Справа № 640/21816/19
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2021 року м. Київ № 640/21816/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А.,

розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) з урахуванням уточненого адміністративного позову звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві), у якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві при перерахунках пенсії позивача в 2017 та 2018 та в 2019 роках;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивача з 01 листопада 2017 року по нормі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням заробітку, з якого було обчислено пенсію при попередньому перерахунку в 2010 році за період з 01 травня 1992 року по 30 квітня 1997 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року, з якого за період з 01 березня 2006 року по 28 лютого 2010 року виключити для оптимізації (згідно варіанту №1 розрахунку) та виплатити позивачу заборгованість по щомісячній державній пенсії за віком, починаючи з 01 жовтня 2017 року по 31 січня 2020 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на протиправність дій відповідача, які полягають у невірному перерахунку пенсії за спірні роки за заявами позивача із врахуванням положень законодавства, які втратили чинність чи визнані неконституційними. Вказує, що при перерахунку пенсії у жовтні 2017 року не враховано заробіток за основним місцем роботи за весь 2003 рік, врахований заробіток за зайві 4 роки після нарахування пенсії (за період з березня 2006 року до березня 2010 року), який є невигідним і повинен бути виключеним з розрахунку згідно чинного законодавства через оптимізацію або іншим шляхом згідно наведених варіантів розрахунків; невдало взятий період оптимізації. Ці фактори призвели до зниження індивідуального коефіцієнту для обчислення до 2,0189, хоча в 2006 році цей коефіцієнт складав 2,47 без врахування заробітку від сторонніх організацій. В подальшому помилку щодо неврахування заробітної плати за 2003 рік виправлено та перераховано пенсію. При цьому, відповідачем не взято до уваги наведені позивачем варіанти перерахунку пенсії №1 та №2.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2019 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків. Визначений у вказаній ухвалі строк продовжений ухвалою від 14 січня 2020 року.

Ухвалою суду від 30 червня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (письмового провадження).

30 липня 2020 року від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить збільшити розмір позовних вимог за період з 01 жовтня 2017 року по 31 липня 2020 року до 22052,56 грн за варіантом №1 перерахунку або до 50279,90 грн за варіантом №2 перерахунку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2020 року заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог від 30 липня 2020 року повернуто позивачу.

Ухвалою суду від 13 листопада 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів відмовлено.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву у якому ГУ ПФУ в м. Києві не погоджується із заявленими позовними вимогами, оскільки позивачу проводився перерахунок пенсії відповідно до вимог законодавства; щодо виключення періоду для оптимізації пенсії, зазначено, що основною вимогою оптимізації є виключення періоду не вибірково, а підряд (на початку, всередині чи наприкінці) страхового стажу не менш як 60 календарних місяців страхового стажу. Крім того, відповідач зазначає про порушення строків звернення позивачем до суду.

Положеннями статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Так, згідно із матеріалами справи, оскаржувані дії мають триваючий характер, що, в свою чергу, може обумовлювати триваюче порушення суб`єктивних прав, свобод чи інтересів. Крім того, матеріалами справи підтверджено, що позивач протягом тривалого часу звертався до відповідача, ПФУ, Мінсоцполітики із запитами, листами, скаргами, що свідчить про його наміри врегулювати оскаржувані дії відповідача у порядку досудового врегулювання.

З урахуванням викладеного суд вважає, що строк звернення ОСОБА_1 до суду не пропущено.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідач не довів неправомірність варіантів №1 та №2 перерахунку пенсії, поданих позивачем; відповідач в порушення вимог законодавства не провів перерахунок пенсії позивача з 01 жовтня 2017 року та з 28 жовтня 2019 року. Зазначено, що позивачем не пропущено строк звернення до суду, оскільки порушення є тривалим та позивач у порядку досудового врегулювання звертався до ГУ ПФУ в м. Києві.

24 лютого 2021 року позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій ОСОБА_1 просить суд збільшити розмір позовних вимог за період з 01 жовтня 2017 року по 28 лютого 2021 року до 24046,78 грн за варіантом №1 перерахунку або до 62993,86 грн за варіантом №2 перерахунку.

У відзиві на заяву про збільшення позовних вимог відповідач вказав, що відповідно до поданої позивачем заяви від 20 жовтня 2017 року його переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; пенсію обчислено з урахуванням страхового стажу 46 років 4 місяці 12 днів та із заробітної плати 7596,56 грн за період з 01 травня 1992 року по 30 квітня 1997 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року, із якої було виключено період з 01 лютого 1997 року по 30 червня 2002 року, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 2,01800, застосований показник заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки - 3764,40 грн. Розмір пенсії позивача становить 3745,25 грн. З 01 листопада 2017 року проведено перерахунок пенсії відповідно до статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням стажу 53 роки 10 місяців (стаж обчислено по 30 вересня 2017 року) та заробітної плати 7596,56 грн; розмір пенсії після перерахунку склав 4390,18 грн (4089,46 грн - основний розмір пенсії, 300,72 грн - підвищення за понаднормовий стаж). Проводити перерахунок пенсії за період з 01 березня 1994 року по 28 лютого 1999 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року було недоцільно, оскільки коефіцієнт заробітної плати склав би 1,97633. З 01 січня 2018 року позивачу на підставі заяви від 21 грудня 2017 року проведено перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням заробітної плати за період з 01 березня 1994 року по 28 лютого 1999 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року, із якої було виключено період з 01 лютого 1997 року по 30 вересня 2002 року, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 2,12759, застосований показник заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки - 3764,40 грн. Розмір пенсії станом на 01 листопада 2018 року становить 4612,26 грн, де 4311,54 грн - основний розмір пенсії, 300,72 грн - підвищення за понаднормовий стаж. З 01 березня 2019 року позивачу проведено перерахунок пенсії: середньомісячний заробіток для обчислення пенсії розраховувався із застосуванням середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016 роки, збільшений на коефіцієнт 1,17 в розмірі 4404,35 грн (3764,40х1,17) і становить 9370,22 грн (4404,35х2,12759). Загальний розмір пенсії з 01 березня 2019 року становить 5345,22 грн, де 4311,54 грн - основний розмір пенсії, 300,72 грн - доплата за понаднормовий стаж. Отже, розмір пенсії позивача обчислений на підставі наданих документів відповідно до вимог законодавства, а подані позивачем варіанти розрахунків не підтверджуються документально та нормативно.

Позивачем подано відповідь на відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в якому зазначено, що відповідач протиправно відмовляв позивачу у перерахунку пенсії за варіантами №1 та №2.

23 вересня 2021 року позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, і якій ОСОБА_1 просить суд збільшити розмір позовних вимог за період з 01 жовтня 2017 року по 31 серпня 2021 року до 32193,28 грн за варіантом №1 перерахунку або до 75090,34 грн. за варіантом №2 перерахунку.

16 листопада 2021 року позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, і якій ОСОБА_1 просить суд збільшити розмір позовних вимог за період з 01 жовтня 2017 року по 30 листопада 2021 року до 34042,30 грн за варіантом №1 перерахунку.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 20 жовтня 2017 року; з 12 лютого 2006 року отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; з 27 лютого 2006 року по 20 жовтня 2017 року отримував пенсію за віком наукову відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Матеріалами справи підтверджено, що листом Правобережного ОУПФУ в м. Києві від 26 лютого 2018 року №574/01/4-309 на звернення ОСОБА_1 від 02 лютого 2018 року №Ч-309 повідомлено таке: 20 жовтня 2017 року позивач звернувся до Управління із заявою щодо переходу на пенсію за віком та перерахунку відповідно до статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; спеціалістом було проведено перерахунок пенсії з 20 жовтня 2017 року відповідно до норм чинного законодавства. Розмір заробітної плати ОСОБА_1 було обчислено із заробітної плати за період з 01травня 1992 року по 30 квітня 1997 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року; індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становив 2,01800; середньомісячний заробіток для обчислення пенсії розраховувався із застосуванням середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки в розмірі 3764,40 грн і становив 7596,56 грн (3764,40 грн х 2,01800). З періоду, за який враховувалась заробітна плата позивача для обчислення пенсії, було виключено періоди з 01 лютого 1997 року по 30 квітня 1997 року , з 01 липня 2000 року по 31 січня 2004 року (46 місяців). Страховий стаж позивача обчислено на підставі поданих документів, які знаходяться в пенсійній справі, становить 53 роки 10 місяців 10 днів або 646 місяців; коефіцієнт стажу становить 0,53833. Таким чином, загальний розмір пенсії становив 4390,18 грн, де 4089,46 грн - це основний розмір пенсії, 300,72 грн - доплата за понаднормовий стаж. Новий розмір пенсії та борг по перерахунку нараховано та виплачено у січні 2018 року. 21 грудня 2017 року позивач звернувся до ГУ ПФУ у м. Києві із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за 2003 рік; спеціалістом було проведено перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року відповідно до норм чинного законодавства. Вказано, що згідно з матеріалами пенсійної справи 03 березня 2010 року ОСОБА_1 звертався із заявою щодо перерахунку пенсії, за результатами розгляду якої проведено перерахунок пенсії по стажу та заробітній платі, при цьому заробітна плата врахована з 01 травня 1992 року по 30 квітня 1997 року, з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року. Враховуючи викладене, провести перерахунок пенсії без урахування періоду з березня 2006 року по лютий 2010 року немає законних підстав. Зазначено, що проводити розрахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періодів заробітної плати з 01 травня 1992 року по 30 квітня 1997 року та з 01 липня 2000 року по 30 вересня 2017 року недоцільно, оскільки це призведе до зменшення розміру пенсії позивача.

Листом ГУ ПФУ в м. Києві від 20 червня 2018 року №24333/02/4-1361 за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 22 травня 2018 року повідомлено, що 21 грудня 2017 року позивачем подана заява про перерахунок пенсії із врахуванням заробітної плати за 2003 рік, лютий 2006 року та з березня 1994 року по лютий 1999 року. Проте, чинним законодавством не передбачено вибіркового зарахування періодів заробітної плати, тому при визначенні розміру пенсії застосовано статтю 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до вказаної заяви позивача переведено на пенсію за віком згідно Закону №2148 з урахуванням страхового стажу 53 роки 10 місяців 10 днів, обчисленого по 30 вересня 2017 року та оптимальної заробітної плати, визначеної за період роботи з 01 березня 1994 року по 28 лютого 1999 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року; загальна кількість місяців становить 176 місяців; оптимальний період оптимізації (52 місяці) - з 01 лютого 1997 року по 28 лютого 1999 року та з 01 липня 2000 року по 30 вересня 2002 року. Пенсію з 01 січня 2018 року обчислено: 3764,40 грн х 0,53833 х 2,12759 = 4311,54 грн, де 3764,40 грн - це середня заробітна плата по Україні за 2014 - 2016 роки; 0,53833 - коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1; 2,12759 -індивідуальний коефіцієнт заробітної плати; 4311,54 грн - основний розмір пенсії. Розмір пенсії з 01 січня 2018 року становить 4612,26 грн, де 4311,54 грн - це основний розмір пенсії, 300,72 грн - це доплата за понаднормовий стаж за 28 років. Виключення періодів заробітної плати після січня 2006 року неможливо, оскільки це суперечить чинному законодавству.

