Справа № 200/10486/21
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 р. Справа№200/10486/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАПРОМ» до Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, про скасування податкової вимоги,

встановив:

18.08.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕГАПРОМ», позивач, звернувся з адміністративним позовом до Донецького окружного адміністративного суду з вимогами до Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України з вимогами скасувати податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-130-53 від 10.06.2021.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.08.2021 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

07.09.2021 позивач, з метою виконання ухвали суду від 19.08.2021, надав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09.09.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

21.09.2021 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву.

Інші заяви та клопотання по розглядаємій справі не надходили.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до положень статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Отже відсутні перешкоди для розгляду справи по суті.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем сформовано вимогу №Ю-130-53 від 10.06.2021 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску у розмірі 166992,10 грн., яка порушує права платника податку, оскільки вона включає зобов`язання, що сплачені позивачем.

Позивач вважає, що визначена у вимозі №Ю-130-53 від 10.06.2021 податковим органом сума боргу відсутня на зазначену дату, а відтак, спірна вимога є такою, що порушує права платника податку та підлягає скасуванню.

Позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, у встановлений в ухвалі строк, подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вимогу про сплату боргу (недоїмки) сформовано згідно вимог чинного законодавства.

Також зазначає, що відповідно до ІКП позивача за 2020 рік за позивачем обліковувалась недоїмка починаючи з січня 2020 року, і ця недоїмка виникла не на підставі вимог податкового органу, а на підставі звітності з єдиного внеску наданої позивачем. Просив в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕГАПРОМ», є юридичною особою та зареєстрований в якості платника єдиного внеску з 28.07.2000, перебуває на обліку в Головному управлінні Державної податкової служби у Донецькій області.

Основним видом економічної діяльності позивача є: код КВЕД 49.90 неспеціалізована оптова торгівля.

Відповідач Головне управління ДПС у Донецькій області є суб`єктом владних повноважень органом виконавчої влади, який в спірних правовідносинах здійснює повноваження, покладені на них Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до постанови від 30.01.2019 про арешт коштів боржника, в межах виконавчого провадження №58156111, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАПРОМ».

18.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕГАПРОМ» (далі довіритель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ШАХТОУПРАВЛІННЯ «ДОНБАС» (далі повірений) укладено договір доручення №18/02.

Відповідно до підпункту 1.1. пункту 1 зазначеного договору, за цим договором Повірений зобов`язується від імені і за рахунок Довірителя здійснити наступні дії: сплачувати (перераховувати) заробітну плату, податки, збори, та інші обов`язкові платежі, передбачені чинним законодавством України, аліменти, пенсії, оплату листків непрацездатності, витрати на відрядження, матеріальної допомоги, витрати, пов`язані зі страхуванням, виконувати грошові зобов`язання по правочинам, в тому числі, але не виключно оплату витрат, пов`язаних з придбанням, продажем, конвертацією іноземної валюти та цінних паперів, витрати пов`язані з погашенням кредитів та нарахованих по ним процентів, витрати пов`язані з нарахуванням комісії та оплати за обслуговування по кредитам, оплату наданих нотаріальних послуг, отримувати грошові кошти на користь Товариства.

На виконання умов договору доручення №18/02 від 18.02.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» сплачений єдиний соціальний внесок на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАПРОМ» за листопад 2019 року в сумі 23553 грн. 28 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 20.12.2019 № 2923, та за грудень 2019 року у розмірі 21084 грн. 80 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 20.01.2020 № 2980.

10.06.2021 Головним управлінням ДПС у Донецькій області, на підставі статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАПРОМ» сформована вимога №Ю-130-53 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальну суму 166992,10 грн., в тому числі: 166992,10 грн. недоїмка.

За даними контролюючого органу вимога від 10.06.2021 №Ю-130-53 сформована станом на 31.05.2021 та визначає заборгованість за період з 20.12.2019 по 12.05.2021, а саме згідно розрахунку недоїмки за вимогою від 10.06.2021 №Ю-130-53 про сплату боргу Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕГАПРОМ» (код класифікації доходів бюджету 71010000) за період листопад 2019 року квітень 2021 року сума операцій 188076,90 грн., сплачено 21084,80 грн., сума боргу 166992,10 грн.

