Справа № 200/13445/21
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 р. Справа№200/13445/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2021 року позивач, ОСОБА_1 , подав до суду адміністративний позов до відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області, в якому просив:

- визнати неправомірною діяльність відповідача щодо перерахунку у розмірі 50% довічного грошового утримання за останньою посадою судді Краматорського міського суду Донецької області на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 1 січня 2021 року за № 04-497 від 25.01.2021;

- зобов`язати відповідача зробити перерахунок призначеного довічного грошового утримання за останньою посадою судді Краматорського міського суду Донецької області з 50% до 88% на підставі Довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 1 січня 2021 року за № 04-497 від 25.01.2021 та сплатити недоплачене довічне грошове утримання починаючи з 1 січня 2021 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач покликався на те, що 17.10.2002 постановою Верховної Ради України №186-IV він був звільнений у відставку, довічне грошове утримання становило 84%. У 2020 році на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.04.2020 по справі №200/2515/20-а Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області зробило перерахунок довічного грошового утримання у розмірі 88% від посадового окладу діючого судді, згідно з довідкою, яку видало Територіальне управління державної судової адміністрації в Донецькій області 2020 році. Посадовий оклад діючого судді згідно з довідкою складав на 1 січня 2020 року 47295 грн., отже позивачу було нараховані 41619,6 грн., що складало 88%.

25 січня 2021 року Територіальне управління державної судової адміністрації в Донецькій області видало довідку №04-497 про розмір судової винагороди на 1 січня 2021 року, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Управління в ПФУ в м. Краматорську розглянувши заяву позивача від 26.01.2021 про перерахунок довічного грошового утримання на підставі законодавства, прийняло рішення від 02.02.2021 за № 31, яким відмовило в перерахунку на підстав вказаної довідки.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20.04.2021 у справі №200/1662/21 рішення управління ПФУ м. Краматорськ Донецької області від 02.02.2021було скасовано, відповідача зобов`язано здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підстав довідки ;04-497 від 25 січня 2021 року.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області провело перерахунок та виплатило мені у серпні та вересні 2020 року - 52024 грн., що становить 50%, а не 91563 грн. - 88%, що є неправомірними діями та невиконанням вищевказаних рішень Донецького окружного адміністративного суду.

На думку позивача, відповідач діє неправомірно, оскільки позивач пішов у відставку 2002 році і на момент призначення щомісячного довічного грошового утримання діяв Закон України «Про статус суддів» №282-ХІІ від 15.12.1992, а також є рішення суду від 29 квітня 2020 року по справі №200/2515/20-а, з якого вбачається, що відповідач повинен виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 88% суддівської винагороди.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні з наступних підстав. Згідно з трудовою книжкою, виданою 15.07.1970, ОСОБА_1 працював на посаді судді з 21.06.1982 по 13.12.2002, загальний стаж роботи суддею складає 20 років, 5 місяців, 23 дні.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.04.2021 №200/1662/21 з 01 січня 2021 року ОСОБА_1 проведено перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації у Донецькій області «Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці» від 25.01.2021 № 04-497. Після перерахунку розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці склав: з 01.01.2021 - 52024,50 грн. (суддівська винагорода 104049,00*50%). Зобов`язання щодо перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді в розмірі 88% суддівської винагороди в рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 29.04.2021 відсутнє.

03 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження.

03 листопада 2021 року від відповідача витребувані докази.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

20 червня 1982 року ОСОБА_1 був обраний суддею Краматорського міського суду Донецької області.

17 жовтня 2002 року постановою Верховної Ради України за №186-IV ОСОБА_1 звільнений у відставку у зв`язку з поданням заяви про відставку.

29 квітня 2020 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/2515/20-а управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області зобов`язано здійснити перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання з 84% до 88% за останньою посадою судді Краматорського міського суду Донецької області. Рішенням встановлено, що стаж позивача на посаді судді становить більше 10 років (а саме 20 років 5 місяців 22 дня), а тому до стажу, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці, підлягає зарахуванню період проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 19 днів та половина строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - 02 року 01 місяць, що сумарно становить 24 роки 06 місяців 11 днів. Наведені обставини дають йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 88 % від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (80% + (4 роки х 2%)).

26 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у зв`язку зі зміною розміру суддівської винагороди згідно Закону України від 02.06.2016 №1402-УІІІ «Про судоустрій і статус суддів». Позивачем були надані документи: заява про перерахунок пенсії № 784 від 26.01.2021; копія довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці від 25.01.2021 № 04-497 видана Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецьким області.

02 лютого 2021 року рішенням управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області №31 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання у зв`язку з тим, що зміни розміру складових суддівської винагороди не відбулось.

20 квітня 2021 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/1662/21 управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області зобов`язано здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставні відповідно до довідки Територіального управління ДСА в Донецькій області від 25.01.2021 №04-497 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням раніше виплачених сум з 01.01.2021.

21 вересня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом №13548-12713/Г-15/8-050021 повідомило позивача, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року по справі №200/1662/21 проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням раніш виплачених сум з 01.01.2021 відповідно до довідки про суддівську винагороду від 25.01.2021 №04-497, видану Територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Донецькій області. Зобов`язання щодо виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 88 відсотків суддівської винагороди судді в рішенні суду відсутнє. Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці розраховане згідно з п.3 статті 142 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій та статус суддів» в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Україна є […] правова держава (стаття 1 Конституції України).

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

В силу статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій та статус суддів» (далі Закон №1402-VIII).

За приписами частини першої статті 142 Закону №1402-VІІІ суддя, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (частина друга статті 142 Закону №1402-VIІІ).

Досліджуючи поняття щомісячне довічне грошове утримання судді, Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 14.12.2011 №18-рп/2011 вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов`язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці виплату одержують з Пенсійного фонду України за рахунок Державного бюджету, діючі судді - виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказав про неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

У Рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 №3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Крім цього, зазначений підхід до статусу судді у відставці та питання належного матеріального забезпечення суддів у відставці знайшов своє продовження у Рішенні Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 4-рп/2016, у абзаці другому пункту 3 мотивувальної частини якого Суд зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов`язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Відповідно до частини третьої статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частинами четвертою та п`ятою статті 142 Закону №1402-VIII передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частини третьої статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить:

1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, пунктом 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону №2453-VI.

Відповідно до пункту 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону №2453-VI .

Законом України від 16.10.2019 №193-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування», який набрав чинності 07.11.2019, було виключено зазначені вище пункти 22, 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII.

Відповідно до пункту 24 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року:

а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону №2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Разом з цим, рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України, положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII зі змінами.

Так, у пунктах 16, 17 вказаного Рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Конституційний Суд України зазначив, що право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 № 10-рп/2013).

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом; такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці; право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості; щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу; конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя; конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання); статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя (абзаци п`ятий, шостий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013 № 3-рп/2013).

Отже, судді, які вже перебувають у відставці та досягли 65 річного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом № 1402-VIII.

Конституційний Суд України вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Також Конституційний Суд України зазначив, що розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів, які не проходили оцінювання за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності та вийшли у відставку, відрізняється від розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийдуть у відставку після успішного проходження такого оцінювання.

У зв`язку з викладеним, Конституційний Суд України рішенням від 18.02.2020 у справі №2-р/2020 визнав неконституційним пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

При цьому, суд наголошує на тому, що Конституційний Суд України визнав неконституційним весь пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, у тому числі й щодо можливості обчислення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання відповідно до положень Закону №2453-VI.

На час виникнення спірних відносин у цій справі, право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, його розмір, а також його перерахунок врегульовано положеннями статті 142 Закону №1402-VIII, частиною четвертою якої передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Водночас, частиною третьою цієї статті визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Наведена норма неконституційною не визнавалась.

Отже, на переконання суду до відносин з визначення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці при проведенні його перерахунку відповідно до частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII повинні застосовуватись виключно норми цього Закону.

Таким чином, оскільки чинним Законом №1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування довічного щомісячного грошового утримання, а також виходячи із принципу єдності статусу суддів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для обрахунку (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання виходячи із розміру суддівської винагороди діючого судді та розміру її відсоткового значення одночасно за складовими, які передбачені різними законами.

Тобто, для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною третьою Закону №1402- VIII.

Крім того, слід звернути увагу, що перерахунок грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру відсоткового значення, визначеного частиною третьої статті 141 Закону 2453-VI від заробітної плати працюючого судді, ставить діючих суддів та суддів, які вийшли у відставку за Законом №1402-VIII, у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом № 2453-VI, що не відповідає базовому принципу єдності статусу суддів, який означає однаковий підхід до встановлення рівня матеріального забезпечення судді.

Отже, оскільки стаж позивача на посаді судді становить більше 10 років (а саме 20 років 5 місяців 22 дня), тому до стажу, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, підлягає зарахуванню період проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 19 днів та половина строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - 02 року 01 місяць, що сумарно становить 24 роки 06 місяців 11 днів.

Наведені обставини дають позивачу право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 58 % від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50% + (4 роки х 2%)).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 24.09.2021 у справі №620/5437/20, від 27.09.2021 у справі №580/585/21.

Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити частково: визнати неправомірними дії відповідача щодо перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 50% за останньою посадою судді Краматорського міського суду Донецької області на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 1 січня 2021 року за №04-497 від 25.01.2021, виданої Територіальним управлінням ДСА України в Донецькій області, та зобов`язати відповідача зробити перерахунок призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 58% за останньою посадою судді Краматорського міського суду Донецької області на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 1 січня 2021 року за №04-497 від 25.01.2021, видану Територіальним управлінням ДСА України в Донецькій області, та сплатити недоплачене довічне грошове утримання починаючи з 1 січня 2021 року.

Судові витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача (стаття 139 КАС України).

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 47, 72-77, 90, 132, 139, 143, 215, 241-246, 250, 251, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області щодо перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 50% за останньою посадою судді Краматорського міського суду Донецької області на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 1 січня 2021 року за №04-497 від 25.01.2021, виданої Територіальним управлінням ДСА України в Донецькій області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області зробити перерахунок призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 58% за останньою посадою судді Краматорського міського суду Донецької області на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 1 січня 2021 року за №04-497 від 25.01.2021, видану Територіальним управлінням ДСА України в Донецькій області, та сплатити недоплачене щомісячне довічне грошове утримання починаючи з 1 січня 2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Повний текст рішення складено 29 грудня 2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А.І. Циганенко