Справа № 286/3218/21
Суддя: Вачко В. І.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 286/3218/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Деменчук О. Г.,

розглянувши в спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до відповідача Відділу поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, в якій просить скасувати постанову від 01.07.2021 року серії БАБ № 919116 по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.126, ч.6 121, ст.125 КУпАП у відношенні нього та справу закрити за відсутністю події та складу правопорушення.

Позивач в позовній заяві зазначає, що 01 липня 2021 року о 08 годині 15 хвилин він перебував біля аптеки по вул.Б.Хмельницького в м.Овруч Житомирської області, а саме, стояв біля аптеки, так як йому необхідно було придбати ліки для дружини, яка перебувала у дуже важкому стані здоров`я, біля нього на узбіччі стояв скутер «Ямаха», який належить йому на праві власності; працівники поліції під`їхали до нього і почали вимагати документи про реєстрацію вищевказаного скутера, яких в нього не було; йому було повідомлено, що відносно нього буде складено протокол, але він повідомив, що поспішає, так як купив ліки для дружини і тому не має часу, крім того він повідомив, що не згоден із тим, що порушив будь-які вимоги чинного законодавства; працівники поліції його відпустили, але запитали хто він та де проживає. 14 вересня 2021 року він дізнався про те, що відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, оскільки його карткові рахунки були заблоковані і він звернувся до державної виконавчої служби, де отримав копію постанови про накладення стягнення. З оскаржуваної постанови він дізнався, що відносно нього складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.126, ч.6 ст.121, ст.125 КУпАП, а також накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 6800 грн. Про складання протоколів він не знав; вказана в постанові відмітка про відмову ним від підпису і її отримання не відповідає дійсності, накладення стягнення здійснено у його відсутність, його викликано не було.

Позивач стверджує, що жодних доказів в підтвердження його вини у вчиненні вказаних адміністративних правопрушень не має. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на норми ст.251 КУпАП, згідно якої доказами в справі про адміністративне про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того позивач зазначає, що посадовою особою відповідача порушено вимоги ст.254 КУпАП щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Позивач також зауважує, що він раніше неодноразово звертався до відповідача із проханням зареєструвати скутер у встановленому законом порядку, однак реєстрація проведена не була через незалежні від нього причини: у працівників поліції були відсутні бланки та номерні знаки, на даному скутері він їздив протягом семи років.

З огляду на викладене, позивач вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з відсутністю доказів вчинення особою адміністративного правопорушення та порушенням посадовими особами при розгляді справи про адміністративне правопорушення норм процесуального права.

Відповідач відзиву на позов у встановлений судом строк не подав.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема і про порушення правил дорожнього руху, передбачені статтями 124-1-126 КУпАП.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3. та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 919116 від 01.07.2021 року, винесеної інспектором СРПП ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Морозом Євгеном Миколайовичем, 01.07.2021 року о 08 год. 07 хв. в м.Овруч по вул.Б.Хмельницького, водій ОСОБА_1 керував скутером марки «Ямаха», б/н, не маючи права керування транспортним засобом, який не зареєстрований в уповноваженому органі МВС, а також керуючи в населеному пункті застосував звуковий сигнал транспортного засобу, що не пов`язано з уникненням дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п.2.1. а), п.29 б), п.9.5. ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126, ч.6 ст.121, ст.125 КУпАП, за що до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн., у відповідності до ст.307, ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати порушником штрафу протягом 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу при примусовому виконанні постанови про накладення штрафу з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу в сумі 6800 грн.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 6 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.125 КУпАП інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, тягнуть за собою попередження.

У відповідності до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно оскаржуваної постанови позивач ОСОБА_1 керував скутером марки «Ямаха», б/н, не маючи права керування транспортним засобом, який не зареєстрований в уповноваженому органі МВС, а також керуючи в населеному пункті застосував звуковий сигнал транспортного засобу, що не пов`язано з уникненням дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п.2.1. а), п.29 б) п.9.5. ПДР України.

У відповідності до п.2.1. а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 29. б) ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу, що прибуває до України з іншої країни, а також водій - громадянин України, який виїжджає за кордон, повинен мати реєстраційний номерний знак на транспортному засобі, літери якого відповідають латинському алфавіту, а також розпізнавальний знак держави, в якій його зареєстровано.

Згідно з п.9.5. ПДР України подавати звукові сигнали у населених пунктах забороняється, крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Обов`язок власників механічних транспортних засобів зареєструвати транспортні засоби в уповноваженому органі МВС протягом 10 діб з моменту їх придбання передбачений п.30.1. ПДР України.

Відповідно до змісту статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових і речових доказів, висновків експертів, показань свідків.

Саме відповідач зобов`язаний довести правомірність винесеної ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Позивач стверджує, що не керував транспортним засобом, а стояв біля аптеки по вул.Б.Хмельницького в м.Овруч Житомирської області, а біля нього на узбіччі стояв належний йому скутер.

Пунктом 1.10. ПДР України передбачено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Норми ч.2 ст.126 КУпАП передбачають відповідальність саме за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, в тому числі страхового полісу є неправомірними. Вказана правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 15.03.2019 року у справі № 689/11314/17 та від 22.10.2019 року у справі № 161/7068/16-а.

Порядок оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачений Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853.

Відповідно до положень пункту 4 розділу І, пунктів 2, 8, 9 розділу ІІІ, пунктів 1, 2, 5 розділу ІV цієї Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Зокрема постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ч.6 ст.121 та ст.ст.125, 126 КУпАП. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.6 ст.121 та ст.ст.125, 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП). Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Згідно із статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевірку документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини 2 статті 77 КАС України, не надав жодних належних і допустимих у розумінні статті 70 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення ним оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, а також доказів, які б підтверджували порушення відповідачем п.2.1. а), п.29. б), п.9.5. ПДР України та не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушень, за які його притягнуто до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини позивача у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.6 ст.121, ст.125 КУпАП.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За вказаних обставин, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю в зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.6 ст.121, ст.125 КУпАП.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 454 грн., відтак він підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, службова особа якого виступала відповідачем у справі.

Тому керуючись ст.ст.241, 245, 246, 255, 257, 286, 295, пп.15.5) п.15) п.1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Скасувати постанову інспектора СРПП ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Мороза Євгенія Миколайовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 919116 від 01.07.2021 року, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126, ч.6 ст.121, ст.125 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.6 ст.121, ст.125 КУпАП.

Стягнути з Відділу поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області на користь ОСОБА_1 454 грн. у відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Овруцький районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.12.2021 року.

Суддя: В. І. Вачко