Справа № 500/374/19
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 500/374/19 пров. № А/857/21422/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,

з участю секретаря судового засідання Михальської М. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року про подання звіту на виконання рішення суду та накладення штрафу на керівника податкового органу у справі № 500/374/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Подлісна І. М.,

час ухвалення судового рішення 20.10.2021 року,

місце ухвалення судового рішення м. Тернопіль,

дата складання повного тексту судового рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Головного управління ДПС у Тернопільській області, в якому просив визнати незаконними дії відповідача щодо невиплати компенсації за роботу в понадурочний час, недоплати компенсації за невикористану відпустку та помилковому наведенні бухгалтерських розрахунків у виданому грошовому атестаті; зобов`язати Головне управління сплатити позивачу компенсацію в розмірі 86400 грн за роботу в понадурочний час за період з травня 2016 року по червень 2018 року; зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплатити індексацію компенсації в розмірі 86400 грн за роботу в понадурочний час за період з травня 2016 року по червень 2018 року; зобов`язати Головне управління сплатити середній заробіток за час затримки повного розрахунку в сумі 95000 грн та доплатити компенсацію за невикористану відпустку в сумі 29077 грн; зобов`язати відповідача видати позивачу уточнений грошовий атестат із зазначенням розрахунків належного грошового забезпечення, наведених у рішенні суду.

06 листопада 2019 року рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2020 року позов задоволено частково. Визнано незаконними дії Головне управління ДПС у Тернопільській області щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час. Зобов`язано Головне управління ДПС у Тернопільській області виплатити, провівши усі передбачені чинним законодавством відрахування ОСОБА_1 : грошове забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час, за період з 01 травня 2016 року по 30 червня 2018 року в сумі 47876,03 грн; суму компенсації заборгованості у зв`язку із порушенням строків виплати (невиплатою за відпрацьовані понад урочні години) за період з 01 травня 2016 року по 30 червня 2018 року в сумі 9115,79 грн. Стягнуто з Головного управління ДПС у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки при звільненні в сумі 394784 грн. Зобов`язано Головне управління ДПС у Тернопільській області видати позивачу грошовий атестат з врахуванням вказаних грошових розрахунків сум грошового забезпечення. У задоволені решті позовних вимог відмовлено.

Виконавчі листи по справі видані 03 квітня 2020 року.

22 січня 2021 року на адресу суду першої інстанції від позивача надійшла заява в порядку статті 382 КАС України про зобов`язання Головного управління ДПС у Тернопільській області подати звіт про виконання рішення суду від 06 листопада 2019 року у справі №500/374/19.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю задоволено частково та зобов`язано Головне управління ДПС у Тернопільській області у місячний строк, після отримання копії ухвали суду про встановлення судового контролю, подати звіт про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі №500/374/19.

07 липня 2021 року від Головного управління ДПС у Тернопільській області на адресу суду надійшов звіт про виконання судового рішення.

09 вересня 2021 року ОСОБА_1 подав суду заяву, в якій просив не приймати поданий відповідачем звіт, встановити новий строк для його подання та накласти штраф в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на керівника Головного управління ДПС у Тернопільській області за невиконання рішення суду. Стягнути на його користь половину суми накладеного штрафу.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року у прийнятті звіту Головного управління ДПС у Тернопільській області про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі №500/374/19 відмовлено. Встановлено новий строк для подання звіту про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі №500/374/19 та зобов`язано Головного управління ДПС у Тернопільській області повторно (протягом трьох місяців з дня отримання цієї ухвали) подати звіт про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі №500/374/19. У задоволенні клопотання позивача про накладення штрафу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на керівника Головного управління ДПС у Тернопільській області за невиконання рішення суду відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою про прийняття звіту, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню, покликаючись на те, що звіт про виконання судового рішення Головним управлінням ДПС у Тернопільській області надано 07 липня 2021 року із порушенням термінів, встановлених судом. Зазначає, що поданий відповідачем звіт про виконання судового рішення є інформацією про те, що рішення суду не виконано, тобто за своєю суттю є повідомленням про неможливість повністю виконати рішення суду. Вважає, що відповідач умисно не виконує рішення суду з 12 квітня 2020 року, оскільки затягує час та подає клопотання про заміну сторони виконавчого провадження, при цьому, незважаючи на те, що постановою Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі №500/374/19 постановлено, що Головне управління ДПС у Тернопільській області є відповідачем. Крім того, зазначає, що у випадку застосування наслідків статті 382 КАС України відповідальність за невиконання судового рішення несе саме керівник Головного управління ДПС у Тернопільській області. Керівник Відповідача не вжив належних заходів для обов`язкового виконання Рішення Суду, не скористався правами, наданими йому нормативно-правовими актами, та не виконав покладених на нього безпосередніх обов`язків щодо забезпечення виконання в ГУДПС в Тернопільській області Конституції та законів України, судових рішень та несе безпосередню відповідальність за виконання судових рішень. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким зобов`язати Головне управління ДПС у Тернопільській області повторно протягом одного місяця з дня отримання рішення суду подати звіт про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі №500/374/19, накласти штраф на керівника Головного управління ДПС у Тернопільській області, відповідального за виконання рішення, у розмірі 40 неоподаткових мінімумів для працездатних осіб, стягнути з Головного управління ДПС у Тернопільській області на користь позивача половину суми для працездатних осіб.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача Олексюк Р.З. у судовому засіданні не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Позивач (апелянт) у судове засідання не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, у апеляційній скарзі зазначив про розгляд справи без його участі, а тому суд вважає можливим проведення розгляду справи без участі позивача за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі №500/374/19 позивачу видано виконавчі листи Тернопільським окружним адміністративним судом 03 квітня 2020 року.

При цьому, станом на даний час, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі №500/374/19, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, повністю не виконано.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року заяву позивача про встановлення судового контролю задоволено частково та зобов`язано Головне управління ДПС у Тернопільській області у місячний строк після отримання копії ухвали суду про встановлення судового контролю подати звіт про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі №500/374/19.

07 липня 2021 року на адресу Тернопільського окружного адміністративного суду надійшов звіт про виконання рішення суду.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, виходив з того, що поданий відповідачем звіт про виконання судового рішення за своєю суттю є повідомленням про неможливість виконання рішення суду, що дає підстави для висновків про те, що рішення суду залишається не виконаним, а тому з метою ефективного захисту прав позивача та забезпечення реального виконання рішення суду необхідно встановити податковому органу новий строк для подання звіту про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі №500/374/19 та зобов`язати Головне управління ДПС у Тернопільській області повторно (протягом трьох місяців з дня отримання цієї ухвали) подати звіт про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі №500/374/19. У задоволенні клопотання позивача про накладення штрафу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на керівника Головного управління ДПС у Тернопільській області за невиконання рішення суду відмовлено.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

З метою забезпечення виконання судового рішення ст.382 КАС України передбачає особливу форму судового контролю за виконанням судового рішення, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду.

Зі змісту положень ч.1ст.382 КАС України вбачається, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.328 КАС України).

Умовою для накладення на суб`єкта владних повноважень штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, поважними причинами невиконання судового рішення можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання і подолання яких для суб`єкта владних повноважень було неможливим або ускладненим.

З аналізу наведених вище правових норм, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що судом можуть вживатись заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту, накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

Матеріалами справи стверджується, що причиною невиконання судового рішення є відсутність відповідного фінансового забезпечення на 2020 та 2021 роки за статтею витрат по КЕКВ 2112 «грошове забезпечення військовослужбовців».

Як правильно зазначив суд першої інстанції, у цьому випадку суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління ДПС в Тернопільській області не мав об`єктивної фінансової можливості виконати судове рішення повністю, оскільки кошти з Державного бюджету на виплату позивачу не виділялись, а тому вина податкового органу у спірних правовідносинах відсутня.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, Головне управління ДПС в Тернопільській області звернулося із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки для виконання рішення суду в частині видачі грошового атестату, для його заповнення необхідні дані та відомості бухгалтерської служби та служби управління персоналом, які знаходяться у Головному управлінні ДФС у Тернопільській області.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з метою ефективного захисту прав позивача та забезпечення реального виконання рішення суду необхідно встановити податковому органу новий строк для подання звіту про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі №500/374/19 та зобов`язати Головне управління ДПС у Тернопільській області повторно (протягом трьох місяців з дня отримання цієї ухвали) подати звіт про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі №500/374/19.

Крім того, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу, є мірою покарання за невиконання рішення суду у встановлений законодавством або судом строк, тому застосовувати його можливо лише при встановленні судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень та ухилення останнього від виконання рішення суду, разом з тим, позивачем не наведено, а судом не здобуто доказів того, що неповне виконання відбулося внаслідок дій керівника Головного управління ДПС у Тернопільській області.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у прийнятті звіту на виконання судового рішення та встановив новий строк для подання звіту про виконання рішення суду, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 382 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року про подання звіту на виконання рішення суду та накладення штрафу на керівника податкового органу у справі № 500/374/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 28 грудня 2021 року.