За результатом адміністративного оскарження, 23.07.2021 відповідач прийняв рішення вих. №16922/6/99-00-06-02-01-06 про результати розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАПРОМ» від 01.07.2021 №45-юр щодо оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10.06.2021 №Ю-130-53, яким вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.06.2021 №Ю-130-53 залишено без змін, скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАПРОМ» від 01.07.2021 №45-юр без задоволення.

Не погоджуючись із вказаною вимогою позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує наступне.

Стаття 129-1 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.11.2021 у справі №200/11359/19-а адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапром» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Донецькій області щодо не зарахування платежів згідно платіжних доручень №2509 від 19 квітня 2019 року на суму 10 000 грн., №2521 від 24 квітня 2019 року на суму 9 921 грн., №2555 від 17 травня 2019 року на суму 23 196,91 грн., № 2613 від 20 червня 2019 року на суму 24 498,12 грн. в рахунок сплати товариством з обмеженою відповідальністю «Мегапром» єдиного внеску за період березень-травень 2019 року.

Зобов`язано Головне управління ДФС у Донецькій області (місцезнаходження: м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, ) вчинити дії щодо зарахування платежів згідно платіжних доручень № 2509 від 19 квітня 2019 року на суму 10 000 грн., №2521 від 24 квітня 2019 року на суму 9 921 грн., №2555 від 17 травня 2019 року на суму 23 196,91 грн., № 2613 від 20 червня 2019 року на суму 24 498,12 грн. в рахунок сплати товариством з обмеженою відповідальністю «Мегапром» (місцезнаходження: м. Селидове, вул. Щорса, 10/67, ) єдиного внеску за період березень-травень 2019 року датою їх сплати.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Також, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02.10.2020 у справі №200/6420/20-а адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапром» (, юридична адреса: 85400, Донецька обл., м. Селидове, вул. Щорса, буд. 10, кв. 67) до Головного управління ДПС у Донецькій області (, юридична адреса: 87526, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) про скасування частково вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.03.2020 року № Ю-130-53 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 23553 грн. 28 коп. задоволено повністю.

Вимогу Головного управління ДПС у Донецькій області від 06.03.2020 року № Ю-130-53 про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегапром» боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині суми в рахунок сплати єдиного внеску за листопад 2019 року в сумі 23553 грн. 28 коп. визнано протиправною та скасовано.

Вказане рішення набрало законної сили на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021 у справі №200/6420/20-а.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.06.2021 у справі №200/100/21-а позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапром» (, 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Щорса, буд. 10, кв. 67) до Головного управління ДПС у Донецькій області (, 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) задоволено повністю.

Скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 8 вересня 2020 року № Ю-130-53.

Вказане рішення набрало законної сили на підставі ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2021 у справі №200/100/21-а.

Зазначеними рішеннями також встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» відповідно договору доручення №18/02 від 18.02.2019 сплачений єдиний соціальний внесок на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАПРОМ» за листопад 2019 року в сумі 23553 грн. 28 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 20.12.2019 № 2923.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керувався наступним.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, і виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 (далі Закон №2464).

Відповідно до статті 2 Закону №2464 дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються зокрема: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску.

Серед визначених статтею 3 Закону №2464 принципів збору та ведення обліку єдиного внеску наступні: законодавчого визначення умов і порядку його сплати; обов`язковості сплати; захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб; державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску; відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

Пунктом першим частини першої статті 4 Закону №2464 до платників єдиного внеску віднесено роботодавців, зокрема підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

До визначених частиною другою статті 6 Закону №2464 обов`язків платника єдиного внеску зокрема віднесено: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (пункт 1); подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування (пункт 4).

Частиною четвертою статті 8 Закону №2464 визначено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону №2464-VІ, якою передбачено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку (частина сьома статті 9).

Днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки податкового органу або на єдиний рахунок - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на вказані рахунки (пункт 1 частини десятої статті 9).

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу) (частина дванадцята статті 9).

Частиною дев`ятою статті 25 Закону №2464 встановлено, що передача платниками єдиного внеску своїх обов`язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків сплати головою сімейного фермерського господарства внесків за себе і членів такого господарства.