Листом ГУ ПФУ в м. Києві від 10 вересня 2018 року №75362/02/4-1361/2 на звернення позивача, яке надійшло від Мінсоцполітики та зареєстровано в ГУ ПФУ в м. Києві 27 серпня 2018 року повідомлено, що позивач по 19 жовтня 2017 року отримував пенсію за віком, розмір якої обчислено відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність»; розмір пенсії станом на 01 жовтня 2017 року становив 3999,78 грн; пенсію було обчислено із урахуванням страхового стажу 46 років 4 місяці 15 днів, де стаж наукової роботи - 36 років 10 місяців 25 днів (стаж було обчислено по 01 березня 2010 року) та заробітної плати наукового працівника за період з 01 травня 1992 року по 30 квітня 1997 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року, із якої було виключено період з 01 липня 2006 року по 28 лютого 2010 року, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 2,18948, застосована заробітна плата по Україні за 2009 рік - 1905,87 грн; частину пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було обчислено із заробітної плати за період з 01 травня 1992 року по 30 квітня 1997 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року, із якої було виключено період з 01 лютого 1997 року по 30 червня 2002 року, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 2,03258, застосований показник заробітної плати по Україні за 2007 рік - 1197,91 грн. Згідно поданої заяви від 20 жовтня 2017 року позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; пенсію обчислено з урахуванням страхового стажу 46 років 4 місяці 12 днів та із заробітної плати 7596,56 грн за період з 01 травня 1992 року по 30 квітня 1997 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року, із якої виключено період з 01 лютого 1997 року по 30 червня 2002 року, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 2,01800, застосований показник заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки - 3764,40 грн; розмір пенсії становив 3745,25 грн. Також з 01 листопада 2017 року проведено перерахунок пенсії по стажу з урахуванням страхового стажу 53 роки 10 місяців 10 днів (стаж обчислено по 30 вересня 2017 року) та заробітної плати 7596,56 грн. Розмір пенсії після перерахунку склав 4390,18 грн (4089,46 грн - основний розмір пенсії, 300,72 грн - підвищення за понаднормовий стаж). Проводити перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01 березня 1994 року по 28 лютого 1999 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року було недоцільно, оскільки коефіцієнт заробітної плати склав би 1,97633. З 01 січня 2018 року ОСОБА_1 на підставі заяви від 21 грудня 2017 року проведено перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону з урахуванням заробітної плати за період з 1 березня 1994 року по 28 лютого 1999 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року, з якої було виключено період з 01 лютого 1997 року по 30 вересня 2002 року, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 2,12759, застосований показник заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки - 3764,40 грн. Розмір пенсії станом на 01 вересня 2018 року становить 4612,26 грн, де 4311,54 грн - це основний розмір пенсії, 300,72 грн - підвищення за понаднормовий стаж. Підстав для обчислення розміру пенсії з урахуванням заробітку за останні 24 або будь-які 60 календарних місяців перед призначенням позивачу пенсії у 2006 році відсутні, оскільки різницю між розміром пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та розміром пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено із заробітної плати за період з 01 лютого 1994 року по 28 лютого 1999 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року. Наголошено, що варіанти розрахунку заробітку, наведені у зверненні, не відповідають вимогам чинного законодавства.

Листом ПФУ від 19 вересня 2018 року №18334/Ч-11 на звернення позивача від 10 серпня 2018 року повідомлено, що розмір пенсії обчислено з урахуванням страхового стажу 53 роки 10 місяців 10 днів (коефіцієнт страхового стажу - 0,53833) та заробітної плати 8009,10 грн, визначеної за період роботи з 1 березня 1994 року по 28 лютого 1999 року та за всі періоди страхового стажу з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року (коефіцієнт заробітної плати - 2,12759); із періоду заробітку, з якого обчислено розмір пенсії позивача, виключено (оптимізовано) заробіток за 52 місяці у період з 01 лютого 1997 року по 28 лютого 1999 року з 01 липня 2000 року по 30 вересня 2002 року, як період з найменшим заробітком. Виключати із підрахунку період заробітку з березня 2006 року по лютий 2010 року немає підстав, оскільки зазначений період не підлягав оптимізації відповідно до законодавства, чинного на час проведення позивачу перерахунків пенсії у 2008 - 2010 роках. Розмір пенсії станом на 01 серпня 2018 року становить 4612,26 грн, де 4311,54 грн - оснований розмір пенсії, 300,72 грн - доплата за 28 років понаднормового стажу. Повідомлено, що підстави для обчислення розміру пенсії позивача з урахуванням заробітку за останні 24 або будь-які 60 календарних місяці перед призначенням пенсії у 2006 році відсутні, оскільки різницю між розміром пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та розміром пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено із заробітної плати за період з 01 лютого 1994 року по 28 лютого 1999 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року. Повідомлено, що варіанти розрахунку заробітку, наведені у зверненні, не відповідають вимогам чинного законодавства. Відповідачу повідомлено, що на підставі поданої 20 жовтня 2017 року заяви розмір пенсії за віком заявника з 20 жовтня 2017 року слід обчислити з урахуванням страхового стажу, набутого після перерахунку попереднього виду пенсії (по 30 вересня 2017 року).

Листом ГУ ПФУ в м. Києві від 26 листопада 2018 року №119700/02 за наслідками розгляду скарги позивача від 26 жовтня 2018 року повідомлено, що з 20 жовтня 2017 року позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсію обчислено з урахуванням страхового стажу 46 років 4 місяці 12 днів та заробітної плати 78596,56 грн за період з 01 травня 1992 року по 30 квітня 1997 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року, із якої виключено період з 01 лютого 1997 року по 30 червня 2002 року, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 2,01800, застосований показник заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки - 3764,40 грн; розмір пенсії становив 3745,25 грн. З 01 листопада 2017 року проведено перерахунок пенсії відповідно до статті 42 з 01 травня 1992 року по 30 квітня 1997 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року, із якої виключено період з 01 лютого 1997 року по 30 червня 2002 року, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 2,01800, застосований показник заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки - 3764,40 грн; розмір пенсії становив 3745,25 грн із застосуванням страхового стажу 53 роки 10 місяців 10 днів та заробітної плати 7596,56 грн. Розмір пенсії після перерахунку склав 4390,18 грн; проводити перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01 березня 1994 року по 28 лютого 1999 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року було недоцільно, оскільки коефіцієнт заробітної плати склав би 1,9733. З 01 січня 2018 року на підставі заяви від 21 грудня 2017 року позивачу проведено перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону та розмір пенсії станом на 01 листопада 2018 року становить 4612,26 грн.

Листом ПФУ від 24 квітня 2019 року №8088/Ч-4 за наслідками розгляду запитів від Державної служби України з питань праці та від Мінсоцполітики повідомлено, що з 01 березня 2019 року проведено перерахунок пенсії позивача згідно постанови Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,17 (3764,40 грн х 1,17 = 4404,35 грн). Розмір пенсії позивача з урахуванням страхового стажу 53 роки 10 місяців 10 днів та заробітної плати 9370,65 грн, визначеної за період з період з 01 березня 1994 року по 28 лютого 1999 року та за всі періоди страхового стажу з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року, коефіцієнт заробітної плати - 2,12759. Із середнього заробітку виключено заробіток за 52 місяці у періоди з 01 лютого 1997 року по 28 лютого 1999 року та з 01 липня 2000 року по 30 вересня 2002 року як період з найменшим заробітком, що становить не більше 10% тривалості страхового стажу. Коефіцієнт заробітку після оптимізації збільшується з 2,04428 до 2,12759, що сприяє збільшенню пенсії позивача. Розрахунок пенсії: 9370,65 грн х 0,53833 = 5044,50 грн. За 28 років страхового стажу понад 25 років розмір пенсії позивача збільшено на 28% мінімального розміру пенсії за віком як працюючій особі. Розмір пенсії позивача склав 5345,22 грн.

Вважаючи дії відповідача щодо невірного, на переконання позивача, перерахунку пенсії протиправними, останній звернувся до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Положеннями частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Згідно пункту 1 частини першої, частин другої та третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8 і 9 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Наведені положення законодавства вказують на наявність, зокрема, у пенсіонерів, яким призначено пенсію за віком, права на переведення з одного виду пенсії на інший за заявою, визначено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії та вказано на обов`язкові умови для перерахунку пенсії застрахованим особам, які продовжували працювати після призначення пенсії.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до поданої ОСОБА_1 заяви 20 жовтня 2017 року його переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; листом Правобережного ОУПФУ в м. Києві від 26 лютого 2018 року №574/01/4-309 позивача повідомлено, що спеціалістом було проведено перерахунок пенсії з 20 жовтня 2017 року відповідно до норм чинного законодавства. Розмір заробітної плати ОСОБА_1 було обчислено із заробітної плати за період з 01травня 1992 року по 30 квітня 1997 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року; індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становив 2,01800; середньомісячний заробіток для обчислення пенсії розраховувався із застосуванням середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки в розмірі 3764,40 грн і становив 7596,56 грн (3764,40 грн х 2,01800). З періоду, за який враховувалась заробітна плата позивача для обчислення пенсії, було виключено періоди з 01 лютого 1997 року по 30 квітня 1997 року , з 01 липня 2000 року по 31 січня 2004 року (46 місяців). Страховий стаж позивача обчислено на підставі поданих документів, які знаходяться в пенсійній справі, становить 53 роки 10 місяців 10 днів або 646 місяців; коефіцієнт стажу становить 0,53833. Таким чином, загальний розмір пенсії становив 4390,18 грн, де 4089,46 грн - це основний розмір пенсії, 300,72 грн - доплата за понаднормовий стаж. Новий розмір пенсії та борг по перерахунку нараховано та виплачено у січні 2018 року. 21 грудня 2017 року позивач звернувся до ГУ ПФУ у м. Києві із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за 2003 рік, лютий 2006 року та з березня 1994 року по лютий 1999 року; спеціалістом було проведено перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року згідно Закону №2148 з урахуванням страхового стажу 53 роки 10 місяців 10 днів, обчисленого по 30 вересня 2017 року та оптимальної заробітної плати, визначеної за період роботи з 01 березня 1994 року по 28 лютого 1999 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року; загальна кількість місяців становить 176 місяців; оптимальний період оптимізації (52 місяці) - з 01 лютого 1997 року по 28 лютого 1999 року та з 01 липня 2000 року по 30 вересня 2002 року. Пенсію з 01 січня 2018 року обчислено: 3764,40 грн х 0,53833 х 2,12759 = 4 311,54 грн, де 3764,40 грн - це середня заробітна плата по Україні за 2014-2016 роки; 0,53833 - коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1; 2,12759 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати; 4311,54 грн - основний розмір пенсії. Розмір пенсії з 01 січня 2018 року становить 4612,26 грн., де 4311,54 грн - це основний розмір пенсії, 300,72 грн - це доплата за понаднормовий стаж за 28 років.

З 01 березня 2019 року проведено перерахунок пенсії позивача згідно постанови Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,17 (3764,40 грн х 1,17 = 4404,35 грн). розмір пенсії позивача з урахуванням страхового стажу 53 роки 10 місяців 10 днів та заробітної плати 9370,65 грн, визначеної за період з період з 01 березня 1994 року по 28 лютого 1999 року та за всі періоди страхового стажу з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року, коефіцієнт заробітної плати - 2,12759. Із середнього заробітку виключено заробіток за 52 місяці у періоди з 01 лютого 1997 року по 28 лютого 1999 року та з 01 липня 2000 року по 30 вересня 2002 року як період з найменшим заробітком, що становить не більше 10% тривалості страхового стажу. Коефіцієнт заробітку після оптимізації збільшується з 2,04428 до 2,12759, що сприяє збільшенню пенсії позивача. Розрахунок пенсії: 9370,65 грн х 0,53833 = 5044,50 грн. За 28 років страхового стажу понад 25 років розмір пенсії позивача збільшено на 28% мінімального розміру пенсії за віком як працюючій особі. Розмір пенсії позивача склав 5345,22 грн.

При цьому, відповідач у листах, адресованих позивачу у відповідь на його звернення/скарги, повідомляв, зокрема, що варіанти розрахунку заробітку, наведені у зверненнях, не відповідають вимогам чинного законодавства; підстав для обчислення розміру пенсії з урахуванням заробітку за останні 24 або будь-які 60 календарних місяців перед призначенням позивачу пенсії у 2006 році відсутні, оскільки різницю між розміром пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та розміром пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено із заробітної плати за період з 01 лютого 1994 року по 28 лютого 1999 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року; виключати із підрахунку період заробітку з березня 2006 року по лютий 2010 року немає підстав, оскільки зазначений період не підлягав оптимізації відповідно до законодавства, чинного на час проведення позивачу перерахунків пенсії у 2008-2010 роках.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів, якими б підтверджувалася відповідність поданих позивачем розрахунків №1 та №2 вимогам законодавства, що, в свою чергу, виключає можливість їх застосування при здійсненні перерахунку пенсії.

При цьому, щодо доводів позивача про невірно вибрані періоди для оптимізації суд зазначає, що відповідно до наданих ОСОБА_1 відповідей ГУ ПФУ в м. Києві вказано, що підстав для обчислення розміру пенсії з урахуванням заробітку за останні 24 або будь-які 60 календарних місяців перед призначенням позивачу пенсії у 2006 році відсутні, оскільки різницю між розміром пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та розміром пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено із заробітної плати за період з 01 лютого 1994 року по 28 лютого 1999 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року; виключати із підрахунку період заробітку з березня 2006 року по лютий 2010 року немає підстав, оскільки зазначений період не підлягав оптимізації відповідно до законодавства, чинного на час проведення позивачу перерахунків пенсії у 2008-2010 роках; вказано про недоцільність проведення перерахунку пенсії з урахуванням виключених періодів заробітної плати, оскільки це призведе до зменшення розміру пенсії.

Суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується, що після здійснених відповідачем в перерахунків у 2017, 2018 та 2019 роках позивачу пенсії її розмір збільшився, що підтверджує факт відсутності звуження обсягу вже набутих позивачем прав.

Судом також не приймаються до уваги посилання позивача на рішення Конституційного Суду від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, оскільки воно стосується гарантій незалежності та правової захищеності суддів, а також гарантій побутового забезпечення і рівня соціального захисту працівників апарату судів

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в м. Києві при перерахунках пенсії позивача в 2017 та 2018 та в 2019 роках та зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача з 01 листопада 2017 року по нормі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням заробітку, з якого було обчислено пенсію при попередньому перерахунку в 2010 році за період з 01 травня 1992 року по 30 квітня 1997 року та з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2010 року, з якого за період з 01 березня 2006 року по 28 лютого 2010 року виключити для оптимізації (згідно варіанту №1 розрахунку) та виплатити позивачу заборгованість по щомісячній державній пенсії за віком, починаючи з 01 жовтня 2017 року по 31 січня 2020 року.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи жодних доказів на підтвердження вчинення відповідачем протиправних дій при здійсненні перерахунку пенсії позивача за спірний період, суд дійшов висновку, що позовні вимоги документально та нормативно не підтверджуються та не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 9, статтею 72, частинами першою, другою, п`ятою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

На підставі вище викладеного та керуючись статтями 2, 5-11, 72-77, 139, 143, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному статтями 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 30 днів з моменту складення повного тексту.

Суддя Н.А. Добрівська