Справа № 120/6323/21-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 грудня 2021 р. Справа №120/6323/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 звернувся його представник до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що в період з 23 березня 1984 року по 13 листопада 1985 року та з 19 листопада 1985 року по 08 травня 1986 року його довіритель ОСОБА_1 працював у районі Крайньої Півночі, а у періоди з 27 серпня 2014 року по 15 вересня 2015 року та з 16 березня 2016 року по 28 жовтня 2016 року брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

У січні 2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою, у якій просив зарахувати до страхового стажу періоди роботи в районі Крайньої Півночі із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, а період участі в антитерористичній операції - із розрахунку одного місяця проходження військової служби за три місяці.

Проте, відповідач листом від 17 лютого 2021 року повідомив про відсутність на те правових підстав.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, представник позивача звернувся з даним адміністративним позовом до суду та просить визнати протиправними дії пенсійного органу щодо відмови у врахуванні позивачу до страхового стажу періодів роботи з 23 березня 1984 року по 13 листопада 1985 року та з 19 листопада 1985 року по 08 травня 1986 року в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, а також щодо неврахування до страхового стажу позивача періоди участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 27 серпня 2014 року по 15 вересня 2015 року та з 16 березня 2016 року по 28 жовтня 2016 року на пільгових умовах, а тому вважає, що пенсійний орган слід зобов`язати зарахувати вказані періоди до страхового стажу позивача.

Ухвалою від 22 червня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд її здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

05 липня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заперечує проти задоволення позовних вимог та вважає їх безпідставними і необґрунтованими. Зокрема, відзив аргументований тим, що право на пільгове обчислення стажу для призначення пенсії було закріплено постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" від 22 січня 1979 року. Так, особам, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, рік набутого стажу за період з 01 березня 1960 року зараховувався до стажу для призначення пенсії за віком та по інвалідності за півтора роки. При цьому, пільгове обчислення такого стажу проводиться на підставі трудової книжки або трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі, або районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Відтак, для зарахування позивачу одного року роботи за один рік та шість місяців відсутні правові підстави, оскільки ним не надано строкових договорів або інших документів, в яких зазначено про факт роботи за строковим трудовим договором, період на який його було укладено і розповсюдження на особу пільг щодо обчислення стажу за цей період. Що ж стосується періодів участі позивача в антитерористичній операції, то представник відповідача вказав на те, що пунктом 3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено обов`язку зарахування періоду участі особи в антитерористичній операції до страхового стажу в потрійному розмірі.

Разом із відзивом на позовну заяву представником відповідача подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2021 року витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області пенсійну справу ОСОБА_1 для огляду.

26 жовтня 2021 року на виконання вимог ухвали від 01 жовтня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області надано до суду пенсійну справу ОСОБА_1 .

28 жовтня 2021 року представником позивача подано заяву про зміну предмету позову, у якій конкретизовано зміст позовних вимог.

Ухвалою суду від 24 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду.

Дослідивши адміністративну справу та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про зарахування до страхового стажу періодів роботи в районах Крайньої Півночі з 23 березня 1984 року по 13 листопада 1985 року та з 19 листопада 1985 року по 08 травня 1986 року із розрахунку один рік за півтора роки, а також про зарахування до страхового стажу періоди участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 27 серпня 2014 року по 15 вересня 2015 року та з 16 березня 2016 року по 28 жовтня 2016 року із розрахунку одного місяця проходження військової служби за три місяці.

За результатами розгляду такої заяви Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області листом вих. №1232-668/Б-02/8-0200/21 від 17 лютого 2021 року відмовило заявникові у зарахуванні до страхового стажу періоди його роботи в районах Крайньої Півночі з 23 березня 1984 року по 13 листопада 1985 року та з 19 листопада 1985 року по 08 травня 1986 року з тих підстав ненадання строкових договорів або інших документів, в яких зазначено про факт роботи за строковим трудовим договором, період на який його було укладено. Що ж до періодів участі заявника в антитерористичній операції, то відповідач відмовив у зарахуванні таких з огляду на те, що пунктом 3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено зарахування періоду проходження служби в складі діючої армії в потрійному розмірі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд враховує наступне.

Гарантії конституційного права людини на соціальний захист визначені в положеннях Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У частині 4 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) встановлено, що у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

За приписами статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 5 розділу ХV прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР" від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Статтями 1-4 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" від 10 лютого 1960 року передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій наступних пільг: виплату надбавок до заробітної плати; надання додаткових відпусток; можливість об`єднання відпусток, але не більш як за три роки; виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) в разі тимчасової втрати працездатності.