Враховуючи вищезазначене, Закон №2464, який є спеціальним, покладає на позивача, як платника єдиного соціального внеску, безумовний, пріоритетний обов`язок зі сплати єдиного соціального внеску шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів з його банківського рахунку.

Разом з тим, як встановлено судом вище, у позивача існують обставини, які унеможливлюють виконання ним зазначеного обов`язку (перебування виробничих потужностей і працівників на території зони АТО, арешт коштів), у спосіб, визначений чинним законодавством, тобто шляхом перерахування відповідних коштів з рахунку платника на рахунок органу доходів і зборів.

Суд враховує, що у справі №805/1429/17-а Верховний Суд дійшов висновку, що Закон України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не передбачає випадків, коли існують обставини, що виключають можливість виконання обов`язку зі сплати єдиного внеску.

Також Верховний Суд зазначив, що має місце ситуація, коли у спеціальному законі, виключно яким визначається порядок сплати єдиного внеску, наявні прогалини, щодо порядку виконання встановленого Закон України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» обов`язку платника єдиного внеску щодо його сплати в умовах, зокрема, неможливості застосування регламентованого цим Законом способу виконання відповідного обов`язку.

Верховний Суд зробив наступний висновок: «Наявність таких прогалин обумовлює безпосереднє застосування регламентованих цим Законом принципів: обов`язковості сплати та захисту прав і законних інтересів застрахований осіб, а також положень інших нормативно-правових актів в частині, що не суперечить цьому Закону».

Крім того, суд враховує, що Цивільний кодекс України є нормативно-правовим актом матеріального права в значенні статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі зокрема договору.

Відповідно до частини першої статті 1000 Цивільного кодексу України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

Відповідно до частини першої статті 1003 Цивільного кодексу України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Згідно з частиною першою статті 1004 Цивільного кодексу України повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим.

Таким чином, основним змістом договору доручення є зобов`язання повіреного вчинити певні юридичні дії від імені та за рахунок довірителя.

Враховуючи вищезазначене, перерахування повіреним грошових коштів на сплату єдиного внеску від імені та за рахунок довірителя не суперечить положенням частини дев`ятої статті 25 Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», оскільки таке перерахування не є передачею платником єдиного внеску своїх обов`язків зі сплати єдиного соціального внеску третім особам.

Отже, перераховуючи соціальний внесок, Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» діяло як повірений від імені та за рахунок позивача як довірителя, а не як самостійний платник. Відтак, матеріали справи містять докази сплати Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегапром» єдиного внеску за листопад 2019 року в сумі 23553,28 грн., що вчинено у спосіб, не заборонений законодавством.

Водночас, матеріали справи містять докази сплати Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапром» єдиного внеску за грудень 2019 року в сумі 21084,80 грн., що вчинено у спосіб, не заборонений законодавством.

Як встановлено вище, згідно розрахунку оскаржуваної вимоги №Ю-130-53 від 10.06.2021, при формуванні останньої податковим органом не враховано сплату єдиного внеску позивачем за листопад 2019 року у сумі 23553,28 грн.

Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас», перераховуючи соціальний внесок, діяв як повірений від імені та за рахунок позивача як довірителя, а не як самостійний платник, тобто, дії контролюючого органу щодо зарахування грошових коштів, отриманих від Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» в рахунок сплати позивача єдиного соціального внеску, тому суд вважає, що, направляючи вимогу, яка оскаржується, відповідач діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем надані суду належні докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, враховуючи недоведеність відповідачем обґрунтованості прийняття спірної вимоги, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до платіжного доручення №136 від 31.08.2021 позивачем сплачено судовий збір в сумі 2505,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодування або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем сплачено суму судового збору та позовні вимоги задоволено в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в розмірі 2505,00 грн. на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 4, 7-14, 19, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАПРОМ» (місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 10, кв. 67, м. Селидове, Донецька область, 85400; ) до Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, (місцезнаходження: вул. Італійська, буд. 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515, код ЄДРПОУ ВП 44070187) про скасування податкової вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-130-53 від 10.06.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, судовий збір у сумі 2505 (дві тисячі п`ятсот п`ять) грн. 00 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАПРОМ».

Рішення складено у повному обсязі та підписано 28.12.2021.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна