.2021 у справі № 640/3418/20, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави вважати, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 9 та/або об`єкт будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва» знаходиться в межах історичного ареалу, як це зазначено відповідачем в підпункті «Межі історичних ареалів» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження», назва зони - «Межі історичних ареалів») Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021.

ІІ. Щодо положення Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021 стосовно знаходження ділянки проектування в межах центральної планувальної зони, суд виходить з наступного.

Згідно із положеннями п. 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», план зонування території (зонінг) - документація, що є складовою комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади або генерального плану населеного пункту і визначає умови та обмеження використання території у межах визначених функціональних зон.

Частиною 1 статті 17 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що генеральний план населеного пункту є одночасно видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою і призначений для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Частинами 1-5 статті 18 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що план зонування території розробляється у складі комплексного плану, генерального плану населеного пункту з метою визначення умов та обмежень використання території у межах визначених функціональних зон. До затвердження генерального плану населеного пункту в межах території територіальної громади, щодо якої затверджено комплексний план (якщо обов`язковість розроблення генерального плану населеного пункту визначена рішенням про затвердження комплексного плану), межі функціональних зон та функціональне призначення територій у такому населеному пункті визначаються комплексним планом.

План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Зонування території здійснюється з дотриманням таких вимог:

1) урахування попередніх рішень щодо планування і забудови території;

2) виділення зон обмеженої містобудівної діяльності;

3) відображення існуючої забудови територій, інженерно-транспортної інфраструктури, а також основних елементів планувальної структури територій;

4) урахування місцевих умов під час визначення функціональних зон;

5) установлення для кожної зони дозволених і допустимих видів використання територій для містобудівних потреб, умов та обмежень щодо їх забудови;

6) узгодження меж зон з межами територій природних комплексів, смугами санітарно-захисних, санітарних, охоронних та інших зон обмеженого використання земель, червоними лініями;

7) відображення меж прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів;

8) відображення обмежень (у тому числі меж) використання приаеродромної території, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України.

Параметри використання території та будівель, запропонованих для розташування у межах декількох земельних ділянок або окремої земельної ділянки, зокрема функціональне призначення, граничні поверховість та площа забудови, можливе розміщення на ділянці, є обов`язковими для врахування під час зонування відповідної території.

Внесення змін до плану зонування території допускається за умови їх відповідності іншим положенням генерального плану населеного пункту, комплексного плану (за наявності).

Такі зміни розробляються, узгоджуються та затверджуються в порядку, визначеному цим Законом для розроблення, узгодження та затвердження комплексного плану, генерального плану населеного пункту.

Згідно з ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у комплексних планах, генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій.

Відповідно до п. 42 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівна документація на місцевому рівні може бути оновлена за рішенням місцевих рад.

Частиною 3 статті 16 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що внесення змін до містобудівної документації на місцевому рівні здійснюється у порядку, визначеному законодавством для її розроблення та затвердження.

Згідно з ч. 14 ст. 17 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», генеральні плани населених пунктів та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами протягом трьох місяців з дня їх подання.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави суду для висновку про те, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, у складі якого розробляється план зонування території.

Так, рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 370/1804 затверджено Генеральний план міста Києва та проект планування його приміської зони на період до 2020 року.

Відповідно до Розділу 5. «Функціонально-планувальна організація» Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 370/1804, функціонально-планувальна організація столиці в проектних межах передбачає формування компактних сельбищних і житлових районів, збалансованих за розселенням, місцями праці, обслуговування і рекреацією. Утворення сельбищно-виробничих планувальних зон передбачає організацію взаємозумовлених угрупувань житлових, виробничих і ландшафтно-рекреаційних районів. На проектний період визначено 8 планувальних зон, а саме:

1 - Центральна планувальна зона;

2 - Південна планувальна зона;

3 - Західна планувальна зона;

4 - Північна планувальна зона;

5 - Північна лівобережна планувальна зона;

6 - Східна планувальна зона;

2а - Планувальна зона сельбищного району Ходосівка-Підгірці;

4а - Планувальна зона сельбищного району Вишгород.

З інформації, яка міститься на офіційному веб-сайті Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за посиланням: https://kga.gov.ua/rss/2-uncategorised/1237-plan-zonirovaniya вбачається, що 20.09.2012 Київською міською радою прийнято рішення № 69/8353, яким вирішено розробити План зонування території центральної планувальної зони міста Києва та інших частин міста, проект розміщення першої черги будівництва та подати на затвердження до Київської міської ради в установленому порядку, забезпечивши узгодженість містобудівної документації з Генеральним планом м. Києва.

13 листопада 2013 року Київською міською радою прийнято рішення № 518/10006 про затвердження Міської програми створення (оновлення) містобудівної документації у м. Києві.

Як вбачається з розділу 1 Міської програми створення (оновлення) містобудівної документації у м. Києві, на момент прийняття Київською міською радою вказаного рішення відсутні затверджені плани зонування територій та детальні плани територій.

В ході розгляду справи судом встановлено, що на офіційному веб-сайті Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за посиланням: https://kga.gov.ua/rss/2-uncategorised/1237-plan-zonirovaniya розміщено проект Плану зонування території (зонінгу) центральної планувальної зони міста Києва, розроблений КО «Київгенплан» на підставі рішення Київської міської ради № 69/8353 від 20.09.2012.

Однак, як на момент видання Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021, так й на момент розгляду судом даної справи, План зонування території (зонінг) центральної планувальної зони міста Києва не затверджений Київською міською радою, як то передбачено положеннями ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

За таких обставин, суд доходить висновку, що відсутні правові підстави вважати, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 9 та/або об`єкт будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва» знаходиться в межах центральної планувальної зони, як це зазначено відповідачем в підпункті «Межі історичних ареалів» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження» назва зони - «Межі історичних ареалів») Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021.

Враховуючи той факт, що межі та режими використання історичних ареалів міста Києва не затверджені у відповідності до статті 32 ЗУ «Про охорону культурної спадщини» та Порядку № 318, а також те, що План зонування території (зонінг) центральної планувальної зони міста Києва не затверджений Київською міською радою, як то передбачено положеннями ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», суд дійшов висновку про протиправність та необхідність скасування підпункту «Межі історичних ареалів» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження», назва зони - «Межі історичних ареалів») Містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:4389-2771-8134-7069, реєстраційний номер 1195 від 17.09.2021 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва», затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1195 від 17.09.2021, де зазначено:

«Межі історичних ареалів - Ділянка проектування знаходиться в межах центральної планувальної зони, історичного ареалу (згідно генерального плану міста Києва та проєкту планування його приміської зони на період до 2020 року, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 370/1804)».

Щодо вимоги про визнання протиправними та скасування підпунктів «Зони регулювання забудови», «Зони охоронюваного ландшафту», «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини» (в частині) пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження», назва зони - «Зони регулювання забудови», «Зони охоронюваного ландшафту», «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини») Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021, суд зазначає наступне.

Як зазначалося вище, в підпунктах «Зони регулювання забудови», «Зони охоронюваного ландшафту», «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження», назва зони - «Зони регулювання забудови», «Зони охоронюваного ландшафту», «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини») Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021 визначено:

- «Ділянка проектування знаходиться в зоні регулювання забудови першої категорії та частково археологічній охоронній зоні (згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979)»;

- «Ділянка проектування знаходиться в зоні охоронюваного ландшафту (згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979, розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 25.12.2007 № 1714)»;

- «Ділянка проектування є складовою частиною пам`ятки ландшафту та історії місцевого значення Історичний ландшафт Київських гір і долин р. Дніпра (наказ Міністерства культури і туризму України від 03.02.2010 р. № 58/0/16-10, наказу Департаменту охорони культурної спадщини від 18.12.2019 № 86)».

І. Судом встановлено, що відповідно до п.п. 2.2 п. 2 та п.п. 3.4.5 п. 3.4 Додатку 1 «Межі історико-культурних заповідників і зон охорони пам`яток історії та культури на території м. Києва» до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979, вулиця Фрунзе відноситься до археологічних охоронних зон та зон охоронюваного ландшафту.

Водночас, згідно з п. 3.1 Додатку 1 «Межі історико-культурних заповідників і зон охорони пам`яток історії та культури на території м. Києва» до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979, вулиця Фрунзе не відноситься до зони регулювання забудови першої категорії.

В статті 1 ЗУ «Про охорону культурної спадщини» (тут і далі в цьому розділі в редакції, чинній станом на 17.05.2002) серед іншого, наведено визначення наступних термінів:

зони охорони пам`ятки - встановлювані навколо пам`ятки охоронна зона, зона регулювання забудови, зона охоронюваного ландшафту, зона охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», з метою захисту традиційного характеру середовища окремих пам`яток, комплексів (ансамблів) навколо них повинні встановлюватися зони охорони пам`яток: охоронні зони, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару.

Межі та режими використання зон охорони пам`яток визначаються відповідною науково-проектною документацією та затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини або уповноваженими ним органами охорони культурної спадщини.

Порядок визначення меж зон охорони пам`яток встановлюється центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини.

Пунктом 1.4 Порядку визначення меж зон охорони пам`яток, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 26.02.2001 № 41 (в редакції, чинній станом на 17.05.2002) передбачено, що відповідальними за визначення та затвердження зон охорони пам`яток є Державний комітет будівництва, архітектури та житлової політики України та вповноважені ним органи охорони культурної спадщини - щодо пам`яток архітектури та містобудування, садово-паркового мистецтва, ландшафтних, монументального мистецтва (пов`язаних з архітектурними пам`ятками, комплексами, ансамблями); Міністерство культури і мистецтв України - щодо пам`яток археології, історії, монументального мистецтва (не пов`язаних з архітектурними пам`ятками, комплексами, ансамблями).

З аналізу наведених норм, в редакції, чинній на момент прийняття Київською міською державною адміністрацією розпорядження № 979 від 17.05.2002 «Про внесення змін та доповнень до рішення Виконкому Київської міської Ради народних депутатів від 16.07.79 № 920 «Про уточнення меж історико-культурних заповідників і зон охорони пам`яток історії та культури в м. Києві», вбачається, що межі та режими використання зон охорони пам`яток (зон регулювання забудови, археологічних охоронних зон, зон охоронюваного ландшафту) визначалися відповідною науково-проектною документацією, яка затверджувалася центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини або уповноваженими ним органами охорони культурної спадщини.

Водночас, суд погоджується з твердженнями позивача, що Київська міська державна адміністрація не є уповноваженим органом охорони культурної спадщини, у розумінні Закону України «Про охорону культурної спадщини», а тому у Київської міської державної адміністрації, на момент прийняття розпорядження № 979 від 17.05.2002, були відсутні повноваження затверджувати межі та режими використання «Зон регулювання забудови», «Зон охоронюваного ландшафту» та «Археологічних охоронних зон» на території м. Києва.

При цьому, суд зазначає, що внесені розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 25.12.2007 № 1714 зміни до рішення виконкому Київської міської Ради народних депутатів від 16.07.79 № 920 не стосувались вул. Фрунзе.

Окрім того, в матеріалах справи наявний лист Міністерства культури та інформаційної політики України № 12677/6.11.1 від 16.10.2020 на адресу Українського державного інституту культурної спадщини, в якому МКІП звернув увагу на те, «... що діючі станом на сьогодні межі історичних ареалів та охоронне зонування м. Києва були встановлені органом місцевого самоврядування без регламентації режимів використання та без погодження/затвердження центральним органом охорони культурної спадщини, що призвело до численних юридичних колізій та низки прикрих судових рішень, наслідком яких стали непоправні втрати нерухомої культурної спадщини столиці».

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що встановлені в розпорядженні № 979 від 17.05.2002 межі та режими використання «Зон регулювання забудови», «Зон охоронюваного ландшафту» та «Археологічних охоронних зон» на території м. Києва затверджені неуповноваженим органом.

Таким чином, у позивача відсутній обов`язок розробляти проектну документацію з урахуванням положень розпорядження Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979.

ІІ. Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про охорону культурної спадщини» (в редакції, чинній на момент прийняття Міністерством культури і туризму України наказу № 58/0/16-10 від 03.02.2010), Порядок визначення та затвердження меж і режимів використання зон охорони пам`яток та внесення змін до них встановлюється центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про охорону культурної спадщини» (в редакції, чинній на момент прийняття Департаментом охорони культурної спадщини наказу № 86 від 18.12.2019), Порядок визначення та затвердження меж і режимів використання зон охорони пам`яток та внесення змін до них встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини.

З аналізу наведеної норми, в редакції, чинній як станом на 03.02.2010, так і станом на 18.12.2019, чітко вбачається, що визначення та затвердження меж і режимів використання зон охорони пам`яток здійснюється згідно з Порядком, встановленим центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини (центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини).

Водночас, суд зазначає, що наказом Державного комітету України з будівництва та архітектури від 21.11.2002 № 79 скасовано наказ Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 26.02.2001 № 41 «Про затвердження Порядку визначення меж зон охорони пам`яток».

В подальшому, після 21.11.2002, центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини не встановлювався (затверджувався) новий «Порядок визначення та затвердження меж і режимів використання зон охорони пам`яток та внесення змін до них».

Таким чином, як на момент прийняття Міністерством культури і туризму України наказу № 58/0/16-10 від 03.02.2010, так і на момент прийняття Департаментом охорони культурної спадщини наказу № 86 від 18.12.2019, був відсутній «Порядок визначення та затвердження меж і режимів використання зон охорони пам`яток». Такий Порядок є відсутнім і на момент розгляду судом даної справи.

За таких обставин, відсутність передбаченого законом порядку визначення та затвердження меж і режимів використання зон охорони пам`яток робить незаконним будь-яке затвердження таких зон охорони пам`яток та режимів їх використання.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у комплексних планах, генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівна документація на місцевому рівні може бути оновлена за рішенням місцевих рад.

Частиною 3 статті 16 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що внесення змін до містобудівної документації на місцевому рівні здійснюється у порядку, визначеному законодавством для її розроблення та затвердження.

Згідно з ч. 14 ст. 17 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», генеральні плани населених пунктів та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами протягом трьох місяців з дня їх подання.

Зі змісту наведених норм чітко вбачається, що внесення змін до містобудівної документації на місцевому рівні відбувається лише на підставі рішення місцевої ради та у порядку, визначеному законодавством для її розроблення та затвердження.

Разом з тим, такий спосіб внесення змін до містобудівної документації на місцевому рівні, як встановлення наказом Міністерства культури і туризму України № 58/0/16-10 від 03.02.2010 та/або наказом Департаменту охорони культурної спадщини № 86 від 18.12.2019 вимог до планування, забудови та іншого використання певної території м. Києва (Дніпровського, Шевченківського та Подільського районів), тобто встановлення режимів забудови такої території, законом не передбачено.

Зазначені висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 22.09.2021 у справі № 640/3418/20 та від 27.02.2019 у справі № 809/721/18.

В контексті викладеного, суд зазначає, що Київською міською радою не вносились зміни до містобудівної документації, а саме до Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, у зв`язку із прийняттям наказу Міністерства культури і туризму України № 58/0/16-10 від 03.02.2010 та наказу Департаменту охорони культурної спадщини № 86 від 18.12.2019.

Частиною 3 статті 29 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки).

Аналізуючи наведену норму, суд доходить висновку, що планувальні обмеження встановлюються в Містобудівних умовах та обмеженнях лише на підставі містобудівної документації.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача щодо безпідставності положень спірних Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021, в частині віднесення ділянки проектування до пам`ятки ландшафту та історії місцевого значення «Історичний ландшафт Київських гір і долин р. Дніпра», оскільки Київською міською радою не вносились зміни до Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року у зв`язку із прийняттям наказу Міністерства культури і туризму України № 58/0/16-10 від 03.02.2010 та наказу Департаменту охорони культурної спадщини № 86 від 18.12.2019.

Враховуючи той факт, що у Київської міської державної адміністрації, на момент прийняття розпорядження № 979 від 17.05.2002, були відсутні повноваження затверджувати межі та режими використання «Зон регулювання забудови», «Зон охоронюваного ландшафту» та «Археологічних охоронних зон» на території м. Києва, а також, що Київською міською радою не вносились зміни до Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року у зв`язку із прийняттям наказу Міністерства культури і туризму України № 58/0/16-10 від 03.02.2010 та наказу Департаменту охорони культурної спадщини № 86 від 18.12.2019, а також те, що як станом на 03.02.2010, так і станом на 18.12.2019 був відсутній «Порядок визначення та затвердження меж і режимів використання зон охорони пам`яток», що робить незаконним будь-яке затвердження зон охорони пам`яток та режимів їх використання, суд доходить висновку, що відсутні правові підстави вважати, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 9 та/або об`єкт будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва» знаходиться в зоні регулювання забудови першої категорії, археологічній охоронній зоні, зоні охоронюваного ландшафту та є складовою частиною пам`ятки ландшафту та історії місцевого значення Історичний ландшафт Київських гір і долин р. Дніпра, як це зазначено відповідачем в пункті 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження», назва зони - «Зони регулювання забудови», «Зони охоронюваного ландшафту», «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини») Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021.

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність та необхідність скасування підпунктів «Зони регулювання забудови», «Зони охоронюваного ландшафту», «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини» (в частині) пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження», назва зони - «Зони регулювання забудови», «Зони охоронюваного ландшафту», «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини») Містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:4389-2771-8134-7069, реєстраційний номер 1195 від 17.09.2021 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва», затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1195 від 17.09.2021, де зазначено:

« - Зони регулювання забудови» - «Ділянка проектування знаходиться в зоні регулювання забудови першої категорії та частково археологічній охоронній зоні (згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979)»;

«- Зони охоронюваного ландшафту» - «Ділянка проектування знаходиться в зоні охоронюваного ландшафту (згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979, розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 25.12.2007 № 1714)»;

- «Ділянка проектування є складовою частиною пам`ятки ландшафту та історії місцевого значення Історичний ландшафт Київських гір і долин р. Дніпра (наказ Міністерства культури і туризму України від 03.02.2010 р. № 58/0/16-10, наказу Департаменту охорони культурної спадщини від 18.12.2019 № 86)».

Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування підпункту «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини» (в частині необхідності отримання дозволу на виконання будівельних робіт) пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження», назва зони - «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини») Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021, суд зазначає наступне.

Як зазначалося вище, в підпункті «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження», назва зони - «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини») Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021, серед іншого, визначено: «У разі необхідності отримати дозвіл на виконання будівельних робіт згідно законодавства».

Згідно з ст. 5 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить: надання дозволів на проведення робіт на пам`ятках національного значення, об`єктах всесвітньої спадщини, їх територіях, в зонах охорони, буферних зонах, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць.

Відповідно до п. 1 Положення про Міністерство культури та інформаційної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2019 № 885, МКІП є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» дозвіл на виконання будівельних робіт (позиція 32 Переліку) визначено як такий, що надається відповідно до положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ч. 2 ст. 37 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», прийнятого пізніше за часом порівняно із Законом України «Про охорону культурної спадщини», - дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

За наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

Частиною 3 статті 6 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать:

1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій;

2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Згідно з пунктом 2 Розділу «Прикінцеві положення» ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Зі змісту наведених норм права чітко вбачається, що видача дозволів на виконання будівельних робіт належить до компетенції органів державного архітектурно-будівельного контролю. В свою чергу, органи охорони культурної спадщини не належать до органів державного архітектурно-будівельного контролю, а тому до їх компетенцій й не відноситься видача дозволів на виконання будівельних робіт.

Окрім того, в матеріалах справи наявна сканована копія листа Міністерства культури України від 15.07.2016 № 609/10/55-16, яким Мінкультом надано відповідь ОСОБА_1 за результатами розгляду звернення останнього стосовно надання дозволів на проведення будівельних робіт.

Так, у вказаному листі Мінкульт повідомив, що до сфери компетенції Міністерства культури України як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить надання дозволів на проведення археологічних досліджень, пошукових робіт, ремонтно-реставраційних робіт на пам`ятках культурної спадщини національного значення та земляних робіт на територіях, визначених Законом України «Про охорону культурної спадщини».

Видача дозволів на проведення будівельних робіт до компетенції Міністерства культури України не належить.

Таким чином, на думку суду, відповідачем безпідставно в підпункті «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження», назва зони - «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини») Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021 зазначено про необхідність отримання дозволу на виконання будівельних робіт в органах охорони культурної спадщини, оскільки в силу закону до компетенції останніх не належить видача таких дозволів.

Також, суд погоджується з твердженнями позивача, що в даному випадку мова йде про необхідність отримання дозволу на виконання будівельних робіт саме в органах охорони культурної спадщини, оскільки про необхідність отримання такого дозволу відповідачем зазначено в пункті 5 «Планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони)» розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження», назва зони - «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини») Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021.

Враховуючи той факт, що до компетенції органів охорони культурної спадщини не відноситься видача дозволів на виконання будівельних робіт, суд дійшов висновку про протиправність та необхідність скасування підпункту «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження», назва зони - «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини») Містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:4389-2771-8134-7069, реєстраційний номер 1195 від 17.09.2021 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва», затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1195 від 17.09.2021, в частині, де зазначено: «У разі необхідності отримати дозвіл на виконання будівельних робіт згідно законодавства».

Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування підпункту «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини» (в частині необхідності погодження в органах охорони культурної спадщини проєкту архітектурних перетворень) пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження», назва зони - «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини») Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021, суд зазначає наступне.

Як зазначалося вище, в підпункті «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження», назва зони - «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини») Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021, серед іншого, визначено: «Погодити в органах охорони культурної спадщини проєкт архітектурних перетворень згідно з п. 9 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» (за необхідності)».

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм і правил та затверджується замовником.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 31 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», проектна документація на будівництво об`єктів не потребує погодження державними органами, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, юридичними особами, утвореними такими органами.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про архітектурну діяльність» проектна документація на будівництво об`єктів, розроблена відповідно до містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, не підлягає погодженню з відповідними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, органами охорони культурної спадщини, державної санітарно-епідеміологічної служби і природоохоронними органами.

Зі змісту наведених норм містобудівного законодавства чітко вбачається, що проектна документація на будівництво об`єктів не підлягає погодженню з державними органами, в т. ч. з органами охорони культурної спадщини.

Пунктом 9 частини 1 статті 6 ЗУ «Про охорону культурної спадщини» встановлено, що до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції зокрема належить погодження відповідних програм та проектів містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт, реалізація яких може позначитися на стані пам`яток місцевого значення, їх територій і зон охорони.

Згідно з підпунктом 5.18 пункту 5 Положення про Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 07.03.2018 № 381, завданнями Департаменту є погодження відповідних програм та проектів містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт, реалізація або виконання яких може позначитися на стані пам`яток місцевого значення, їх територій і зон охорони у порядку, встановленому законодавством.

Отже, до повноважень Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) належить саме погодження програм та проектів містобудівних, архітектурних та ландшафтних перетворень, тобто містобудівної документації, але не проектної документації на будівництво об`єктів.

Для вирішення спору суд, на виконання ч. 5 ст. 245 КАС України, врахував висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 22.09.2021 у справі № 640/3418/20, в якій Верховний Суд зазначив, що до повноважень Міністерства культури України належить саме погодження програм та проектів містобудівних, архітектурних та ландшафтних перетворень, тобто містобудівної документації, а не проектної документації на будівництво об`єктів. Отже, проектна документація на будівництво об`єктів не потребує погодження іншими державними органами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про протиправність та необхідність скасування підпункту «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження», назва зони - «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини») Містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:4389-2771-8134-7069, реєстраційний номер 1195 від 17.09.2021 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва», затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1195 від 17.09.2021, в частині, де зазначено: «Погодити в органах охорони культурної спадщини проєкт архітектурних перетворень згідно з п. 9 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» (за необхідності)».

Щодо вимоги про визнання протиправними та скасування пункту 1 (в частині) розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Основна інформація» - Гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд у метрах), підпунктів «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини», «Інше» (в частині необхідності розроблення проектної документації з урахуванням норм законодавства щодо охорони культурної спадщини) пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження», назва зони - «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини», «Інше») Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021, суд зазначає наступне.

Як зазначалося вище, в пункті 1 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Основна інформація» - Гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд у метрах) Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021, серед іншого, визначено:

«Остаточну висоту визначити проєктною документацією, розробленою відповідно до затвердженої містобудівної документації, пам`яткоохоронного законодавства, з врахуванням зон охорони та режимів використання пам`яток, що оточують об`єкт реконструкції, згідно із вимогами будівельних норм ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» (у тому числі п. 13.1.4)».

В підпунктах «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини», «Інше» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження», назва зони - «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини», «Інше») Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021, серед іншого, визначено:

- «Проектну документацію розробляти з урахуванням положень Закону України «Про охорону культурної спадщини», Постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 р. № 318 «Про затвердження Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць» та розпорядження КМДА № 979 від 17.05.2002 р. «Про внесення змін та доповнень до рішення Виконкому Київської міської Ради народних депутатів від 16.07.79 № 920 «Про уточнення меж історико-культурних заповідників і зон охорони пам`яток історії та культури в м. Києві»»;

- «Проектну документацію розробляти та затверджувати відповідно до положень, серед іншого, Закону України «Про охорону культурної спадщини», ДСТУ Б Б.2.2-10:2016 «Склад та зміст науково-проектної документації щодо визначення меж і режимів використання зон охорони пам`яток архітектури та містобудування»».

Враховуючи вищевикладені висновки в їх сукупності, а також зважаючи на встановлені судом в ході розгляду даної справи обставини, суд вважає безпідставними положення спірних Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021, в частині вимог щодо обов`язку позивача, який виконує функції замовника будівництва, розробляти та затверджувати проектну документацію відповідно до пам`яткоохоронного законодавства, з врахуванням зон охорони та режимів використання пам`яток, що оточують об`єкт реконструкції, з урахуванням положень Закону України «Про охорону культурної спадщини», Постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 р. № 318 «Про затвердження Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць» та розпорядження КМДА № 979 від 17.05.2002 р. «Про внесення змін та доповнень до рішення Виконкому Київської міської Ради народних депутатів від 16.07.79 № 920 «Про уточнення меж історико-культурних заповідників і зон охорони пам`яток історії та культури в м. Києві».

Щодо положень Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021 стосовно обов`язку позивача, який виконує функції замовника будівництва, розробляти та затверджувати проектну документацію з урахуванням положень ДСТУ Б Б.2.2-10:2016 «Склад та зміст науково-проектної документації щодо визначення меж і режимів використання зон охорони пам`яток архітектури та містобудування», то суд вважає такі положення також безпідставними, оскільки ДСТУ Б Б.2.2-10:2016 встановлює вимоги до складу та змісту науково-проектної документації щодо визначення меж і режимів використання зон охорони пам`яток архітектури та містобудування і застосовується як для окремих пам`яток, так і для їх груп, комплексів, ансамблів, містобудівних утворень. Водночас, містобудівні умови та обмеження не є такою науково-проектною документацією.

При цьому, щодо положення Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021, яким зобов`язано позивача розробити проектну документацію згідно із вимогами п. 13.1.4 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 13.1.4 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», при намірах здійснення будівництва нової чи реконструкції існуючої споруди на ділянці (ділянках), яка знаходиться поруч (у межах 500 м) із пам`яткою культурної спадщини, до прийняття рішення про відведення земельної ділянки під будівництво нової чи реконструкцію існуючої споруди необхідно в установленому порядку визначити та затвердити межі території цієї пам`ятки (за умови відсутності затвердженої території цієї пам`ятки).

Навколо будинків і споруд - пам`яток культурної спадщини (архітектури та містобудування) - у разі відсутності розроблених та затверджених в установленому порядку зон охорони в межах відстані, що дорівнює подвійній висоті цих пам`яток, але у будь-якому разі - не менше 50 м, при проектуванні нових будівель і споруд або надбудові (реконструкції) існуючих необхідно зберігати цінне історичне розпланування і традиційний характер забудови населених пунктів, цінний природний ландшафт та об`єкти природно-заповідного фонду, оглядові точки і зони, звідки розкриваються види на пам`ятки та їх комплекси. При цьому відстань від кожної новобудови до пам`ятки повинна бути не меншою ніж збільшений удвічі максимум з висот самої пам`ятки та даної новобудови.

В контексті викладеного, суд зауважує, що у відповідності до вимог ст. 32 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», межі та режими використання зон охорони пам`яток визначаються саме органом охорони культурної спадщини, а не замовником будівництва.

Також, дослідивши наявні у матеріалах докази, а саме: лист Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.08.2021 № 066-2578, судом встановлено, що будинок на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 (літ. Б) на обліку як пам`ятка або об`єкт культурної спадщини не перебуває.

На підставі наведеного, суд доходить висновку, що відповідачем безпідставно зобов`язано позивача розробити проектну документацію згідно із вимогами п. 13.1.4 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про протиправність та необхідність скасування пункту 1 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Основна інформація» - Гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд у метрах), підпунктів «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини», «Інше» (в частині необхідності розроблення проектної документації з урахуванням норм законодавства щодо охорони культурної спадщини) пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження», назва зони - «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини», «Інше») Містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:4389-2771-8134-7069, реєстраційний номер 1195 від 17.09.2021 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва», затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1195 від 17.09.2021, в частинах, де зазначено:

- «пам`яткоохоронного законодавства, з врахуванням зон охорони та режимів використання пам`яток, що оточують об`єкт реконструкції»;

- «(у тому числі п. 13.1.4)»;

- «Закону України «Про охорону культурної спадщини», Постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 р. № 318 «Про затвердження Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць» та розпорядження КМДА № 979 від 17.05.2002 р. «Про внесення змін та доповнень до рішення Виконкому Київської міської Ради народних депутатів від 16.07.79 № 920 «Про уточнення меж історико-культурних заповідників і зон охорони пам`яток історії та культури в м. Києві»;

- «Про охорону культурної спадщини», ДСТУ Б Б.2.2-10:2016 «Склад та зміст науково-проектної документації щодо визначення меж і режимів використання зон охорони пам`яток архітектури та містобудування».

За наведених вище обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТБІЛД» про визнання протиправними та скасування оскаржуваних положень Містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:4389-2771-8134-7069, реєстраційний номер 1195 від 17.09.2021 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва», затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1195 від 17.09.2021, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно права позивача на звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою, суд зазначає наступне.

Як зазначалося вище, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТБІЛД», на підставі Інвестиційного договору будівництва (реконструкції) об`єкта нерухомості від 15.01.2021, укладеного з Державним університетом інфраструктури та технологій, виконує функції замовника будівництва об`єкта «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва».

З урахуванням того, що позивач виконує функції замовника будівництва об`єкта «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва» та за його рахунок здійснюється фінансування будівництва, таким чином позивач зобов`язаний додержуватись усіх вимог, визначених Містобудівними умовами та обмеженнями № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021, що підтверджує вплив змісту вказаних Містобудівних умов та обмежень на права та обсяг обов`язків позивача, оскільки недотримання таких вимог є підставою для притягнення останнього до відповідальності, як замовника будівництва.

Приписами п. 2 ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

За таких обставин, суд вважає, що наявними у матеріалах справи доказами повністю підтверджено, що оскаржувані положення Містобудівних умов та обмежень № MU01:4389-2771-8134-7069 від 17.09.2021 не відповідають вимогам законодавства України, у зв`язку з чим покладають на позивача, який виконує функції замовника будівництва та за рахунок якого здійснюється фінансування будівництва, не передбачені законодавством обов`язки, що є беззаперечним порушенням його прав та законних інтересів, а відтак, позивач має цілком законне право на звернення до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та скасування таких положень Містобудівних умов та обмежень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно положень ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки в даному випадку суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, то судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, відповідача у справі.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 72-77, 78, 90, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України КАС України, суд, -

вирішив:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТБІЛД» (01024, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 7, ) - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати пункт 1 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Основна інформація» - Гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд у метрах) Містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:4389-2771-8134-7069, реєстраційний номер 1195 від 17.09.2021 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва», затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1195 від 17.09.2021, в частинах, де зазначено:

- « 15 м (відповідно до наказу Департаменту охорони культурної спадщини від 18.12.2019 № 86 «Про межі і режими використання зон охорони пам`ятки ландшафту, історії місцевого значення «Історичний ландшафт Київський гір та долини р. Дніпро»)»;

- «пам`яткоохоронного законодавства, з врахуванням зон охорони та режимів використання пам`яток, що оточують об`єкт реконструкції»;

- «(у тому числі п. 13.1.4)».

3. Визнати протиправним та скасувати підпункт «Межі історичних ареалів» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження», назва зони - «Межі історичних ареалів») Містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:4389-2771-8134-7069, реєстраційний номер 1195 від 17.09.2021 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва», затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1195 від 17.09.2021, де зазначено: «Межі історичних ареалів - Ділянка проектування знаходиться в межах центральної планувальної зони, історичного ареалу (згідно генерального плану міста Києва та проєкту планування його приміської зони на період до 2020 року, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 370/1804)».

4. Визнати протиправним та скасувати підпункт «Зони регулювання забудови» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження», назва зони - «Зони регулювання забудови») Містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:4389-2771-8134-7069, реєстраційний номер 1195 від 17.09.2021 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва», затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1195 від 17.09.2021, де зазначено: «Зони регулювання забудови - Ділянка проектування знаходиться в зоні регулювання забудови першої категорії та частково археологічній охоронній зоні (згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979)».

5. Визнати протиправним та скасувати підпункт «Зони охоронюваного ландшафту» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження», назва зони - «Зони охоронюваного ландшафту») Містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:4389-2771-8134-7069, реєстраційний номер 1195 від 17.09.2021 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва», затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1195 від 17.09.2021, де зазначено: «Зони охоронюваного ландшафту - Ділянка проектування знаходиться в зоні охоронюваного ландшафту (згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979, розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 25.12.2007 № 1714)».

6. Визнати протиправним та скасувати підпункт «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження», назва зони - «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини») Містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:4389-2771-8134-7069, реєстраційний номер 1195 від 17.09.2021 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва», затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1195 від 17.09.2021, в частині, де зазначено: «Ділянка проектування є складовою частиною пам`ятки ландшафту та історії місцевого значення Історичний ландшафт Київських гір і долин р. Дніпра (наказ Міністерства культури і туризму України від 03.02.2010 р. № 58/0/16-10, наказу Департаменту охорони культурної спадщини від 18.12.2019 № 86)».

7. Визнати протиправним та скасувати підпункт «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження», назва зони - «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини») Містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:4389-2771-8134-7069, реєстраційний номер 1195 від 17.09.2021 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва», затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1195 від 17.09.2021, в частині, де зазначено: «Закону України «Про охорону культурної спадщини», Постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 р. № 318 «Про затвердження Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць» та розпорядження КМДА № 979 від 17.05.2002 р. «Про внесення змін та доповнень до рішення Виконкому Київської міської Ради народних депутатів від 16.07.79 № 920 «Про уточнення меж історико-культурних заповідників і зон охорони пам`яток історії та культури в м. Києві».

8. Визнати протиправним та скасувати підпункт «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження», назва зони - «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини») Містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:4389-2771-8134-7069, реєстраційний номер 1195 від 17.09.2021 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва», затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1195 від 17.09.2021, в частині, де зазначено: «У разі необхідності отримати дозвіл на виконання будівельних робіт згідно законодавства».

9. Визнати протиправним та скасувати підпункт «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження», назва зони - «Охоронні зони пам`яток культурної спадщини») Містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:4389-2771-8134-7069, реєстраційний номер від 17.09.2021 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва», затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1195 від 17.09.2021, в частині, де зазначено: «Погодити в органах охорони культурної спадщини проєкт архітектурних перетворень згідно з п. 9 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» (за необхідності)».

10. Визнати протиправним та скасувати підпункт «Інше» пункту 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» (в ЄДЕССБ - розділ «Планувальні обмеження», назва зони - «Інше») Містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:4389-2771-8134-7069, реєстраційний номер 1195 від 17.09.2021 для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція навчального корпусу (літ. Б) з прибудовою будинку багатофункціонального призначення на вул. Кирилівській (Фрунзе), 11 у Подільському районі м. Києва», затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1195 від 17.09.2021, в частині, де зазначено: «Про охорону культурної спадщини», ДСТУ Б Б.2.2-10:2016 «Склад та зміст науково-проектної документації щодо визначення меж і режимів використання зон охорони пам`яток архітектури та містобудування».

11. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТБІЛД» (01024, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 7, ) сплачений ним судовий збір у розмірі 20 430,00 грн. (двадцять тисяч чотириста тридцять гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 32, ).

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТБІЛД» (01024, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 7, ).

Відповідач: Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 32, ).

Третя особа: Міністерство культури та інформаційної політики України (01601, м.Київ, вул.Івана Франка, 19, ).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Смолій