У статті 5 цього Указу зазначено про надання додаткових пільг, в тому числі щодо зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком або по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п`ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, з п`яти до трьох років та надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Про надання пільг, передбачених статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, незалежно від наявності письмового строкового трудового договору, а пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, - за умови укладання трудового договору, йдеться також в Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року №530/П-28.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1), визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема й документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

При цьому, абзацом 2 підпункту 2 пункту 2.1 Порядку визначено, що за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Отже, з огляду на викладене вище для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка, або письмовий трудовий договір, або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто, достатньо одного із перерахованих документів, а не усі такі документи.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі №265/6105/16-а, від 21 серпня 2019 року у справі №750/1717/16-а, від 22 лютого 2021 року у справі №266/258/16-а та ряду інших.

Так, в ході судового розгляду установлено, що записами, що містить належна позивачеві трудова книжка підтверджується те, що він з 23 вересня 1983 року по 22 березня 1984 року працював в районі Крайньої Півночі «каменщиком 3 разряда в тресте "Уренгойгазпромстрой", з 23 березня 1984 року був переведений до тресту "Новоуренгойгазстрой", де працював "водителем 3 класса" до 13 листопада 1985 року та звільнений у зв`язку з ліквідацією тресту. Далі з 19 листопада 1985 року прийнятий на роботу "водителем 3 класса в АТП-3 "ТБГ", звідки звільнений 08 травня 1986 року у зв`язку з переведенням до "Новоуренгойского автотракторного предприятия ПО "Укрбургаз" на роботу "водителем 3 класса"; у період з 08 травня 1986 року по 18 серпня 1987 року позивач працював на вказаному підприємстві.

Відтак, загальний період роботи позивача в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, становить більше трьох років, що узгоджується з приписами статті 3 Указу від 26 вересня 1967 року, якою скорочено тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, з п`яти до трьох років.

Водночас, в межах даної адміністративної справи спірним є незарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 23 березня 1984 року по 13 листопада 1985 року та з 19 листопада 1985 року по 08 травня 1986 року.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не було зараховано при обчисленні страхового стажу позивача періоди його роботи з 23 березня 1984 року по 13 листопада 1985 року та з 19 листопада 1985 року по 08 травня 1986 року в районах Крайньої Півночі у пільговому обчисленні із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо підстав незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його участі в антитерористичній операції з 27 серпня 2014 року по 15 вересня 2015 року та з 16 березня 2016 року по 28 жовтня 2016 року, то слід врахувати наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 4 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Абзацом 2 пункту 1 статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлює, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

За правилами Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року №530, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" не нараховується на виплати і не утримується єдиний внесок з виплат, що компенсуються з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, оголошення рішення про проведення мобілізації та/або введення воєнного стану.

Аналіз наведених приписів дає підстави дійти висновку, що військова служба за призовом під час мобілізації на особливий період є різновидом військової служби, яка підлягає зарахуванню до страхового стажу для призначення пенсії.

Як встановлено судом та підтверджується наявними у матеріалах справи довідками, ОСОБА_1 перебував на військовій службі (по мобілізації) з 27 серпня 2014 року по 15 вересня 2015 року та 16 березня 2016 року по 28 жовтня 2016 року та приймав участь в антитерористичній операції.

Оскільки під час мобілізації ОСОБА_1 приймав участь в антитерористичній операції з 27 серпня 2014 року по 15 вересня 2015 року та 16 березня 2016 року по 28 жовтня 2016 року, тому в силу наказу Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року №530 "Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей" такі періоди зараховуються до вислуги років для призначення пенсій особам на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.

Вказаний висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 05 червня 2018 року у справі №348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі №346/1454/17.

За таких обставин відповідачем безпідставно не зараховано до страхового стажу позивача періоди участі його у антитерористичній операції на пільгових умовах із розрахунку один місяць військової служби за три місяці, а тому позовні вимоги в цій частині також є обгрунтованими та підлягають задоволенню

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, не встановлено, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо незарахування до страхового стажу періодів роботи ОСОБА_1 в районах Крайньої Півночі з 23 березня 1984 року по 13 листопада 1985 року та з 19 листопада 1985 року по 08 травня 1986 року, виходячи із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 23 березня 1984 року по 13 листопада 1985 року та з 19 листопада 1985 року по 08 травня 1986 року в районах Крайньої Півночі до страхового стажу у пільговому обчисленні із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо незарахування до страхового стажу періодів участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України з 27 серпня 2014 року по 15 вересня 2015 року та з 16 березня 2016 року по 28 жовтня 2016 року в кратному обчисленні з розрахунку один місяць служби за три місяці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України з 27 серпня 2014 року по 15 вересня 2015 року та з 16 березня 2016 року по 28 жовтня 2016 року в кратному обчисленні з розрахунку один місяць служби за три місяці.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження: 21028, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13322403)

Рішення суду в повному обсязі складено 24.12.2021

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович